Справа № 360/864/19
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

28 березня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/864/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тихонов І.В.

за участі секретаря судового засідання Якимчук В.В.

представника позивача не прибув;

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Північно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 (далі позивач) до Північно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (далі відповідач), в якому позивач просить:

- стягнути з відповідача на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 01.07.2018 по 31.12.2018 в сумі 73884,00 гривень з урахуванням належних відрахувань.

В обґрунтуванням позовних вимог позивач зазначає, що позивач проходила службу в Державній кримінально-виконавчій службі України на посаді начальника Рубіжанського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Наказом Відповідача № 136/ОС-18 від 25.06.2018 позивача було звільнено з посади відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 77 (у звязку із скороченням штатів) Закону України Про Національну поліцію, 30 червня 2018 року.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 по справі № 1240/2197/18 визнано протиправним та скасовано наказ Відповідача № 136/ОС-18 від 25.06.2018 про звільнення позивача 30.06.2018з посади начальника Рубіжанського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, поновлено на вказаній посаді з 01.07.2018.

ОСОБА_3 від 03.01.2019 № 22/5.1-45-Рм-19 позивача було повідомлено, що наказом від 02.01.2019 № 1/ОС-19 скасовано наказ Відповідача від 25.06.2018 № 136/ОС-18 в частині звільнення позивача з посади начальника Рубіжанського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції

09 січня 2019 року позивач звернулася до відповідача із заявою про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу у звязку з незаконним звільнення, а саме за період 01.07.2018 по 02.01.2019.

28.01.2019 було отримано лист-відповідь Відповідача від 23.01.2019 № 22/5.1-534-РМ-19 згідно якого повідомляється, що в рішенні Луганського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 року виплата мені середнього заробітку за час вимушеного прогулу не зазначена, тому підстав для такої виплати відповідач не вбачає.

Вважає, що оскільки її звільнення було визнано незаконним, то має право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а тому просить стягнути з відповідача на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Зазначив, щодо обрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то слід зазначити, що це питання врегульовано Порядком виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 925/5 від 28.03.2018 року.

Згідно довідки Відповідача про доходи вих. № 128 від 25.07.2018 року, грошове забезпечення за повний календарний місяць служби, що передував незаконному звільненню дорівнює 12314,00 гривень. Періодом вимушеного прогулу є з 01.07.2018 року (день звільнення) по 02.01.2019 року (день видання наказу про поновлення мене на посаді), тобто повних шість місяців (липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень), тому вважає що середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу дорівнює 73884,00 гривень (12314,00 грн. X 6 місяців), який підлягає стягненню на її користь.

Ухвалою суду від 01.03.2019 відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

22.03.2019 від відповідача Північно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції надійшов відзив на позовну заяву (арк. спр. 48-50), в якому останній зазначив, що в заявлених позовних вимогах позивач просить стягнути грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 01.07.2018 року по 02.01.2019 року в загальній сумі 73884, 00 грн., виходячи із грошового забезпечення за травень 2018 року в розмірі 12314,00 грн., помилково вважаючи травень 2018 року останнім повним календарним місяцем служби, що передував звільненню.

Так, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 28.03.2018 року № 925/5 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України» (далі - Порядок виплати грошового забезпечення) особам рядового і начальницького складу, поновленим на службі або попередній посаді за рішенням суду у звязку з незаконним звільненням або переміщенням на іншу посаду, за час вимушеного прогулу виплата здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення, яке особа рядового чи начальницького складу отримувала на момент незаконного звільнення (за повний календарний місяць служби, що передував незаконному звільненню), або різниці в ньому за час перебування на нижче оплачуваній посаді. Враховуючи, що ОСОБА_2В була звільнена з посади 30.06.2018, поновлена на посаді з 01.07.2018 (у відповідності до рішення суду та наказу міжрегіонального управління від 02.01.2019 року № 1/ОС-19), то 30.06.2018 року був останнім днем її служби. Тобто, останнім повним календарним місяцем служби, що передував звільненню, був червень 2018 року, за який грошове забезпечення позивача складало 9674,00 грн.

На підставі викладеного просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відповідачем також надано заперечення, в яких викладені аналогічні доводи на адміністративний позов ОСОБА_2 (арк.спр. 64-67) .

Позивач в судове засідання не прибув, просив розглядати справу без його участі (а.с. 71).

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив, надав пояснення, аналогічні викладеному в відзиві на позовну заяву та запереченнях.

Крім того під час судового засідання зазначив, що він не заперечує щодо стягнення з відповідача на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, що складає 6 місяців за період з 01.07.2018 по 02.01.2019, однак відповідно до вимог наказу Міністерства юстиції України від 28.03.2018 року № 925/5 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення, правильно здійснювати розрахунок, виходячи із суми місячного грошового забезпечення за червень 2018 року, яка дорівнює 9674 грн. 00 коп., так як останній місяць, є повним календарним місяцем служби, що передував незаконному звільненню.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов такого.

Спірні правовідносини регулюються нормативно-правовими актами, чинними на момент виникнення останніх.

Так, у відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди захищається законом.

Судом установлено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 по справі № 1240/2197/18 адміністративний позов ОСОБА_2 до Північно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна установа «Центр пробації» про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Північно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції № 136/ОС-18 від 25.06.2018 про звільнення ОСОБА_2 30.06.2018 з посади начальника Рубіжанського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції. Поновити ОСОБА_2 на посаді начальника Рубіжанського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з 01.07.2018 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю (арк. спр. 9-15).

Враховуючи, що 30.06.2018 був днем звільнення позивача, за який нараховане та виплачене грошове забезпечення, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, за період з 01.07.2018 по дату видання наказу про поновлення на службі ОСОБА_2 на посаді - 02.01.2019 № 1/ОС -19 (арк. спр. 23).

Порядок виплати грошового забезпечення передбачає виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 № 925/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.03.2018 за № 377/31829.

Зазначені правові норми є нормами спеціального законодавства і підлягають до застосування при визначенні структури, порядку та умов грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України.

Верховний суд у справі № 814/2563/16 (К/9901/2705/17) зазначив, що при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному. При цьому загальні норми можуть застосовуватися субсидіарно, тобто, в тих випадках, коли спірні правовідносини не врегульовані нормами спеціального законодавства або врегульовані не повністю.

Можливість субсидіарного застосування загальних правових норм до відносин публічної служби, як правило, закріплена у спеціальному законі, що регулює такий вид публічної служби. Подібна законодавча техніка спрямована на усунення прогалин у правовому регулюванні.

ОСОБА_3 до пункту 29 вищезазначеного Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 № 925/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.03.2018 за № 377/31829, встановлено, що особам рядового і начальницького складу, поновленим на службі або попередній посаді за рішенням суду у зв'язку з незаконним звільненням або переміщенням на іншу посаду, за час вимушеного прогулу виплата здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення, яке особа рядового чи начальницького складу отримувала на момент незаконного звільнення (за повний календарний місяць служби, що передував незаконному звільненню), або різниці в ньому за час перебування на нижчеоплачуваній посаді.

Як вбачається з довідки від 12.03.2019 № 22/4.2/1-64-19 про доходи, виданої ОСОБА_2 відповідачем її грошове забезпечення за червень (30дн.) 2018 рік як повний календарний місяць служби, що передував звільненню становить 9674,00 грн. (арк. спр. 51-52).

За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, за період з 01.07.2018 по 02.01.2019 у сумі 58668,13грн. (липень 2018 рік: 9674,00 : 31 = 312,06 х 31 = 9674,00 грн.; серпень 2018 рік: 9674,00 : 31 = 312,06 х 31 = 9674,00 грн.; вересень 2018 рік: 9674,00 : 30 = 322,47 х 30 = 9674,00 грн.; жовтень 2018 рік: 9674,00 : 31 = 312,06 х 31 = 9674,00 грн.; листопад 2018 рік: 9674,00 : 30 = 322,47 х 30 = 9674,00 грн.; грудень 2018 рік: 9674,00 : 31 = 312,06 х 31 = 9674,00 грн.; січень 2019 рік: 9674,00 : 31 = 312,06 х 2 = 624,13 грн.)

У свою чергу, пунктам 2 частини 1 статті 371 КАС України встановлено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Отже рішення суду щодо стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць слід допустити до негайного виконання.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

ОСОБА_3 до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач звільнений від сплати судового збору згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Оскільки у даній справі позовні вимоги щодо зобовязання вчинити певні дії (вимоги майнового характеру) задовольняються, а згідно частини першої статті 139 КАС України судові витрати підлягали оплаті, судовий збір у розмірі 610,19 грн. належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, 93411, АДРЕСА_1) до Північно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (, 61010, м. Харків, вул. Нетіченська, буд. 14) про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

Стягнути з Північно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (, 61010, м. Харків, вул. Нетіченська, буд. 14) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_2, НОМЕР_2, АДРЕСА_1) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 01.07.2018 по 02.01.2019 у сумі 58668,13грн. (пятдесят вісім тисяч шістсот шістдесят вісім грн. 13 коп.).

Допустити до негайного виконання рішення суду щодо стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Північно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (, вул. Нетіченська, буд. 14, м. Харків, 61010) в доход Державного бюджету України судовий збір в сумі 610,19 грн. (шістсот десять грн. 19 коп.)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду у повному обсязі складено та підписано 29.03.2019.

Суддя ОСОБА_4