Справа № 686/14992/18
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/14992/18

Головуючий у 1-й інстанції: Приступа Д.І.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

28 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу інспектора 1 батальйону 1 роти управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції України ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора 1 батальйону 1 роти управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції України ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 1 батальйону 1 роти управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції України ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 вересня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції, виходив з того, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення. Також зазначив, що перехресті вул. Грушевського, 18 у м. Хмельницькому відсутній дорожній знак 2.2 "проїзд без зупинки заборонений".

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначив про те, що факт скоєння правопорушення підтверджується наявним у справі відеозаписом. Також вказав, що в постанові по справі про адміністративне правопорушення було допущено описку, а саме не вірно зазначено адресу скоєння позивачем правопорушення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив наведені доводи апеляційної скарги, зазначивши про їх необґрунтованість та повне спростування в ході розгляду даної справи судом першої інстанції.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 454242 від 23 червня 2018 року, водія транспортного засобу Audi A4, д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 225 грн. 00 коп.

З постанови вбачається, що позивач 23 червня 2018 року в м. Хмельницький по вул. Грушевського, 18, керуючи автомобілем порушив підпункт 8.4 "б" ПДР України, тобто порушив вимоги дорожнього знаку 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено" (а.с. 4).

Не погодившись з даною постановою, позивач звернувся до суду з позовними вимогами щодо її скасування.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями пyнкту 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" та статті 222 КУпАП встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі та розглядає справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом № 1395 від 07 листопада 2015 року Міністерства внутрішніх справ України затверджено відповідну Інструкцію (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 4 Розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 2 Розділу III Інструкції визначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема частиною 1 статті 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 8.1, підпунктом "б" пункту 8.4 ПДР України визначено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки поділяються, зокрема на знаки пріоритету, які встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Розділом 33 "Дорожні знаки" ПДР України визначено знак 2.2, який забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком.

Також даний знак визначає необхідність дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Частиною 1 статті 122 КУпАП України встановлено, що порушення вимог дорожніх знаків тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Колегією суддів встановлено, що в постанові про адміністративне правопорушення в графі "місце вчинення правопорушення" вказано адресу "вул. Грушевського, 18".

Відповідно до листа комунального підприємства по будівництву, ремонту та експлуатації доріг виконавчого комітету Хмельницької міської ради на дислокації перехрестя вул. Грушевського, 18 та вул. Вайсера у м. Хмельницькому відсутній дорожній знак 2.2 "Проїзд без зупинки заборонений".

Судом апеляційної інстанції досліджено долучені до матеріалів справи відеозаписи з відеореєстратора службового автомобіля управління патрульної поліції у Хмельницькій області та встановлено, що при перетині перехрестя водій (позивач) зупинив транспортний засіб за стоп-лінією.

Водночас, з вказаного відеозапису неможливо встановити фактичну адресу за якою вчинено правопорушення.

Інші докази, що містяться в матеріалах справи також не дають суду можливість вірно визначити місце скоєння правопорушення.

Відповідно до статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що встановлені обставини свідчать про порушення відповідачем норм чинного законодавства, та ставить під сумнів правомірність винесеної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Отже, відповідачем передчасно винесено постанову, оскільки не було встановлено обставини, що мають значення для справи та не наведено докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки наявні відеозаписи не дають можливості в повній мірі встановити дійсні обставини справи.

Колегія суддів зауважує, що постанова у справі про адміністративне правопорушення по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Разом з тим, особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова серії ЕАА № 454242 від 23 червня 2018 року підлягає скасуванню у зв'язку з невідповідністю зазначеної у постанові інформації про місце вчиненого порушення фактичним обставинам, а справу про адміністративне правопорушення відносно позивача необхідно надіслати на новий розгляд до компетентного органу, а саме - управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу інспектора 1 батальйону 1 роти управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції України ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 вересня 2018 року скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 454242 від 23 червня 2018 року.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за частиною 1 статті 121 КУпАП, направити на новий розгляд до управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції України.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5