Справа № 826/10896/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2019-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 березня 2019 року № 826/10896/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-РЕГІОН УКРАЇНА» до Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи.

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО-РЕГІОН УКРАЇНА» (далі - позивач) з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.05.2017 року № Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що порушення термінів реєстрації ТОВ «Агро-Регіон Любар» накладної 1 та ТОВ «Агро-Регіон Козелець» накладної 2 не призводить до втрати позивачем права на податковий кредит та відшкодування ПДВ, оскільки на момент як подання відповідних заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, так складання Акта перевірки накладні вже були зареєстровані.

Ухвалою суду від 04.09.2017 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 23.11.2017 року. Водночас витребувано у відповідача належними чином засвідчену копію податкового повідомлення-рішення від 29.05.2017 року № та належним чином засвідчені копії матеріалів, на підставі яких прийнято оскаржуване рішення.

В судове засідання призначене 23.11.2017 року представник позивача та представник відповідача з'явилися. В судовому засіданні суд ухвалив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України (в редакції чинній з 15.12.2017 року) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Беручи до уваги те, що станом на дату прийняття рішення у справі вона знаходить на стадії розгляду у письмовому провадженні, відповідно справа розглянута з урахуванням положень п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 4 та ч. 5 ст. 250 КАС України в редакції з 15.12.2017 року".

15.12.2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, дійшов наступних висновків.

Обставини встановлені судом.

05.05.2017 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач) проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-РЕГІОН УКРАЇНА» (далі - позивач) щодо достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунках платника у банк за період з 01.12.2016 року по 28.02.2017 року, за результатом якої складено акт від 05.05.2017 року №212/26-15-14-04-01-10/37750107 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ТОВ «Агро-Регіон Україна» бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за грудень 2016 року, січень, лютий 2017 року» (далі - Акт перевірки).

Перевіркою правомірності визначення податкових зобов'язань та податкового кредиту, розрахунків бюджетних показників, відображених в деклараціях за листопад, грудень 2016 року, січень, лютий 2017 року (з додатками) встановлено порушення п. 198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст. 200, п.201.10 ст.201 ПК України

Перевіркою встановлено та в акті перевірки зафіксовано порушення позивачем термінів реєстрації податкових накладних:

- податкова накладна від 03.11.2016 року №39/2 на суму ПДВ 1 366 666,67 грн, виписана ТОВ «Агро-Регіон Любар» та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 09.12.2016 року за номером , при граничному терміні реєстрації 18.11.2016 року;

- податкова накладна від 005.12.2016 №69/2 на суму ПДВ 152 310,00 грн, виписана ТОВ «Агро Регіон козелець» та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 03.01.2017 року за номером , при граничному терміні реєстрації 20.12.2016 року.

Позивач не погоджуючись з актом перевірки подав до відповідача заперечення. Однак, за результатами розгляду заперечення відповідачем задоволено заперечення частково, висновок акта п. 4.1. розділу 4 «Висновок» на сторінці 10 викласти в наступній редакції: «перевіркою не встановлено порушень при відображенні позивачем у декларації за грудень 2016 року бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 11 617 130,00 грн., за січень 2017 року у сумі 14 471 310,00 грн., за лютий 2017 року у сумі 11 941 517,00 грн.

На підставі акту перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 29.05.2017 року №, якими до позивача застосовано штраф у розмірі 379 744,25 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржено позивачем в адміністративному порядку.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 04.08.2017 року № №17059/6199-99-11-01-01-25 про результати розгляду скарги податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу позивача без задоволення. Дане рішення позивач отримав 07.08.2017 року.

Не погодившись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку податковому повідомленню-рішенню від 29.05.2017 року №, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 201.1. статті 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

При цьому за приписами пункту 201.4 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна може бути складена за щоденними підсумками операцій (якщо податкова накладна не була складена на ці операції) у разі:здійснення постачання товарів/послуг за готівку кінцевому споживачеві (який не є платником податку), розрахунки за які проводяться через касу / реєстратори розрахункових операцій або через банківську установу чи платіжний пристрій (безпосередньо на поточний рахунок постачальника);виписки транспортних квитків, готельних рахунків або рахунків, які виставляються платнику податку за послуги зв'язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер постачальника (продавця), крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами; надання платнику податку касових чеків, що містять суму поставлених товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального та податкового номерів постачальника).

Відповідно до підпункту 201.10. статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Пунктом 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Системний аналіз положень статей 201, пункту 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України свідчить, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою). При цьому тлумачення словесної конструкції пункту 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України дає підстави для висновку, що виняток стосується податкової накладної, яка не надається отримувачу (покупцю), і водночас складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), тобто податкової накладної, яка відповідає одночасно двом умовам.

Відповідно до пункту 201.10. статті 201 Податкового кодексу України, податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Аналіз наведеної норми свідчить, що у разі, коли законодавець виокремлює податкові накладні, які не надаються покупцю, та податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, ним застосовується слово «а також», натомість у пункті 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України використано інші обороти.

Судом встановлено, що позивачем зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, складені за щоденними підсумками операцій, які не надаються покупцю (отримувачу): від 03.11.2016 №39/2, від 05.12.2016 №69/2, про що свідчить витяг з реєстру податкових накладних №92843 та № 92844.

При цьому перевіркою встановлено та не заперечується позивачем, що граничні строки реєстрації таких податкових накладних порушено.

Відповідно до Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 N 1307, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 за N 137/28267, до графи 8 податкових накладних вноситься - код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються. У графі 8 зазначається код ставки:

20 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою;

7 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків;

901 - у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою;

902 - у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою;

903 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування

Дослідивши в ході розгляду справи долучені до матеріалів справи копії податкових накладних, суд зауважує, що останні містять відмітки про те, що не підлягають наданню отримувачу (покупцю) з причин, при цьому у рядку 4 загальна сума ПДВ 7%, у рядку 5 зазначено код ставки 20, у рядку 6 за ставкою 7% (код ставки 7), у рядку 7 ставка 0% )код ставки 901),у рядку 8 ставка 0% (код ставки 902), у рядку 9 код ставки 903, що свідчить про те, що податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються ПДВ.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що до позивача правомірно застосовано штраф за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкових накладних, перелік яких наведено в акті перевірки.

Позивачем не доведено, що зазначена у позові сума штрафу, з якою він не погоджується, розрахована відповідачем саме за податковими накладними, що не надаються отримувачу (покупцю), складені на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою (тобто, виключення передбачені п.120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України).

У суду відсутні зауваження щодо визначення відповідачем штрафу у податковому повідомленні-рішенні від 25.05.2017 №.

Дана позиція узгоджується постановою Верховного Суду від 05.02.2019 року справа № 816/217/16 провадження №К/9901/28399/18, в постанові від 20.03.2018, справа №826/1413/13-а (провадження №К/9901/1387/18) та від 04.09.2018, справа № 816/1488/17 (провадження № К/9901/152/17).

З урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 25.05.2017 № прийнято відповідачем обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, розсудливо, а отже є правомірним.

У статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-РЕГІОН УКРАЇНА» є не обґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Отже, податкове повідомлення-рішення повідомлення-рішення від 29.05.2017 року № прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які визначені законодавством, з урахуванням обставин, які мали значення для його прийняття.

Приймаючи до уваги те, що адміністративний позов задоволенню не підлягає, то судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись 2, 9, 72-73, 76-77,94, 122, 139, 243-246, 255,264 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-РЕГІОН УКРАЇНА» (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 19-21, літера А, ) до Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) відмовити.

Підстави для вирішення питання про відшкодування судових витрат відсутні.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України. Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону №2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.І. Келеберда