Справа № 420/5801/18
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5801/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., за участю секретаря судового засідання Рижук В.І., представника позивача адвоката ОСОБА_1 (за ордером), представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-технічне підприємство ІНЖПРОЕКТ до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу (недоїмки),

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-технічне підприємство ІНЖПРОЕКТ звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: від 25.10.2018 року №, від 25.10.2018 року №, від 25.10.2018 року №, від 24.10.2018 року №7, від 24.10.2018 року №7, від 24.10.2018 року №7, рішення від 24.10.2018 року № про застосування штрафних санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на який нараховується єдиний внесок (авансових платежів); рішення від 24.10.2018 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску; вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 24.10.2018 року № Ю- зі сплати єдиного внеску.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25 вересня 2018 року на підставі направлення та наказу посадовими особами Головного управління ДФС в Одеській області було складено ОСОБА_3 про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТП «ІНЖПРОЕКТ» №2073/15-32-14-01/20928262. Не погоджуюсь з висновками, зазначеними в ОСОБА_3 позивач подав заперечення на ОСОБА_3 про результати документальної планової виїзної перевірки TOB «ВТП «ІНЖПРОЕКТ» №2073/15-32-14-01/20928262 від 25 вересня 2018 року. За результатами розгляду даних заперечень 26 жовтня 2018 року на адресу позивача надійшли податкові повідомлення-рішення від 25.10.2018 року №, від 25.10.2018 року №, від 25.10.2018 року №, від 24.10.2018 року №7, від 24.10.2018 року №7, від 24.10.2018 року №7, рішення від 24.10.2018 року № про застосування штрафних санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на який нараховується єдиний внесок (авансових платежів); рішення від 24.10.2018 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску; вимога про сплату боргу (недоїмки) від 24.10.2018 року № Ю- зі сплати єдиного внеску.

Позивач зазначив, що не погоджується з висновками, викладеними в ОСОБА_3 стосовно завищення у періоді, що перевірявся адміністративних витрат по взаємовідносинам з ПП «КОМПАНИЯ ВРЕМЯ», та вказав, що згідно Договору про надання послуг з прибирання №ВР-2013-11-02 від 29.11.2013 року, відповідно до якого ПП «КОМПАНИЯ ВРЕМЯ» зобов'язується надавати Замовнику послуги з прибирання приміщень та прилеглої території Тойота ОСОБА_4 «Інжпроект». Виконання договору оформлено актами здачі-приймання наданих послуг та видатковими накладними. Розрахунки між підприємствами за період, що перевірявся, проводились у безготівковій формі. Приймаючи хибне рішення стосовно завищення у періоді, що перевірявся адміністративних витрат по взаємовідносинам з ПП «КОМПАНИЯ ВРЕМЯ», перевіряючі посилаються на податкову інформацію від ГУ ДФС в Івано-Франківській області відповідно до якої встановлено підміну позицій товарних груп ПП «КОМПАНІЯ ВРЕМЯ» та формування нереальних податкових зобов'язань по ланцюгу постачання. TOB «ВТП «ІНЖПРОЕКТ» вважає, що дана інформація не стосується взаємовідносин між ним та контрагентом, оскільки з вказаної інформації не вбачається, за який період надана вказана інформація, не зазначено стосовно якої саме позиції товарних груп було виявлено підміну, а також наголошує на тому, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

Також TOB «ВТП «ІНЖПРОЕКТ» зазначило, що відсутність достатньої кількості трудових ресурсів у контрагента, так само як і сертифікатів якості на поставлений товар, а тим більше взаємовідносини контрагента з іншими суб'єктами господарювання, не свідчить про нереальність господарської операції за умови підтвердження її належними первинними документами бухгалтерського та податкового обліку. Одночасно перевіряючими не встановлено порушень в оформлені первинних документів чи їх відсутність. За таких обставин, зазначений висновок повністю спростовується наданими TOB «ВТП «ІНЖПРОЕКТ» поясненнями та первинними документами.

Стосовно висновку перевіряючих щодо завищення TOB «ВТП «ІНЖПРОЕКТ» інших витрат операційної діяльності на суму 281434,00 грн., позивач зазначив, що перевіряючими було досліджено видаткові накладні на дизельне паливо та бензин А-95 у вигляді дозволів на відпуск - талонів, які отримували особисто ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 згідно довіреностей, виданих TOB «ВТП «ІНЖПРОЕКТ», від постачальників товарів, а саме: TOB ВТФ «Авіас» (код за ), TOB «Bor Рітейл» (код за ), TOB «Торговий Дім «Авіас» (код за ), TOB «С ОСОБА_7» (код за ), що проведено за д-т субрахунку 949 «інші витрати операційної діяльності». У періоді, що перевірявся між TOB «ВТП «ІНЖПРОЕКТ» та постачальниками товарів, а саме: TOB ВТФ «Авіас» (код за ), TOB «Bor Рітейл» (код за ), TOB «Торговий Дім «Авіас» (код за ), TOB «С ОСОБА_7» (код за ) було укладено відповідні договори на постачання паливно-мастильних матеріалів.

Позивач вказав, що для отримання талонів на заправку своїх автомобілів TOB «ВТП «ІНЖПРОЕКТ» укладалися договори із продавцями пального, оплачуючи рахунки на умовах попередньої оплати шляхом безготівкового перерахунку коштів, що підтверджується банківськими випискамми з наступним отриманням за актами приймання-передачі відповідної кількості талонів за відповіднім номіналом. Для TOB «ВТП «ІНЖПРОЕКТ» такий варіант заправки привабливий тим, що ціна за літр пального не змінюється з моменту отримання талонів до моменту заправки. При цьому, TOB «ВТП «ІНЖПРОЕКТ» виходить з того, що талон на бензин це документ, який підтверджує право пред'явителя на одержання вже сплаченого палива на АЗС. Таким чином, талони на бензин не є платіжними документами в розумінні наведених норм. За таких обставин операція, яка проводиться при видачі пального на АЗС при наданні талону або бланка дозволу, є поверненням власнику його майна (в даному випадку - пального), і така операція не може вважатися розрахунковою операцією в розумінні вищенаведеної норми Закону про РРО, оскільки пальне було оплачене в попередньому періоді

Стосовно висновку перевіряючих щодо не відображення протягом періоду, що перевірявся підприємством TOB «ВТП «ІНЖПРОЕКТ» у складі податкових зобов'язань з податку на додану вартість суми двох проданих автомобілів TOYOTA YARIS у серпні 2016 року та березні 2017 року, із зазначенням відповідних моделей автомобілів, об'єму двигунів, унікальних VIN-номерів та кодів УКТЗЕД НОМЕР_1, позивач зазначив, що у періоді, що перевірявся, позивачем було укладено договори з продажу транспортних засобів фізичним особам (які надавалися також й і ревізорам-інспекторам під час перевірки). На підтвердження здійснення відповідних операцій позивач надавав ревізорам-інспекторам документи, що підтверджують реальність здійснення зазначених операцій, а саме: договори, видаткові накладні, акти приймання-передачі, податкові накладні, які були зареєстровані в установленому законом порядку (але із помилковим зазначенням невірного коду УКТЗЕД та об'єму двигуна). Відтак, позивач допустився помилки при складання податкової накладної у графі код УКТЗЕД, та замість вірного коду 8703 21 10 00- якому відповідають автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей, включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони та гоночні автомобілі: інші транспортні засоби з двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням та з кривошипно-шатунним механізмом з робочим об'ємом циліндрів двигуна не більш як 1000 см3, вказав невірний код НОМЕР_2 - якому відповідають автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей, включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони та гоночні автомобілі: - інші транспортні засоби з двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням та з кривошипно-шатунним механізмом: з робочим об'ємом циліндрів двигуна понад 1000 см3, але не більш як 1500 см3.

Позивач вказав, що із податкових накладних та документів на транспортні засоби вбачається, що об'єм двигуна останніх є меншим за 1000 см3, а позивач помилково зареєстрував дані ТЗ як товар із більшим обємом двигуна.

Позивач зазначив, що TOB «ВТП«ІНЖПРОЕКТ» було відображено у встановлений законом термін податкові зобов'язання з податку на додану вартість, наявність певних неточностей в оформленні первинних документів не свідчить про факт не відображення податкового зобов'язання, особливо враховуючи, що допущені помилки не впливають на розмір податкового зобов'язання та враховуючи, що на даний час не сплив строк на виправлення допущеної помилки шляхом подання відповідного коригування.

Щодо посилань перевіряючих на відсутність документів списання використаного на власні потреби палива з посиланням на порушення, нібито встановлені в даному акті перевірки (тобто відсутність касового чека при отриманні паливно-мастильних матеріалів за талонами на АЗС) позивач зазначив, що TOB «ВТП«ІНЖПРОЕКТ» було надано вичерпні пояснення та докази отримання та використання у власних потребах зазначеного палива.

Відносно проведення списання безнадійної дебіторської заборгованості, за якою минув строк позовної давності, позивач зазначив, що дане списання проведено по субрахунку 944 «сумнівні та безнадійні борги» 30.09.2015 року, 30.04.2016 року та 29.12.2017 року. По рахунку 361 існувала Д-т заборгованість по контрагентам - замовникам фізичним особам за отриманий від позивача товар (запчастини). Строк виникнення даної заборгованості - 2012-2013 роки. Зазначені фізичні особи отримали від позивача товар, однак станом на 30.09.2015 року, 30.04.2016 року та 29.12.2017 року не розрахувались. Таким чином, за спливом строку позовної давності, позивачем було проведено списання боргу по субрахунку 944.

Ухвалою від 22.11.2018 року відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 12 грудня 2018 року о 10:00 год.

У підготовчому засіданні 12.12.2018 року, враховуючи неявку представника позивача та долучення до матеріалів справи відзиву на позов, суд оголосив перерву до 16.01.2019 року до 10:00 год., та встановив учасникам справи процесуальні строки для подання решти заяв по суті справи.

У підготовчому засіданні 16.01.2019 року суд ухвалою продовжив строк підготовчого провадження у справі на 30 днів, оголосив перерву у підготовчому засіданні до 28.01.2019 року до 15.00 год.

Ухвалою від 28.01.2019 року судом закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 19 лютого 2019 року об 11 год. 00 хв.

У судовому засіданні 19.02.2019 року оголошено перерву до 04.03.2019 року до 11:00 год. у звязку з необхідністю подання учасниками справи додаткових доказів на вимогу суду.

У судовому засіданні 04.03.2019 року оголошено перерву до 19.03.2019 року до 15:00 год. у звязку з необхідністю надання представником позивача додаткових доказів з питань, поставлених судом.

У судовому засіданні 19.03.2019 року оголошено перерву до 20.03.2019 року до 16:00 год. у звязку з необхідністю надання представником позивача додаткових доказів на вимогу суду.

У судове засідання, призначене на 20 березня 2019 року на 16:00 год., зявилися представник позивача та представник відповідача.

Під час судового розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував та вважав їх необґрунтованими. 11.12.2018 року представник відповідача надав письмовий відзив, в якому зазначив, що ГУ ДФС в Одеській області відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 77.1 статті 77 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2018 року, на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області від 09.08.2018 року №5856, проведена планова виїзна документальна перевірка позивача, з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного законодавства, з питань єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року.

Представник відповідача вказав, що в рамках планової документальної перевірки було встановлено, що TOB "ВТП "ІНЖПРОЕКТ" проведено визнання витрат паливно-мастильних матеріалів згідно отриманим по видатковим накладним талонів на паливо. Розрахункові документи у вигляді касових чеків, виданих на автозаправних станціях щодо безпосереднього підтвердження отримання палива на АЗС при заправці пальним автотранспортних засобів у робочий час, що підтверджує саме використання талонів, до планової перевірки не надано.

За перевіряємий період TOB «ВТП «ІНЖПРОЕКТ» мало взаємовідносини з ПП "Компания ВРЕМЯ" (), відповідно до видаткових накладних на суму 643161 грн. без ПДВ, за договором про надання послуг з прибирання № ВР-2013-11-02 від 29.11.2013 року, відповідно до якого ПП "Компания ВРЕМЯ" () зобов'язується надавати Замовнику послуги з прибирання приміщень та прилеглої території Тойота ОСОБА_4 «Інжпроект».

При проведені даної перевірки було взято до уваги іншу податкову інформацію та матеріали, які відповідно до ст.83 Податкового кодексу України є підставами для висновків під час проведення перевірок, а саме: від ГУ ДФС в Івано-Франківській області по ПП "Компания ВРЕМЯ" (), відповідно до якої встановлено, підміну позицій товарних груп ПП "Компанія Время" та формування нереальних податкових зобов'язань по ланцюгу постачання. Про нереальність здійсненних господарських операцій ПП "Компанія Время" з вищенаведеними контрагентами свідчать наступні факти: суми податкового зобов'язання сформовано за рахунок придбання товарів/послуг, походження яких неможливо дослідити по ланцюгу постачання; відсутні належні та достатні місця зберігання товарів (наявність власних або орендованих складських приміщень, угоди зберігання ТМЦ, відомості про місцезнаходження складів, їх площа, власника складських приміщень/орендодавця); при задекларованих обсягах придбання та реалізації товарів/наданих послуг, встановлено, що специфіка даного виду операцій характеризується властивостями, які потребують значно більшого обсягу трудовитрат, особистої участі персоналу (навантажувально-розвантажувальні роботи, зберігання, облік, відпуск товарів) та не співвідносні з наявними трудовими ресурсами; посадові особи не могли фактично здійснювати господарські операції з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного; відсутня достовірна інформація щодо перевізників, вантажовідправників, вантажоотримувачів, відомостей про маршрут, посередників у транспортуванні продукції, зокрема, щодо доставки товару контрагентами - постачальниками та контрагентами -покупцями, транспортування якого потребує спеціальних умов та ін.).

З викладеного вбачається, що у перевіряємому періоді TOB "ВТП "ІНЖПРОЕКТ" завищило Адміністративні витрати (рах.92) по взаємовідносинам з ПП "Компания ВРЕМЯ" на загальну суму 643163 грн. На порушення норм п.44.1 ст.44, пп.134.1.1. п.134.1. ст.134 Податкового кодексу України, TOB "ВТП "ІНЖПРОЕКТ" занижено показники фінансового результату до оподаткування (прибуток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності у сумі 924597 грн.

Також представник відповідача зазначив, що перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період з 01.01.2015 року по 30.12.2017 року встановлено заниження податку на прибуток на суму 166427 грн.

Представник відповідача вказав, що відповідно до наданих документів, протягом перевіряємого періоду, TOB «ВТП «ІНЖПРОЕКТ» не відображено у складі податкових зобов'язань з податку на додану вартість суми податку з двох автомобілів із вказанням відповідних моделей автомобілів, об'єму двигунів, унікальних VIN-номерів та кодів УКТЗЕД НОМЕР_1.

Внаслідок вищенаведеного, перевіркою встановлено, що TOB «ВТП «ІНЖПРОЕКТ» на порушення норм п.187.1. ст.187 Податкового кодексу України, не нараховані податкові зобов'язання у сумі 116536 грн., у зв'язку з відвантаженням автомобілів TOYOTA YARІS, VIN VNKKL0D350A198564 та TOYOTA YARIS, VIN VNKKL0D300A227274.

У зв'язку з використанням не в господарській діяльності паливо-мастильних матеріалів, підприємство TOB «ВТП «ІНЖПРОЕКТ» мало нарахувати податкове зобов'язання 51735,1 грн.

Перевіркою встановлено, що в порушення пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України TOB «ВТП «ІНЖПРОЕКТ» відсутня реєстрація податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 168273 грн., та відповідно до п. 1201.2. ст.1201 ПК України застосовуються штрафні санкції за відсутність реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 168271 грн., та застосовано штраф в розмірі 50 % у сумі 84136,50 грн.

Також представник відповідача зазначив, що перевіркою встановлено, що підприємством не проведено утримання єдиного внеску у вересні-грудні 2015 року з фонду оплати праці у складі інших заохочувальних та компенсаційних виплат у вигляді сплати за дизельне пальне та бензин, послуг за міжнародний роумінг. Підприємством порушено п.7 ст.8, п.2 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», внаслідок чого доутримано єдиного внеску на суму 1876,76 грн.

Представник відповідача вказав, що перевіркою встановлено непроведення позивачем нарахування, утримання та сплати до бюджету військового збору з доходу, а саме: зі списаних суми заборгованості по сумнівним та безнадійним боргам, на користь платників податку - у розмірі 179625,71 грн.; з витрат на пальне, що є доходом найманих працівників, які отримали талони на паливо - у розмірі 337720,44 грн.; з витрат в частині нарахування (оплати) послуг міжнародного роумінгу за фізичних осіб - робітників підприємства, що є доходом цих працівників.

Заслухавши вступне слово представника позивача та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що на підставі направлень від 21.08.2018 року №№ 7093/14-01 7099/14-01, виданих ГУ ДФС в Одеській області, відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77 ПК України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків за 2018 рік, на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області від 09.08.2018 року №5856, проведена планова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-технічне підприємство ІНЖПРОЕКТ, , з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, валютного законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, з питань єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки.

За результатами перевірки відповідачем складено акт від 25 вересня 2018 року №2073/15-32-14-01/20928262 Про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-технічне підприємство ІНЖПРОЕКТ, , податкового законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, валютного - за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року (а.с. 22-65, т. 1).

Відповідно до висновку акту, зазначені наступні порушення позивача:

1) п.44.1 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток всього на суму 166427 грн., а саме: за 2015 рік на суду 43565 грн., за 1 квартал 2016 року на суму 12128 грн., за півріччя 2016 року на суму 27325 грн., за 9 місяців 2016 року на суму 42734 грн., за рік 2016 року на суму 56852 грн., за 1 квартал 2017 року на суму 15447 грн., за півріччя 2017 року на суму 31090 грн., за 9 місяців 2017 року на суму 47297 грн., за рік 2017 року на суму 66011 грн.;

2) п.187.1 ст.187, п.198.1, п.198.2, п.198.5, п.198.6 ст.198 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість на суму 268314 грн., в тому числі: за листопад 2015 року на суму 7155 грн., за грудень 2015 року на суму 3198 грн., за січень 2016 року на суму 3155 грн., за лютий 2016 року на суму 7292 грн., за березень 2016 року на суму 3155 грн., за квітень 2016 року на суму 4447 грн., за травень 2016 року на суму 4822 грн., за червень 2016 року на суму 7618 грн., за липень 2016 року на суму 6842 грн., за серпень 2016 року на суму 63193 грн., за вересень 2016 року на суму 5697 грн., за жовтень 2016 року на суму 9157 грн., за січень 2017 року на суму 15241 грн., за лютий 2017 року на суму 5238 грн., за квітень 2017 року на суму 71030 грн., за травень 2017 року на суму 3628 грн., за червень 2017 року на суму 8646 грн., за липень 2017 року на суму 5342 грн., за серпень 2017 року на суму 8674 грн., за вересень 2017 року на суму 3991 грн., за жовтень 2017 року на суму 5104 грн., за листопад 2017 року на суму 5279 грн. та за грудень 2017 року на суму 10410 грн.;

3) п.201.10 ст.201 ПК України щодо відсутності реєстрації податкових накладних в єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 168273 грн. та відповідно до п. 1201.2. ст.1201 ПК України застосовуються штрафні санкції у розмірі 50% у сумі 84136,5 грн.;

4) п.п.14.1.48 п.14.1 ст.14, п.163.1 ст.163, п.п.164.2.7, п.п.164.2.17, п.п.164.5 ст.164, п.167.1 ст.167, п.п.168.1.1 п.168.1, п.п.168.2 ст.168, п.176.2 ст.176 ПК України - донараховано податку на доходи фізичних осіб у розмірі 124640,77 грн.;

5) ст.51, п.176.2 ст.176 ПК України, та в порушення Наказу Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року №4 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма N 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 січня 2015 р. за N 111/2655) податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма N 1ДФ) за II кв. 2017 року надано підприємством 20.04.2018 року за №, строк подачі - 09.08.2017 року;

6) п.п.1.3., п.п.1.4, п.п.1.5 п.16 І підрозділу 10 розділу XX, ст.163, п.п.164.2.2 п.164.2 ст.164, п.п.168.1, п.п.168.1.5 п.168.1 ст.168, п.171.2 ст.171 ПК України - донараховано військового збору у розмірі 8640,08 грн.;

7) п.п.1.3, п.п.1.4, п.п.1.5 п. 16 1 підрозділу 10 розділу XX, ст.163, п.п.164.2.2 п.164.2 ст.164, п.п.168.1.1, п.п.168.1.5 п.168.1 ст.168, п.171.2 ст.171 ПК України - донараховано військового збору у розмірі 89178,37 грн.;

8) п.5 ст.8, п.2 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне, соціальне страхування», в наслідок чого нараховано єдиного внеску 1876,76 грн.

На підставі акту перевірки від 25 вересня 2018 року №2073/15-32-14-01/20928262 та висновку про розгляд заперечення від 22.10.2018 року №301/15-32/14/01/20928262 Головним управлінням ДФС в Одеській області прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- від 25.10.2018 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем Податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 197143 грн., у тому числі 166427 грн. за податковими зобовязаннями; 30716 грн. штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с. 75, т. 1);

- від 25.10.2018 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 335393 грн., у тому числі 268314 грн. за податковими зобовязаннями; 67079 грн. штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с. 76, т. 1);

- від 25.10.2018 року №, згідно з яким за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на суму ПДВ 168273 грн., застосовано штраф в розмірі 50% у сумі 84136,50 грн. (а.с. 77, т. 1);

- від 24.10.2018 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені, на загальну суму 200659,49 грн., у тому числі 124640,77 грн. за податковими зобовязаннями; 76018,72 грн. штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с. 78, т. 1);

- від 24.10.2018 року №, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 510 грн. за платежем "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника у вигляді заробітної плати" (а.с. 79, т. 1);

- від 24.10.2018 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податків та зборів, у тому числі з військового збору, пені, на загальну суму 13739,12 грн., у тому числі 8640,08 грн. за податковими зобовязаннями; 5099,04 грн. штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с. 80, т. 1).

Крім того, ГУ ДФС в Одеській області прийнято:

- рішення № від 24.10.2018 року про застосування штрафних санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансовий платіж), у вигляді стягнення суми штрафу в розмірі 10% таких несплачених або несвоєчасно сплачених сум: 91055,13 грн. у розмірі 9105,51 грн. (а.с. 81, т. 1);

- рішення № від 24.10.2018 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасного не нарахованого єдиного внеску, яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 45527,57 грн. (а.с. 82, т. 1);

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску №Ю- від 24.10.2018 року в сумі 91055,13 грн. (а.с. 83, т. 1).

Також судом встановлено, що 13 березня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-технічне підприємство ІНЖПРОЕКТ (Продавець) та ОСОБА_8 (Покупець) укладено договір купівлі-продажу №И/6529, відповідно до якого Продавець зобовязується передати у власність Покупцю транспортний засіб (автомобіль), а саме: TAYOTA Yaris, двигун: бензиновий, обємом 998 см3,КПП: 5-ст. механічна, Комплектація: City (8Y), VIN: VNKKL0D300A227274, Білий лак (040) / темний салон (00), 2016 року випуску, вартість без ПДВ - 295400 грн., ПДВ - 59080 грн., вартість з ПДВ - 354480 грн. (а.с. 95-100, т. 1).

На виконання вказаного договору позивачем надано наступні документи:

- ідентифікацію транспортного засобу (а.с. 101, т. 1);

- видаткову накладну №527 від 28.03.2017 року на суму 354480 грн. (а.с. 102, т. 1);

- акт прийому-передачі від 28.03.2017 року (а.с. 103, т. 1);

- специфікацію комплектів до акту прийому-передачі транспортного засобу та його комплектуючих, які мають ідентифікаційні номера від 28.03.2017 року (а.с. 104, т. 1);

- податкову накладну від 13.03.2017 року №376 на суму ПДВ 1772,50 грн. (а.с. 105, т. 1);

- податкову накладну від 23.03.2017 року №759 на суму ПДВ 15951,50 грн. (а.с. 183, т. 2);

- податкову накладну від 27.03.2017 року №898 на суму ПДВ 41356 грн. (а.с. 181, т. 2).

26 липня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-технічне підприємство ІНЖПРОЕКТ (Продавець) та ОСОБА_9 (Покупець) укладено договір купівлі-продажу №И/6225, відповідно до якого Продавець зобовязується передати у власність Покупцю транспортний засіб (автомобіль), а саме: TAYOTA Yaris, двигун: 0,998 лбензиновий,КПП: механічна 5-ти ступенева, Комплектація: City (8Y), VIN: VNKKL0D350A198564, Синій металік (8Т7) / темний салон (00), 2016 року випуску, вартість без ПДВ - 287280 грн., ПДВ - 57456 грн., вартість з ПДВ - 344736 грн. (а.с. 106-110, т. 1).

На виконання вказаного договору позивачем надано наступні документи:

- видаткову накладну №1410 від 11.08.2016 року на суму 344736 грн. (а.с. 111, т. 1);

- акт прийому-передачі від 11.08.2016 року (а.с. 112, т. 1);

- специфікацію комплектів до акту прийому-передачі транспортного засобу та його комплектуючих, які мають ідентифікаційні номери від 11.08.2016 року (а.с. 113, т. 1);

- податкову накладну від 26.07.2016 року №777 на суму ПДВ 57456 грн. (а.с. 114, т. 1).

Також судом встановлено, що 25.01.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС ЕВОЛЮШН" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-технічне підприємство ІНЖПРОЕКТ (Покупець) укладено договір поставки №35/01, відповідно до якого Постачальник приймає на себе зобовязання передати Покупцю у власність Товари, а Покупець зобовязується сплатити і прийняти вказаний Товар. Найменування Товару: згідно накладних на товар. Одиниця вимірювання: літр. Кількість: згідно накладних на товар. Відпуск Товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару відповідно "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами", затверджених постановою КМУ №1442 від 20.12.1997 року (а.с. 115-117, т. 1).

На виконання вказаного договору позивачем надано наступні документи:

- видаткову накладну №0115/0001882 від 07.06.2017 року на поставку дизпалива Energy та бензину А-95 на загальну суму 22300 грн. (а.с. 118, т. 1);

- специфікацію №0115/0001882-С випущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0115/0001882 від 07.06.2017 року (а.с. 118, зворотній бік, т. 1);

- видаткову накладну №0115/0001360 від 27.04.2017 року на поставку дизпалива Energy на загальну суму 12900 грн. (а.с. 119, т. 1);

- специфікацію №0115/0001360-С випущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0115/0001360 від 27.04.2017 року (а.с. 119, зворотній бік, т. 1);

- видаткову накладну №0115/0000816 від 24.03.2017 року на поставку дизпалива Energy та бензину А-95 на загальну суму 19250 грн. (а.с. 120, т. 1);

- специфікацію №0115/0000816-С випущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0115/0000816 від 24.03.2017 року (а.с. 120, зворотній бік, т. 1);

- видаткову накладну №0115/0000611 від 13.03.2017 року на поставку бензину А-95 на загальну суму 6750 грн. (а.с. 121, т. 1);

- специфікацію №0115/0000611-С випущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0115/0000611 від 13.03.2017 року (а.с. 121, зворотній бік, т. 1);

- видаткову накладну №0115/0000133 від 06.02.2017 року на поставку дизпалива Energy на загальну суму 16400 грн. (а.с. 122, т. 1);

- специфікацію №0115/0000133-С випущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0115/0000133 від 02.02.2017 року (а.с. 122, зворотній бік, т. 1);

- видаткову накладну №0115/0000037 від 27.01.2017 року на поставку бензину А-95 на загальну суму 8800 грн. (а.с. 123, т. 1);

- специфікацію №0115/000037-С випущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0115/0000037 від 27.01.2017 року (а.с. 123, зворотній бік, т. 1);

- видаткову накладну №0115/0004794 від 08.11.2017 року на поставку бензину А-95 на загальну суму 12750 грн. (а.с. 124, т. 1);

- специфікацію №0115/0004794-С випущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0115/0004794 від 08.11.2017 року (а.с. 124, зворотній бік, т. 1);

- видаткову накладну №0115/0004485 від 25.10.2017 року на поставку дизпалива Energy на загальну суму 13500 грн. (а.с. 125, т. 1);

- специфікацію №0115/0004485-С випущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0115/0004485 від 25.10.2017 року (а.с. 125, зворотній бік, т. 1);

- видаткову накладну №0115/0002961 від 09.08.2017 року на поставку дизпалива Energy та бензину А-95 на загальну суму 25600 грн. (а.с. 126, т. 1);

- специфікацію №0115/0002961-С випущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0115/0002961 від 09.08.2017 року (а.с. 126, зворотній бік, т. 1);

- видаткову накладну №0115/0002343 від 07.07.2017 року на поставку дизпалива Energy на загальну суму 12600 грн. (а.с. 127, т. 1);

- специфікацію №0115/0002343-С випущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0115/0002343 від 07.07.2017 року (а.с. 127, зворотній бік, т. 1).

19.11.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "АВІАС" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-технічне підприємство ІНЖПРОЕКТ (Покупець) укладено договір поставки №58/11, відповідно до якого Постачальник приймає на себе зобовязання передати Покупцю у власність Товари, а Покупець зобовязується сплатити і прийняти вказаний Товар. Найменування Товару: згідно накладних на товар. Одиниця вимірювання: літр. Кількість: згідно накладних на товар. Відпуск Товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару відповідно "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами", затверджених постановою КМУ №1442 від 20.12.1997 року (а.с. 128-130, т. 1).

На виконання вказаного договору позивачем надано наступні документи:

- видаткову накладну №0115/0002148 від 13.09.2016 року на поставку дизпалива Energy на загальну суму 9000 грн. (а.с. 132, т. 1);

- специфікацію №0115/0002148-С випущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0115/0002148 від 13.09.2016 року (а.с. 132, зворотній бік, т. 1).

- видаткову накладну №0115/0001880 від 11.08.2016 року на поставку дизпалива Energy та бензину А-95 на загальну суму 15800 грн. (а.с. 133, т. 1);

- специфікацію №0115/0001880-С випущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0115/00018880 від 11.08.2016 року (а.с. 133, зворотній бік, т. 1);

- видаткову накладну №0115/0001499 від 30.06.2016 року на поставку дизпалива Energy на загальну суму 5400 грн. (а.с. 134, т. 1);

- специфікацію №0115/0001499-С випущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0115/0001499 від 30.06.2016 року (а.с. 134, зворотній бік, т. 1);

- видаткову накладну №0115/0001328 від 08.06.2016 року на поставку дизпалива Energy та бензину А-95 на загальну суму 25800 грн. (а.с. 135, т. 1);

- специфікацію №0115/0001328-С випущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0115/0001328 від 08.06.2016 року (а.с. 135, зворотній бік, т. 1);

- видаткову накладну №0115/0001022 від 05.05.2016 року на поставку бензину А-95 на загальну суму 10000 грн. (а.с. 136, т. 1);

- специфікацію №0115/0001022-С випущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0115/0001022 від 05.05.2016 року (а.с. 136, зворотній бік, т. 1);

- видаткову накладну №0115/0000285 від 10.02.2016 року на поставку дизпалива Energy та бензину А-95 на загальну суму 23300 грн. (а.с. 137, т. 1);

- специфікацію №0115/0000285-С випущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0115/0000285 від 10.02.2016 року (а.с. 137, зворотній бік, т. 1);

- видаткову накладну №0115/0000059 від 20.11.2015 року на поставку дизпалива Energy та бензину А-95 на загальну суму 24000 грн. (а.с. 138, т. 1);

- специфікацію №0115/000059-С випущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0115/000059 від 20.11.2015 року (а.с. 138, зворотній бік, т. 1).

19.11.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "АВІАС" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-технічне підприємство ІНЖПРОЕКТ (Покупець) укладено договір поставки №437/11, відповідно до якого Постачальник приймає на себе зобовязання передати Покупцю у власність Товари, а Покупець зобовязується сплатити і прийняти вказаний Товар. Найменування Товару: бензин А-95, А-95, А-95 Евро, дизельне паливо, газ. Одиниця вимірювання: літр. Кількість: згідно накладних на товар. Відпуск Товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару відповідно "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами", затверджених постановою КМУ №1442 від 20.12.1997 року (а.с. 139-140, т. 1).

На виконання вказаного договору позивачем надано наступні документи:

- видаткову накладну №0029/0000738 від 25.02.2015 року на поставку дизпалива Energy та бензину А-95 на загальну суму 14700 грн. (а.с. 141, т. 1);

- специфікацію №0029/0000738-С випущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0029/0000738 від 25.02.2015 року (а.с. 141, зворотній бік, т. 1);

- видаткову накладну №0029/0001900 від 22.05.2015 року на поставку дизпалива Energy та бензину А-95 на загальну суму 40275 грн. (а.с. 142, т. 1);

- специфікацію №0029/0001900-С випущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0029/0001900 від 22.05.2015 року (а.с. 142, зворотній бік, т. 1);

- видаткову накладну №0029/0003320 від 03.09.2015 року на поставку дизпалива Energy та бензину А-95 на загальну суму 10800 грн. (а.с. 143, т. 1);

- специфікацію №0029/0003320-С випущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0029/0003320 від 03.09.2015 року (а.с. 143, зворотній бік, т. 1);

- видаткову накладну №0029/0003703 від 06.10.2015 року на поставку дизпалива Energy та бензину А-95 на загальну суму 8550 грн. (а.с. 144, т. 1);

- специфікацію №0029/0003703-С випущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0029/0003703 від 06.10.2015 року (а.с. 144, зворотній бік, т. 1);

- видаткову накладну №0029/0003965 від 28.10.2015 року на поставку дизпалива Energy та бензину А-95 на загальну суму 7575 грн. (а.с. 145, т. 1);

- специфікацію №0029/0003965-С випущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0029/0003965 від 28.10.2015 року (а.с. 145, зворотній бік, т. 1).

30.06.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-технічне підприємство ІНЖПРОЕКТ (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю С ОСОБА_7 (Продавець) укладено договір купівлі-продажу пального та його передачі за бланками-дозволами внутрішнього обігу №СТО-284, відповідно до якого Покупець замовляє та сплачує, а Продавець забезпечує відпуск у порядку і на умовах, визначених цим Договором, певної кількості нафтопродуктів через мережу АЗС, з підприємствами - операторами яких Покупцем укладені відповідні угоди (а.с. 146-150, т. 1).

На виконання вказаного договору позивачем надано видаткові накладні №СТОД-0000710 від 08.07.2016 року, №СТОД-0000796 від 28.11.2016 року, №СТОД-0000543 від 07.06.2017 року, №СТОД-0000675 від 01.07.2016 року (а.с. 151-154, т. 1).

Також судом встановлено, що 29 листопада 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-технічне підприємство ІНЖПРОЕКТ (Замовник) та Приватним підприємством КОМПАНИЯ ВРЕМЯ (Виконавець) укладено договір про надання послуг з прибирання №ВР-2013-11-02, відповідно до якого Виконавець зобов'язується надати Замовнику послуги з прибирання приміщень та прилеглої території Тойота ОСОБА_4 "Інжпроект", розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140-В, а Замовник зобовязується оплачувати Виконавцеві зазначені послуги відповідно до умов цього Договору (а.с. 163-166, т. 1).

На виконання вказаного договору позивачем надано специфікації послуг прибирання, додаткові угоди, графік прибирання технічного персоналу ПП "КОМПАНИЯ "ВРЕМЯ", акти здачі-приймання наданих послуг за договором від 29.11.2013 року, видаткові накладні (а.с. 167-230, т. 1).

Судом встановлено, що підприємством проведено списання безнадійної дебіторської заборгованості по платникам податку за укладеними договорами, за якими минув строк позовної давності. Дане списання проведено по субрахунку 944 «сімнівні та безнадійні борги» 30.09.2015 року, 30.04.2016 року та 29.12.2017 року, а саме: ОСОБА_10 у вересні 2015 року у сумі 2494,80 грн., ОСОБА_11 у вересні 2015 року у сумі 1605,71 грн., ОСОБА_12 у вересні 2015 року у сумі 3349,68 грн., ОСОБА_13 у вересні 2015 року у сумі 144500 грн., ОСОБА_14 у вересні 2015 року у сумі 2374,90 грн., ОСОБА_15 у вересні 2015 року у сумі 1600,80 грн., ОСОБА_16 у вересні 2015 року у сумі 745,55 грн., ОСОБА_17 у вересні 2015 року у сумі 4000 грн., ОСОБА_18 у вересні 2015 року у сумі 2415,79 грн., ОСОБА_19 у квітні 2016 року у сумі 995,04 грн., ОСОБА_20 у грудні 2017 року у сумі 5440 грн., ОСОБА_21 у грудні 2017 року у сумі 8283,28 грн., ОСОБА_22 у грудні 2017 року у сумі 1820,16 грн., всього у розмірі 179625,68 грн.

Отже, в порушення п.163.1 ст.163, п.п.164.2.7 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168, п.176.2 ст.176 ПК України донараховано податку на доходи фізичних осіб у розмірі 30536,82 грн.

Також судом встановлено, що підприємством податковим агентом не нараховано, не утримано та перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб з доходів у вигляді наданих послуг за міжнародний роумінг працівників підприємства ОСОБА_23 та ОСОБА_24, а саме: у 2015 року у сумі 6290,22 грн., у 2016 році 5801,12 грн., у 2017 році 6356,41 грн., всього у розмірі 18447,75 грн.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.п.14.1.48 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, заробітна плата для цілей розділу IV цього Кодексу - основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв'язку з відносинами трудового найму згідно із законом.

Згідно приписів п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.2. ст.44 Податкового кодексу України, для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з врахуванням положень цього Кодексу.

Згідно ст.50 Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним; б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом.

Це правило не поширюється на випадки, встановлені статтею 177 цього Кодексу.

У разі якщо платник податків подає уточнюючий розрахунок до податкової декларації, поданої за період, що перевірявся, або не подає уточнюючий розрахунок протягом 20 робочих днів після дати складення довідки про проведення електронної перевірки, якою встановлено порушення податкового законодавства, відповідний контролюючий орган має право на проведення позапланової перевірки платника податків за відповідний період.

Відповідно до п.1201.2 ст.1201 Податкового кодексу України, відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні - рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобовязань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

Відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобовязань з податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

У разі реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, штрафні санкції, передбачені абзацом другим цього пункту та пунктом 120-1.1 цієї статті, не застосовуються.

Відповідно до положень п.п.134.1.1 п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, обєктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення відємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення відємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, обєкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім відємного значення обєкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім відємного значення обєкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім відємного значення обєкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім відємного значення обєкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає обєкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Платники податку на прибуток - виробники сільськогосподарської продукції, які обрали річний податковий (звітний) період відповідно до підпункту 137.4.1 пункту 137.4 статті 137 цього Кодексу, фінансовий результат до оподаткування за податковий (звітний) період обчислюють шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування за минулий звітний рік на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя такого року та збільшення на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя поточного звітного року, що визначені відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування резидента податком на доходи фізичних осіб є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відповідно до п.п.164.2.2, 164.27, 164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються:

суми винагород та інших виплат, нарахованих (виплачених) платнику податку відповідно до умов цивільно-правового договору. При цьому при отриманні зазначених у цьому підпункті доходів від фізичних осіб - платників єдиного податку четвертої групи, їх отримувач зобовязаний включити суми таких доходів до річної податкової декларації за звітний рік та самостійно сплатити з них установлені цим Кодексом податки та збори;

сума заборгованості платника податку за укладеним ним цивільно-правовим договором, за якою минув строк позовної давності та яка перевищує суму, що становить 50 відсотків місячного прожиткового мінімуму, діючого для працездатної особи на 1 січня звітного податкового року, крім сум податкової заборгованості, за якими минув строк позовної давності згідно з розділом II цього Кодексу, що встановлює порядок стягнення заборгованості з податків, зборів і погашення податкового боргу. Фізична особа самостійно сплачує податок з таких доходів та зазначає їх у річній податковій декларації;

дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді:

а) вартості використання житла, інших об'єктів матеріального або нематеріального майна, що належать роботодавцю, наданих платнику податку в безоплатне користування, або компенсації вартості такого використання, крім випадків, коли таке надання зумовлено виконанням платником податку трудової функції відповідно до трудового договору (контракту) чи передбачено нормами колективного договору або відповідно до закону в установлених ними межах;

б) вартості майна та харчування, безоплатно отриманого платником податку, крім випадків, визначених цим Кодексом для оподаткування прибутку підприємств.

Додатково до винятків, передбачених підпунктом "а" цього підпункту, не вважаються додатковим благом платника податку доходи, одержані у формі та розмірах, що підлягають включенню роботодавцем до собівартості реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, а також кошти, вартість послуг, проживання, проїзду, харчування, спортивного одягу, аксесуарів, взуття та інвентарю, колясок для інвалідів, у тому числі які призначені для участі інвалідів в фізкультурно-реабілітаційних та спортивних заходах, лікарських та медико-відновлюваних засобів та інших доходів, наданих (виплачених) платнику податку - учаснику спортивних (крім професійного спорту), фізкультурно-оздоровчих заходів, заходів з фізкультурно-оздоровчої діяльності та фізкультурно-спортивної реабілітації, що фінансуються з бюджету та/або бюджетними організаціями, іншими неприбутковими організаціями, внесеними до Реєстру неприбуткових організацій та установ на дату надання таких коштів.

Також не вважається додатковим благом платника податку сплачена субєктом кінематографії вартість товарів та послуг, а саме проїзду, проживання, харчування, охорони, страхування, медичного обслуговування, тренування, навчання, що повязані з участю такого платника податку у виробництві аудіовізуальних творів, що виробляються (створюються) субєктами кінематографії України, якщо це передбачено умовами договору з такими платниками податку та/або режисерським сценарієм аудіовізуального твору;

в) вартості послуг домашнього обслуговуючого персоналу, безоплатно отриманих платником податку, включаючи працю підпорядкованих осіб, а також осіб, що перебувають на військовій службі чи є заарештованими або ув'язненими.

Під терміном "послуги домашнього обслуговуючого персоналу" розуміються послуги з побутового обслуговування фізичної особи, членів її сім'ї або від імені чи за їх дорученням будь-якої третьої особи, включаючи ремонт або спорудження об'єктів рухомого чи нерухомого майна, що належить таким особам або використовується ними;

г) суми грошового або майнового відшкодування будь-яких витрат або втрат платника податку, крім тих, що обов'язково відшкодовуються згідно із законом за рахунок бюджету або звільняються від оподаткування згідно з цим розділом;

ґ) суми безповоротної фінансової допомоги (крім суми процентів умовно нарахованих на таку допомогу);

д) основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобовязаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобовязаний виконати всі обовязки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

За кредитом, що отриманий на придбання житла (іпотечний кредит), платник податку має право на сплату суми податкового зобовязання, нарахованої на суму боргу (кредиту та/або відсотків), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності, протягом трьох років починаючи з року, в якому задекларовано суму такого податкового зобовязання. Для розстрочення такої суми податкового зобовязання платник податку разом із декларацією подає до контролюючого органу заяву у довільній формі, що містить фактичні дані про суму прощеного (анульованого) кредитором боргу (кредиту та/або відсотків), підтверджену відповідними документами кредитора, та коротке пояснення обставин, що призвели до виникнення необхідності здійснення розстрочення задекларованої суми податкового зобовязання.

Суми розстрочених податкових зобовязань розраховуються платником податку самостійно згідно з документами щодо суми прощеного (анульованого) кредитором боргу (кредиту та/або відсотків) та погашаються рівними частинами кожного календарного кварталу до 20 числа місяця, наступного за кожним календарним кварталом (до 20 квітня, до 20 липня, до 20 жовтня і до 20 грудня) починаючи з кварталу, що настає за тим кварталом, у якому до контролюючого органу подано заяву у довільній формі, що містить фактичні дані про суму прощеного (анульованого) кредитором боргу (кредиту та/або відсотків), підтверджену відповідними документами кредитора, та коротке пояснення обставин, що призвели до виникнення необхідності здійснення розстрочення задекларованої суми податкового зобовязання;

е) вартості безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг), визначеної за правилами звичайної ціни, а також суми знижки звичайної ціни (вартості) товарів (робіт, послуг), індивідуально призначеної для такого платника податку, крім сум, зазначених у підпункті 165.1.53 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Якщо додаткові блага надаються у негрошовій формі, сума податку об'єкта оподаткування обчислюється за правилами, визначеними пунктом 164.5 цієї статті;

Згідно п.164.5 ст.164 Податкового кодексу України, від час нарахування (надання) доходів у будь-якій негрошовій формі базою оподаткування є вартість такого доходу, розрахована за звичайними цінами, правила визначення яких встановлені згідно з цим Кодексом, помножена на коефіцієнт, який обчислюється за такою формулою: К = 100 : (100 - Сп), де К - коефіцієнт; Сп - ставка податку, встановлена для таких доходів на момент їх нарахування.

У такому самому порядку визначаються об'єкт оподаткування і база оподаткування для коштів, надміру витрачених платником податку на відрядження або під звіт та не повернутих у встановлені законодавством строки.

Відповідно до п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України, ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у звязку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Згідно п.п.168.1.1 та 168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Відповідно до п.168.2 ст.168 Податкового кодексу України, оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку особою, яка не є податковим агентом, та іноземних доходів.

Платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов'язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

Особою, яка не є податковим агентом, вважається нерезидент або фізична особа, яка не має статусу суб'єкта підприємницької діяльності або не є особою, яка перебуває на обліку у контролюючих органах як особа, що провадить незалежну професійну діяльність.

Згідно п.171.2 ст.171 Податкового кодексу України, особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є: а) податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні; б) платник податку - для іноземних доходів та доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов'язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) податку до бюджету.

Відповідно до п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається. У разі якщо відокремлений підрозділ юридичної особи не уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) податок до бюджету, податковий розрахунок у вигляді окремого витягу за такий підрозділ подає юридична особа до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням та надсилає копію такого розрахунку до контролюючого органу за місцезнаходженням такого відокремленого підрозділу в установленому порядку; в) подавати на вимогу платника податку відомості про суму виплаченого на його користь доходу, суму застосованих соціальних податкових пільг та суму утриманого податку; г) подавати контролюючому органу інші відомості про оподаткування доходів окремого платника податку в обсягах та згідно з процедурою, визначеною цим розділом та розділом IIцього Кодексу; ґ) нести відповідальність у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб'єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання обєкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Відповідно до п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є обєктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобовязань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобовязання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні. У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у звязку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) відповідно до підпункту 191.1.2 пункту 191.1 статті 191 цього Кодексу оператором поштового звязку, експрес-перевізником.

Відповідно до п.п.1.3, 1.4, 1.5 п.161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від обєкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Як вбачається з акту перевірки від 25 вересня 2018 року №2073/15-32-14-01/20928262, перевіркою повноти декларування TOB «ВТП «ІНЖПРОЕКТ» показників рядка 02 Декларацій "Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності" встановлено їх заниження у сумі 924597 грн.

Як встановлено судом вище, згідно Договору про надання послуг з прибирання №ВР-2013-11-02 від 29.11.2013 року, ПП «КОМПАНИЯ ВРЕМЯ» (Виконавець) зобов'язується надавати TOB «ВТП «ІНЖПРОЕКТ» (Замовнику) послуги з прибирання приміщень та прилеглої території Тойота ОСОБА_4 «Інжпроект».

Фактичну поставку товарів/послуг оформлено актами здачі-приймання наданих послуг та видатковими накладними. Розрахунки між підприємствами за період, що перевірявся приводились у безготівковій формі.

Приймаючи рішення стосовно завищення у періоді, що перевірявся адміністративних витрат по взаємовідносинам з ПП «КОМПАНИЯ ВРЕМЯ», перевіряючі посилаються на податкову інформацію від ГУ ДФС в Івано-Франківській області, відповідно до якої встановлено підміну позицій товарних груп ПП «КОМПАНІЯ ВРЕМЯ» та формування нереальних податкових зобов'язань по ланцюгу постачання.

Суд бере до уваги доводи TOB «ВТП «ІНЖПРОЕКТ», що дана інформація не стосується взаємовідносин між позивачем та контрагентом, оскільки з неї не вбачається, за який період надана вказана інформація, не зазначено, стосовно якої саме позиції товарних груп було виявлено підміну.

Суд зазначає, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Суд бере до уваги доводи TOB «ВТП «ІНЖПРОЕКТ», що відсутність достатньої кількості трудових ресурсів у контрагента, так само як і сертифікатів якості на поставлений товар, не свідчить про нереальність господарської операції за умови підтвердження її належними первинними документами бухгалтерського та податкового обліку.

Одночасно перевіряючими не встановлено наявності порушень в оформлені первинних документів чи їх відсутності. За таких обставин зазначений висновок повністю спростовується наданими TOB «ВТП «ІНЖПРОЕКТ» поясненнями та первинними документами.

Одне лише порушення постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування валових витрат чи податкового кредиту, якщо в судовому процесі не встановлено факту обізнаності чи-то сприяння покупцем постачальнику в ухиленні від оподаткування (факту участі у незаконній податковій мінімізації). За відсутності встановлення такого факту платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит та/або на валові витрати за неправомірну діяльність його контрагентів.

Суд погоджується з позивачем, що порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема, у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Водночас, суд вважає безпідставними доводи позивача щодо правомірності формування податкового податку з ПДВ на підставі взаємовідносин з ТОВ "Таффі Груп" на суму 1155 грн., оскільки жодного первинного документа, що підтверджує взаємовідносини з цим контрагентом, позивачем не надано ані до перевірки, ані до суду.

Тому суд вважає законним нарахування позивачу грошових зобов'язань з ПДВ на суму 1155 грн. основного зобов'язання та штрафу (25%) в розмірі 288,75 грн.

Стосовно висновку перевіряючих щодо завищення TOB «ВТП «ІНЖПРОЕКТ» інших витрат операційної діяльності на суму 281434 грн., суд зазначає наступне.

З акту перевірки вбачається, що перевіряючими було досліджено видаткові накладні дизельного палива та бензину А-95 у вигляді дозволів на відпуск - талонів, які отримували особисто працівниками підприємства ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_6, згідно довіреностей, виданих TOB «ВТП «ІНЖПРОЕКТ», від постачальників товарів, а саме: TOB ВТФ «Авіас» (код за ), TOB «Bor Рітейл» (код за ), TOB «Торговий Дім «Авіас» (код за ), TOB «С ОСОБА_7» (код за ), що проведено за д-т субрахунку 949 «інші витрати операційної діяльності».

Обґрунтовуючи свої висновки щодо потреби в наданні касового чека при отриманні паливно-мастильних матеріалів за талонами на АЗС, перевіряючі посилаються на положення Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і в організаціях України від 02.04.1999 року №81/38/101/235/122, яка в перевірений періоді не діяла, оскільки втратила чинність на підставі наказу Міністерства палива та енергетики №382/291/891/235/244 від 17.07.2008 року.

У перевірений періоді часу діяла Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти и нафтопродуктів на підприємствах і в організаціях України, затверджена наказом Мінпаливенерго, Мінтрансзв'язку, Мінекономіки, Держспоживстандарту України від 20.05.2008 року №281/171/578/155 (далі - Інструкція №281).

Пунктом 3 цієї Інструкції (№281) визначено, що талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

Цим ж пунктом Інструкції №281 визначено, що розрахунковий документ - документ установленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти надрукований у випадках, передбачених законодавством України, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Проте, для отримання талонів на заправку своїх автомобілів TOB «ВТП «ІНЖПРОЕКТ» укладалися договори із продавцями пального, оплачуючи рахунки на умовах попередньої оплати шляхом безготівкового перерахунку коштів, що підтверджується банківськими виписки з наступним отриманням за актами приймання-передачі відповідної кількості талонів за відповіднім номіналом.

Бланк-Дозвіл (талон) - документ, який дозволяє його пред'явникові отримувати пальне на АЗС є засобом одноразового використання, що забезпечує систему безготівкового відпуску пального на АЗС. Оскільки передплата за пальне вже була проведена, сама заправка відбувається без будь-якої додаткової оплати. А тому, вона має відбуватися без проведення розрахунків через РРО на АЗС та без додаткового оформлення саме розрахункової операції.

Зазначене не суперечить вимогам Інструкції №281, згідно з якої касовий чек підтверджує факт продажу товарів (послуг), оскільки під час отримання водіями бензину за талонами, факт його продажу відбувся раніше - під час його оплати шляхом безготівкового перерахунку коштів, тому отримання за талонами раніше оплаченого палива не є продажем товару та розрахунковими операціями, оскільки водіями не сплачувались за нього готівкові кошти.

Відпуск нафтопродуктів за талонами, які попередньо оплачені у безготівковій формі, не є розрахунковими операціями, і, відповідно, не потребує використання реєстратора розрахункових операцій.

Вказана правовова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 24.01.2012 року по справі №К-49367/09.

При цьому, суд погоджується з доводами позивача, що талон на бензин - це документ, який підтверджує право пред'явителя на одержання вже сплаченого палива на АЗС.

Таким чином, талони на бензин не є платіжними документами в розумінні наведених норм.

За таких обставин операція, яка проводиться при видачі пального на АЗС при наданні талону або бланка дозволу, є поверненням власнику його майна (в даному випадку - пального), і така операція не може вважатися розрахунковою операцією в розумінні вищенаведеної норми Закону про РРО, оскільки пальне було оплачене в попередньому періоді.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 25.10.2018 року №, яке прийняте з підстав необгрунтованості віднесення позивачем до валових витрат коштів, сплачених ТОВ "Компания Время", та витрат на придбання палива, та яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем Податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 197143 грн., у тому числі 166427 грн. за податковими зобовязаннями; 30716 грн. штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) є незаконним та таким, що підлягає скасуванню в повному обсязі.

Стосовно висновку відповідача про невідображення протягом періоду, що перевірявся, TOB «ВТП «ІНЖПРОЕКТ» у складі податкових зобов'язань з податку на додану вартість суми ПДВ, сплаченої позивачу фізичними особами при придбанні: у серпні 2016 року та березні 2017 року двох автомобілів TOYOTA YARIS із зазначенням відповідних моделей автомобілів, об'єму двигунів, унікальних VIN-номерів та кодів УКТЗЕД НОМЕР_1, суд зазначає наступне.

Як вже зазначено судом вище, у періоді, що перевірявся, позивачем було укладено договори з продажу транспортних засобів фізичним особам, а саме: 26 липня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-технічне підприємство ІНЖПРОЕКТ (Продавець) та ОСОБА_9 (Покупець) укладено договір купівлі-продажу №И/6225, та 13 березня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-технічне підприємство ІНЖПРОЕКТ (Продавець) та ОСОБА_8 (Покупець) укладено договір купівлі-продажу №И/6529. На підтвердження здійснення відповідних операцій позивач надавав документи, що підтверджують реальність здійснення зазначених операцій, а саме: договори, видаткові накладні, акти приймання-передачі, податкові накладні, які були зареєстровані в установленому законом порядку, але із помилковим зазначенням невірно кого номеру УКТЗЕД та об'єму двигуна.

Відтак, позивач допустився помилки при складанні податкових накладних за вищевказаними господарськими операціями у графі код УКТЗЕД (замість вірного коду 8703 21 10 00, якому відповідають автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей, включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони та гоночні автомобілі: інші транспортні засоби з двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням та з кривошипно-шатунним механізмом з робочим об'ємом циліндрів двигуна не більш як 1000 смЗ - вказав невірний код НОМЕР_2, якому відповідають автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей, включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони та гоночні автомобілі: - інші транспортні засоби з двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням та з кривошипно-шатунним механізмом: з робочим об'ємом циліндрів двигуна понад 1000 смЗ, але не більш як 1500 смЗ), та в найменуванні товару помилково зазначив об'єм двигуна "1,3" замість правильного "1,0".

Як вбачається із податкових накладних та документів на транспортні засоби, об'єм двигуна останніх є меншим за 1000 смЗ, а позивач зареєстрував дані ТЗ як товар із більшим об'ємом двигуна.

Так, номенклатура товарів, визначається як за кодом УКТЗЕД так і за текстовим описом відповідних товарів та/або найменуванням. Класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп; для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються.

Тобто, ідентифікація товарів, які реалізуються суб'єктами господарювання і реалізація яких підлягає обкладенню податком на додану вартість за відповідними визначеними ставками, здійснюється не лише за кодом УКТЗЕД, а й за назвою та цільовим призначенням товару.

Неправильне зазначення коду товару згідно з УКТЗЕД, а також інших реквізитів товарів, у податкових накладних саме по собі не може слугувати підставою для висновку про недотримання суб'єктом господарювання податкового законодавства в частині оподаткування операцій з постачання товару, у разі якщо такий недолік в оформленні податкової накладної не перешкоджає встановленню виду та найменування придбаного/реалізованого товару.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі №818/1172/17.

Таким чином, окремі недоліки податкової накладної, невірне зазначення коду УКТЗЕД та одиниці виміру товару не можуть слугувати підставою для позбавлення платника права на податковий кредит, за умови, що товар на постачання якого виписано накладну може бути ідентифікований для умов оподаткування.

Податковим органом під час проведення перевірки було ідентифіковано товар, а також встановлено його походження, та виробників, що свідчить про відсутність підстав для висновку про недотримання суб'єктом господарювання податкового законодавства в частині оподаткування операцій з поставки товару.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.06.2018 року у справі №826/11879/13-а.

У постанові від 04 вересня 2018 року по справі №818/1172/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов наступного висновку, що неправильне (помилкове) зазначення позивачем коду товару згідно з УКТЗЕД у виписаних ним податкових накладних на користь осіб, які придбали у нього такі медичні товари, саме по собі не може слугувати підставою для висновку про недотримання Підприємцем умов формування ПДВ.

Сукупністю наданих позивачем первинних документів (договів поставки, видаткова накладна, акт передачі ТЗ) підтверджується, що податкова накладна №777 від 26.07.2016 року виписана по господарській операції з реєстрації автомобіля TOYOTA YARIS об'ємом двигуна 998 куб. см громадянці ОСОБА_9

У зазначених документах співпадає як дата реалізації автомобіля, сплати грошових коштів та виписування податкової накладної, так і загальна вартість товару й сума ПДВ, сплачена в складі вартості товару.

Рух товару по рахунку 281 та рух коштів по рахунку 361 також підтверджують у сукупності належність податкової накладної №777 до операції з продажу автомобілю ОСОБА_9 (а.с. 171-173, 185-186, т. 2).

Стосовно продажу автомобіля TOYOTA YARIS об'ємом двигуна 998 куб. см громадянці ОСОБА_8 за договором від 13.03.2017 року, суд зазначає, що по цій господарській операції грошові кошти сплачувалися покупцем трьома платежами, за якими позивач виписував податкові накладні: №376 від 13.03.2017 року на загальну суму 10635 грн. (у т.ч. ПДВ - 1772,50 грн.); №759 від 23.03.2017 року на загальну суму 95709 грн. (у т.ч. ПДВ - 15951,50 грн.); №898 від 27.03.2017 року на загальну суму 248136 грн. (у т.ч. ПДВ - 41356 грн.). Загальна вартість товару та сума ПДВ по цим трьом податковим накладним повністю відповідає договірній вартості автомобіля, придбаного ОСОБА_8 у позивача.

Рух товару по рахунку 281 та рух коштів по рахунку 361 також підтверджують належність вказаних податкових накладних до цієї господарської операції (а.с. 168-170, 179-184, т. 2).

Таким чином, висновки податкового органу щодо неоформлення позивачем податкових накладних по господарським операціям з продажу двох автомобілі TOYOTA YARIS ОСОБА_9 та ОСОБА_8 є безпідставними, а тому є необгрунтованим нарахування позивачу податкових зобов'язань у сумі 116536 грн., у т.ч. за серпень 2016 року - 57456 грн. та березень 2017 року - 59080 грн.

Також суд не бере до уваги доводи відповідача, що паливно-мастильні матеріали використовувалися позивачем не у господарській діяльності, а тому позивач мав нарахувати податкове зобов'язання у розмірі 51735,10 грн.

Доказів використання позивачем паливно-мастильних матеріалів не у господарській діяльності відповідач суду не надав, у той час як позивач підтвердив та обгрунтував необхідність придбання паивно-мастильних матеріалів саме для потреб господарської діяльності підприємства, а не для потреб трьох його працівників, які за довіреностями позивача отримували пальне за скретч-картами на АЗС.

За викладених обставин, підстав для нарахування позивачу податкових зобов'язань з ПДВ у сумі 168273 грн. (116536 грн. + 51735,10 грн.; помилка контролюючого органу складає за актом 1,90 грн.) не було, а тому таке нарахування є незаконним.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 25.10.2018 року №, згідно з яким за нереєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на суму ПДВ 168273 грн., застосовано штраф в розмірі 50% у сумі 84136,50 грн. також є незаконним та таким, що підлягає скасуванню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про правомірність податкового повідомлення-рішення від 25.10.2018 року № НОМЕР_3, з урахуванням встановлених судом обставин, суд дійшов висновку про його протиправність в частині нарахування основного зобов'язання по ПДВ в сумі 267159 грн. (за мінусом суми ПДВ 1155 грн. по взаємовідносинам з ТОВ "Тоффі Груп", яка нарахована відповідачем законно (268314 грн. - 1155 грн.)) та в частині нарахування штрафних санкцій в сумі 66789,75 грн. (25% від 267159 грн.), тому позов в цій частині підлягає задоволенню та належить скасувати дане податкове повідомлення-рішення на загальну суму 333948,75 грн. (267159 грн. + 66789,75 грн.).

При цьому, вимога позивача про скасування податкового повідомлення-рішення № в частині суми 1443,75 грн. (1155 грн. - основне зобов'язання + 288,75 грн. - штраф) - задоволенню не підлягає.

Також з ОСОБА_3 перевірки вбачається, що в ході перевірки встановлено, що TOB «ВТП «ІНЖПРОЕКТ» проведено списання безнадійної дебіторської заборгованості по платникам податку за укладеними договорами, за якими минув строк позовної давності. Дане списання проведено по рахунку 944 "сумнівні та безнадійні боги" 30.09.2015 року, 30.04.2016 року та 29.12.2017 року, а саме: у вересні 2015 року на суму 163087,2 грн., у квітні 2016 року на суму 994,04 грн., у грудні 2017 року на суму 15543,44 грн., всього у розмірі 179625,68 грн.

Відповідно до п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України, платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні.

Згідно п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування резидента податком на доходи фізичних осіб є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відповідно до п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України, сума заборгованості платника податку за укладеним ним цивільно-правовим договором, за якою минув строк позовної давності та яка перевищує суму, що становить 50 відсотків місячного прожиткового мінімуму, діючого для працездатної особи на 1 січня звітного податкового року включається до загального місячного (річного) оподатковуваного дохову платника податку.

Згідно п.п.14.1.180 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IVцього Кодексу

Згідно п.164.5 ст.164 Податкового кодексу України, від час нарахування (надання) доходів у будь-якій негрошовій формі базою оподаткування є вартість такого доходу, розрахована за звичайними цінами, правила визначення яких встановлені згідно з цим Кодексом, помножена на коефіцієнт, який обчислюється за такою формулою: К = 100 : (100 - Сп), де К - коефіцієнт; Сп - ставка податку, встановлена для таких доходів на момент їх нарахування.

Враховуючи викладене, сума податку з обєкта оподаткування обчислюється із врахуванням коефіцієнту.

При цьому, згідно п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Разом з тим, відповідно до абз. "а" п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

З огляду на зазначене, суд погоджується з висновками контролюючого органу, що позивачем в порушення п.163.1 ст.163, п.п.164.2.7 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168, п.176.2 ст.176 ПК України не нараховано податку на доходи фізичних осіб у розмірі 30536,82 грн.

Також суд погоджується з висновками ОСОБА_3 перевірки про те, що сплачена позивачем сума витрат, що його працівників за міжнародний роумінг є доходом цих працівників, який підлягає оподаткуванню ПДФО та військовим збором.

Крім того, суд вважає обгрунтованими висновки ОСОБА_3 перевірки щодо необхідності донарахування ПДФО та військового збору на суму списаної безнадійної заборгованості, що вважається доходом фізичних осіб, перелічених на арк. 23 ОСОБА_3 перевірки (а.с. 44, т. 1).

За таких обставин, є правильними висновки відповідача про донарахування позивачу сум податку на доходи фізичних осіб 18447,75 грн. (щодо оплати роумінгу) та 30536,82 грн. (щодо оподаткування суми безнадійної заборгованості).

Тому вимога про скасування податкового повідомлення-рішення від 24.10.2018 року № в частині суми основного зобов'язання 48984,57 грн. (30536,82 грн. + 18447,75 грн.) та суми штрафних санкцій на цю суму зобов'язань - задоволенню не підлягає.

При цьому, суд визнає протиправним та скасовує вказане податкове повідомлення-рішення від 24.10.2018 року № в частині основного зобов'язання - 75656,20 грн. (124640,77 грн. - 48984,57 грн.) та в частині штрафних санкцій 75% від цієї суми зобов'язань - 56742,15 грн., а всього скасовує вказане податкове повідомлення-рішення на суму 132398,35 грн. (75656,20 грн. + 56742,15 грн.).

При обрахунку розміру штрафу, що підлягає скасуванню, суд застосовує його розмір 75% (з передбачених п.127.1 ст.127 ПК України ставок 25%, 50% за повторне порушення та 75% за третє порушення протягом року), оскільки порушення, за які відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 24.10.2018 року №, які суд вважає доведеними та які - ні, мали місце в той самий податковий період, тому відповідно до п.п.4.1.4 п.4.1 ст.4 ПК України суд приймає рішення на користь платника податків.

За умови встановлення судом порушень позивачем в нарахуванні та сплаті ПДФО як податковим агентом з частини доходів (списана безнадійна заборгованість, оплата послуг міжнародного роумінгу), суд дійшов висновку про законність та обгрунтованість прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення від 24.10.2018 року №, яким до позивача застосовано штраф 510 грн. по ПДФО, що стягується податковими агентами, а тому в задоволенні вимоги про скасування цього рішення - належить відмовити.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 24.10.2018 року № суд зазначає, що сума військового збору 2567,45 грн. нарахована на суму доходу, яким визнана списана позивачем безнадійна заборгованість, та сума військового збору 1006,82 грн. нарахована на суму доходу (сплати фізичними особами за міжнародний роумінг) нараховані відповідачем законно та обгрунтовано, тому в задоволенні позовної вимоги про скасування цього рішення в частині основного зобов'язання 3574,27 грн. - належить відмовити (2567,45 грн. + 1006,82 грн.).

За таких обставин, задоволенню підлягає позовна вимога про скасування податкового повідомлення-рішення від 24.10.2018 року № в чатині, що доведена позивачем, суми основного зобов'язання 5065,81 грн. (8640,08 грн. - 3574,27 грн.) та суми штрафу 75% від вказаного основного обов'язання (5065,81 грн. х 75% = 3799,36 грн.) 3799,36 грн. Тому вказане податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню в частині основного зобов'язання - 5065,81 грн., штрафу - 3799,36 грн., а всього на суму 8865,17 грн.

За встановлених судом обставин відповідач обгрунтовано нарахував позивачу суми ЄСВ 19654,70 грн. та 697,23 грн., тому вимога про сплату боргу (недоїмки) по ЄСВ є законним в частині суми 20351,93 грн. (19654,70 грн. + 697,23 грн.), тому в задоволенні позовної вимоги про скасування вимоги про сплату боргу від 24.10.2018 року № Ю- належить відмовити в цій частині.

При цьому, підлягає задоволенню позовна вимога про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 24.10.2018 року № Ю- в частині суми 70703,20 грн. (91055,13 грн. - 20351,93 грн.).

За таких обставин, застосовані до позивача рішеннями від 24.10.2018 року № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 штрафні санкції в розмірі 10% та 50% відповідно, є протиправними в частині сум штрафних санкцій, нарахованих на суму 70703,20 грн. (борг по ЄСВ, який судом скасовується).

Тому підлягає скасуванню рішення від 24.10.2018 року № в частині стягнення суми штрафу 7070,32 грн. (10% від 70703,20 грн.), а також рішення від 24.10.2018 року № в частині застосування штрафних санкцій 35351,60 грн. (50% від 70703,20 грн.).

Крім того, суд вважає безпідставними доводи позивача стосовно того, що направлення на перевірку не містили печаток контролюючого органу.

Вказані доводи спростовуються наданими відповідачем для огляду у судовому засіданні оригіналами направлень на проведення перевірки, з яких вбачається наявність на оригіналах та фотокопіях направлень печатки контролюючого органу.

При цьому, позивач мав право не допустити перевіряючих до проведення перевірки.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-технічне підприємство ІНЖПРОЕКТ підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч.3 ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу здійснені ним документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Отже, підлягає поверненню судовий збір у сумі 13044,25 грн. (1,5% від 869616,89 грн. (197143 грн. + 333948,75 грн. + 84136,50 грн. + 132398,35 грн. + 8865,17 грн. + 7070,32 грн. + 35351,60 грн. + 70703,20 грн.).

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, ч.3 ст.139, ст.ст. 241-246, п.15.5 ч.1 розділу VII КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-технічне підприємство ІНЖПРОЕКТ задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 25.10.2018 року № НОМЕР_6.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 25.10.2018 року № НОМЕР_3 в частині збільшення податкового зобовязання за основним платежем на суму 267159 грн., за штрафами на суму 66789,75 грн., а всього на суму 333948,75 грн.

Визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 25.10.2018 року № НОМЕР_7.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 24.10.2018 року № НОМЕР_8 в частині збільшення податкового зобовязання за основним платежем на суму 75656,20 грн., за штрафами на суму 56742,15 грн., а всього на суму 132398,35 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 24.10.2018 року № НОМЕР_9 в частині збільшення податкового зобовязання за основним платежем на суму 5065,81 грн., за штрафами на суму 3799,36 грн., а всього на суму 8865,17 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 24.10.2018 року № НОМЕР_4 про застосування штрафних санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на який нараховується єдиний внесок (авансових платежів) в частині стягнення суми штрафу в розмірі 7070,32 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 24.10.2018 року № НОМЕР_5 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 35351,60 грн.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 24.10.2018 року № Ю- зі сплати єдиного внеску на суму 70703,20 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області (адреса: вул. Семінарська, буд. 5, м. Одеса, 65044, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-технічне підприємство ІНЖПРОЕКТ (адреса: вул. Люстдорфська дорога, 140 В, м. Одеса, 65114, ) судові витрати у розмірі 13044,25 грн. (тринадцять тисяч сорок чотири гривні двадцять пять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Пятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд з одночасним поданням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 01 квітня 2019 року.

Суддя В.В. Андрухів

.