Справа № 523/15972/18
Суддя: Кисельов В. К.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/523/79/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2019 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Нестеренко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Куркан Олександра Сергійовича, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Куркан Олександра Сергійовича, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Позовні вимоги мотивовані тим, що 06 листопада 2018 року Інспектором роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантом поліції Куркан Олександром Сергійовичем (надалі - Відповідач) відносно позивача, ОСОБА_1 була винесена Постанова Серія ВР №317537 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (надалі - Постанова). Відповідно до винесеної Постанови позивав був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 122 КУпАП.

Вважає, Постанову Серія ВР №317537 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 06 листопада 2018 року протиправною та такою, що підлягає скасуванню виходячи з наступного.

06 листопада 2018 року ОСОБА_1 прямував по вулиці Південна дорога, ввімкнув поворот, перестроївся на крайню праву полосу, щоб далі здійснити поворот направо (Миколаївський перевулок), проте машина патрульної поліції перешкоджала його маневру, будучи припаркованою на полосі для руху транспортних засобів і змусивши позивача повернутися і зайняти средню смугу на вул.. Південна дорога. Стеблинський В.І. зупинився на прохання поліцейського і пояснив свій маневр, доповнюючи, що машина поліції припаркована з порушенням правил дорожнього руху. На його пояснення Відповідач не зреагував та наказав надати документи водія. Після перевірки документів, Відповідач повідомив про винесення постанови про накладання адміністративного стягнення у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 рухався по смузі для маршрутних ТЗ позначеною 5.11, чим порушив п 17.1 ПДР.

Отримавши від Відповідача вказану інформацію, враховуючи незгоду з рішенням щодо винесення зазначеної постанови та бажанням оспорити допущене порушення, ОСОБА_1 попросив Відповідача скласти протокол, в якому будуть зазначені всі аспекти події, на що йому було відмовлено.

Крім того ОСОБА_1 попросив надати йому відео докази скоєння вказаного порушення ПДР, на що також отримав відмову, посилаючись на їх відсутність.

Враховуючи зазначене, вважає, що вказані вище дії Відповідача є грубим порушенням його прав.

Зважаючи на вищевикладене просить суд скасувати постанову Серії ВР №317537 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 06 листопада 2018 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви підтримав позовні вимоги у повному обсязі, а також просив справу розглянути у його відсутність.

Представник Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чино. Крім того, подав відзив щодо позовних вимог, посилаючись на правомірність дій інспектора поліції.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлені відповідні обставини справи та відповідні правовідносини.

Так, судом встановлено, що 06.11.2018 р. ум. Одеса по вул. Південна дорога інспектором патрульної поліції 4-ої роти 3-го батальйону УПП в Одеській області ДПП Куркан Олександром Сергійовичем було винесено постанову серії ВР № 317537, якою до громадянина ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. за вчинене ним адміністративне правопорушення передбачене ч. З ст. 122 КУпАП, а саме, порушення правил руху по смузі для маршрутних транспортних засобів.

Так, згідно постанови серії ВР № 317537 від 06.11.2018 р., пояснень інспектора Куркан Олександра Сергійовича , пояснень ОСОБА_1 - 06.11.2018 р. приблизно о 08 год. 25 хв. у м. Одеса під час патрулювання поліцейськими було помічено як громадянин ОСОБА_1 керуючи автомобілем Ford Focus н/з НОМЕР_1 рухався по вул. Південна дорога (має три смуги руху в попутному для позивача напрямку, одна з яких призначена для руху маршрутних транспортних засобів та відділена від інших дорожньою розміткою 1.2 «широка суцільна лінія» й позначена дорожніми знаками 5.11, 5.12, дорожньою розміткою 1.24) зі сторони вул. Кишинівська в сторону вул. Миколаївська дорога й здійснив виїзд та подальший рух смугою для маршрутних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 17.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. З ст. 122 КУпАП.

Поліцейські відреагували на це порушення та зупинили позивача для з`ясування причин такого діяння та вирішення питання стосовно притягнення чи не притягнення до адміністративної відповідальності.

Пояснення ОСОБА_1 , викладені в позовній заяві, стосовно виправдання причини виїзду та подальшого руху смугою для маршрутних ТЗ у зв`язку нібито з потребою виконання повороту праворуч на перехресті з пров. Миколаївський не являються обґрунтованими та не є поважними для порушення ним Правил дорожнього руху.

Оскільки, відповідно до вимог п. 17.2 ПДР водій може виконувати поворот праворуч зі смуги для маршрутних транспортних засобів лише у місці де така смуга відокремлена переривчастою лінією розмітки (в нашому випадку в безпосередній близькості до перехрестя).

Таким чином, позивач виїхав безпідставно на смугу руху для маршрутних транспортних засобів, так як в цей час (08.25 год.) по інших смугах рух в напрямку міста був ускладнений та ОСОБА_1 намагався таким чином його об`їхати. Однак, помітивши в подальшому співробітників поліції відразу перелаштувався з цієї смуги в загальний потік автомобілів.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 інспектором Куркан О.С. відносно позивача було винесено постанову.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 р. (далі - Правила, Правила дорожнього руху), для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: «... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; ...».

Розділами 8, 34 Правил дорожнього руху передбачено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками (п. 8.1 Правил).

Дорожній знак 5.11 "Смуга для руху маршрутних транспортних засобів" - смуга призначена лише для транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами попутно із загальним потоком транспортних засобів. Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він встановлений. Дія знака, що встановлений праворуч вщ дороги, поширюється на праву смугу руху.

На дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі (п. 17.1 Правил).

Пунктом 1.9 Правил встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само з порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно пунктів 1, 2 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі якщо водій порушив ПДР та/або якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

Відповідно до ст. 32 вказаного Закону поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо- транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

За змістом статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (в тому числі й щодо порушення частини першої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до частини 2 статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (ст. 222 КУпАП визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме, зазначено що «органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення:..., зокрема, і за частинами першою, другою і третьою статті 122»).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті (ст. 258 КУпАП), уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч. 4 ст. 258 КУпАП).

Крім того, «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р. встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124- 1, статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Постанова виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 2.3 Рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» встановлено, що законодавство передбачає випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП), в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.»

Таким чином, законодавством, як виключення, передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення.

В Рішенні Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. зазначено, що застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596-УІІІ, який був прийнятий після винесення Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі №25-рп/2015, внесено зміни до ст.258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол (навіть у разі заперечення порушника проти його вчинення) та, відповідно, можливість розглядати справи і накладати стягнення на місці вчинення правопорушення застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетениії Наиіональної поліиії.

Отже, в нашому випадку закон дозволяє застосовувати процедуру скороченого провадження, тому, відповідно, дозволяється фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 14.03.18 по справі № 760/2846/17, висновки якого повинні враховуватись судами при виборі та застосуванні норм права (ч. 5 ст. 242 КАС України).

Крім того, постановою Верховного Суду від 14.02.18 по справі № 536/583/17 зроблено висновок, що застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь- які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даноїособи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, постановою Верховного Суду від 14.03.18 у справі № 760/2846/17 зроблено висновок, що відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України (у редакції до 15.12.17), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу (у редакції до 15.12.17).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України, у редакції до 15.12.17).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України (у редакції до 15.12.17) розподічяється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги. тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обгрунтовує заперечення проти позову.

Оскільки, частинами 1, 2 ст. 77 КАС України (у чинній редакції) передбачено аналогічні положення, що й в ч. 1, 2 ст. 71 КАС України (у редакції до 15.12.17), то вищезазначений висновок Верховного суду з приводу обов`язку доказування в адміністративному судочинств і підлягає застосуванню й до положень частин 1, 2 ст. 77 КАС України (у чинній редакції).

Крім того, статтею 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Разом з тим, в обґрунтування власної позиції позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність в його діяннях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

В той же час, ним підтверджується факт руху - смугою для маршрутних транспортних засобів.

Крім того, наголошуємо на безпідставності посилань позивача на положення наказу МВС № 1376 від 06.11.15, на пояснення щодо неврахування інспектором положень ч. 2 ст. 33 КУпАП, на необхідність складання протоколу тощо.

Так, по-перше, Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затверджена наказом МВС № 1376 від 06.11.15 встановлює порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах (далі - органи поліції), матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначає порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (крім правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).

По-друге, згідно зі статтею 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Таким чином, з огляду на все зазначене вище в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. З ст. 122 КУпАП. Поліцейські мали всі законні підстави для зупинки транспортного засобу позивача, пред`явили законну та обгрунтовану вимогу щодо надання документів передбачених законодавством, ними дотримана процедура та порядок розгляду справи, постанова серії ВР № 317537 від 06.11.2018 р. обгрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Доводи позивача щодо необхідності її скасування безпідставні, необгрунтовані та не підкріплені нормами законодавства.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Суд вважає, що інспектор роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Куркан Олександра Сергійовича діяв правомірно, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 77, 78, 139, 241-246, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Куркан Олександра Сергійовича, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання.

Суддя

Повний текст складено та підписано 28.03.2018р.