Справа № 826/17890/18
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2019-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

29 березня 2019 року м. Київ № 826/17890/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Т.І. Шейко,

розглянувши у письмовому провадженні заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
доКваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва
провизнання протиправним індивідуального акту та його скасування
Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

- ОСОБА_2;

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва, у якому, з урахуванням змін до предмету позову, просив суд:

- визнати протиправним індивідуальний акт - рішення дисциплінарної палати юридичної особи «Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва» від 17 вересня 2018 року №64 та скасувати його;

- визнати протиправним індивідуальний акт - рішення дисциплінарної палати юридичної особи «Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва» від 30 жовтня 2018 року №77 та скасувати його.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 листопада 2018 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 грудня 2018 року справу призначено до розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову.

27 березня 2019 року до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову шляхом:

- встановлення заборони Вищій кваліфікаційно-дисциплінарній комісії адвокатури вчиняти дії щодо розгляду скарги громадянина ОСОБА_2 на рішення дисциплінарної палати юридичної особи «Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури м. Києва» від 17 вересня 2018 року №64.

Заява обґрунтована тими самими підставами, що й заява про забезпечення позову від 07 березня 2019 року, в той же час позивач наголосив, що у разі незабезпечення позову втратить можливість здійснювати адвокатську діяльність і, відповідно, отримувати винагороду за працю.

Крім цього, зазначив, що на даний час надає правову допомогу багатьом клієнтам і у разі зупинення або припинення права на заняття адвокатською діяльністю втратить можливість отримувати гонорар за можливу надану у майбутньому правову допомогу.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Так, у відповідності до положень частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

В свою чергу, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог (аналогічна правова позиція викладена в постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2018 року №826/16365/17).

Однак, позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.

При прийнятті рішення суд враховує пов'язаність заходів щодо забезпечення позову з його предметом, співмірність таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам.

В даному випадку вжиття судом заходів забезпечення позову призведе до ситуації, за якої позивач надаватиме послуги адвоката фактично на підставі ухвали суду, тоді як просить заборонити відповідачу взагалі розглядати скарги третьої особи, які мали місце після звернення до суду з даним позовом. Повноваження відповідача щодо розгляду скарг регламентовані чинним законодавством. Подальші взаємовідносини між позивачем та третьою особою, як зокрема, і вирішення відповідачем наслідків розгляду скарги, знаходяться поза часовими межами заявленого в даній справі спору та можуть бути в майбутньому предметом розгляду в іншій адміністративній справі.

За таких підстав та враховуючи, що позивачем не доведено існування обставин, вказаних у частині другій статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, у суду відсутні підстави вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, а тому заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 150, 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України Окружний адміністративний суд міста Києва --

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко