Справа № 1340/5630/18
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1340/5630/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2019 року м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд в складі:
Головуючої-судді: ОСОБА_1,
за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2,
представника позивача ОСОБА_3,
представника відповідачів ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДВ-ЕЛЕКТРИК» до Головного управління ДФС у Львівській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішень, -
встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ОДВ-ЕЛЕКТРИК» (надалі - ТОВ «ОДВ-ЕЛЕКТРИК», Позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (надалі - ГУ ДФС у Львівській області, Відповідач 1), Державної фіскальної служби України (надалі - ДФС України, Відповідач 2) в якій просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДФС у Львівській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 30.08.2018 № НОМЕР_1;
Ухвалою від 26.11.2018 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою від 28.01.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Позивач позовні вимоги обгрунтовує протиправністю оскаржуваних рішень. Вказує на те, що Позивач своєчасно та у повному обсязі сплатив єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування нарахований на заробітну плату за грудень 2017 року. Сплата вказаного внеску відбулась на рахунок отримувача Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України, який також відкритий для зарахування єдиного соціального внеску.
Відповідач подав відзив на позовну заяву (арк. справи 42-43). Просив у задоволенні позовних вимог ТОВ «ОДВ-ЕЛЕКТРИК» відмовити повністю, оскільки ані з позовної заяви, ані з долучених до такої документів не вбачається факту своєчасної сплати сум з єдиного внеску. Щодо рішення ДФС України про результати розгляду скарги зазначив, що таке рішення є остаточним та не породжує для Позивача правових наслідків.
10.01.2019 від Позивача надійшла відповідь на відзив (арк. справи 47-49).
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, пояснення надала аналогічні до викладеного у позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні у задоволенні позову просив відмовити повністю, з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.
Зясувавши зміст спірних правовідносин, дослідивши долучені до матеріалів справи докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
20.09.2018 Позивач скерував до Державної фіскальної служби України (надалі ДФС України) скаргу за вих. № 334 на рішення ГУ ДФС у Львівській області від 30.08.2018 № НОМЕР_1 (арк. справи 15-16).
При вирішенні спору, суд виходив з наступного.
У відповідності до підпункту 55.1 статті 55 Податкового кодексу України (надалі ПК України) податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобовязання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.
Відповідно до пункту 55.2 статті 55 ПК України контролюючими органами вищого рівня є:
- центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, - для контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів митниць;
- контролюючі органи в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональні територіальні органи для державних податкових інспекцій, які їм підпорядковуються.
Згідно з підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 статті 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобовязання або податкову вимогу.
Відповідно до пункту 60.3 статті 60 ПК України, у випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 статті 60 ПК України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкове повідомлення-рішення або податкової вимоги.
Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку у випадках, визначених підпунктом 1 пункту 1, податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення.
Суд встановив, що 30.08.2018 ГУ ДФС у Львівській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № НОМЕР_1.
Водночас, за результатами адміністративного оскарження, ДФС України вирішила скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 30.08.2018 № НОМЕР_1 ГУ ДФС у Львівській області, та вважати таке відкликаним з дня його прийняття.
Відповідачем не надано суду доказів того, що податковим органом прийнято нове податкове повідомлення-рішення про визначення Позивачу податкового зобовязання зі сплати єдиного внеску.
Отже з огляду на те, що рішення ГУ ДФС у Львівській області від 30.08.2018 № НОМЕР_1 є відкликаним, відповідно не породжує для Позивача обовязку зі сплати визначеного зобовязання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його.
За наведених обставин, позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДФС у Львівській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 30.08.2018 № НОМЕР_1» задоволенню не підлягає.
У відповідності до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.
Отже, обовязковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення субєктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Гарантоване статтею 55 Конституції України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення було обгрунтованим.
З наведеного слідує, що суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів Позивача з боку Відповідача субєкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або якщо мають місце інші порушення прав та свобод Позивача.
В контексті наведеного суд зазначає, що рішення про результати розгляду скарги не відповідає критерію юридичної значимості, не створює для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжує для такого будь-яких обовязків.
Відповідно до вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, що і було зроблено Відповідачем.
Виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, а тому у задоволенні позову ТОВ «ОДВ-ЕЛЕКТРИК» слід відмовити повністю.
Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з Відповідачів стягненню не підлягають.
Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДВ-ЕЛЕКТРИК» до Головного управління ДФС у Львівській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішень відмовити повністю.
Судові витрати стягненню не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 03.04.2019.

Суддя Мричко Н.І.