Справа № 1640/3197/18
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 березня 2019 р.Справа № 1640/3197/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

суддів - Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

Встановила:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.11.2018 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до ГУ ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

28.12.2018 року означене судове рішення повторно оскаржено позивачем ОСОБА_2 в апеляційному порядку. Одночасно скаржником заявлено клопотання про поновлення процесуального строку на її принесення, оскільки вважає, що ним з поважних причин пропущений процесуальний строк на принесення апеляційної скарги на судове рішення.

Скаржник зазначає, що ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2018 року її первісно подана апеляційна скарга повернута без розгляду. Однак, Верховний Суд у цивільній справі № 514/134/17 розяснив, що особа, яка подає скаргу, вправі очікувати застосування норм процесуального законодавства, які надають їй право як безпосереднього подання апеляційної скарги до апеляційного суду, так і подання апеляційної скарги через місцевий суд. Свій висновок Верховний суд обґрунтував посиланням на ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

З урахуванням наведеного, просить визнати поважними причини процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та поновити строк на принесення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заявленого клопотання та матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання позивача підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частин и рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (ч. 2 ст. 295 КАС України).

Згідно ч. 3 ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин < >.

Судом установлено, що у судовому засіданні 14.11.2018 року судом проголошено вступну та резолютивну частини оскаржуваного судового рішення /а.с. 74/, повний текст рішення направлений учасникам справи 21.11.2018 року /а.с. 78/. Доказів отримання повного тексту судового рішення ані позивачем ОСОБА_2, ані її представником матеріали справи не містять.

13.12.2018 року означене судове рішення оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції /а.с. 100-102/.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2018 року апеляційна скарга ОСОБА_2 на підставі п.п. 15.1 п. 1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ КАС України повернута скаржнику без розгляду /а.с. 98/.

28.12.2018 року позивачем ОСОБА_2 на рішення суду першої інстанції повторно подана апеляційна скарга.

За приписами ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними за змістом вказаної норми визнаються обставини, які є обєктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Таке право гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов'язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (пункт 8 частини третьої статті 129), (пункт 3.2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.12.2012 року № 11 - рп/2012).

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 року № 11-рп/2007).

Крім цього, у низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцією якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

У справі «Скорик проти України» Європейський суд з прав людини нагадав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачених статтею 6 Конвенції. Суд також зазначив, що мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.

У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішеннях по справі «Мірагаль Есколанро та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 року та по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Задовольняючи клопотання позивача ОСОБА_2, колегія суддів вважає, що застосування процесуального обмеження за своєю суттю буде свідченням необґрунтованого позбавлення заінтересованої особи права на апеляційне оскарження рішення суду, тобто права на справедливий суд.

Наведене також узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27.03.2018 року по справі № 804/243/16, відповідно до якого, вияв надмірного формалізму під час застосування норм права міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі наведеного, керуючись ст. 121, 295, ч. 2 ст. 321 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити.

Поновити позивачу ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2018 року по справі № 1640/3197/18.

Ухвала Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис)ОСОБА_4 ОСОБА_5

Ухвала у повному обсязі виготовлена і підписана 01 квітня 2019 року.