Справа № 715/501/19
Суддя: Маковійчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 715/501/19
Провадження № 2-а/715/7/19
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2019 року смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складi: головуючого Маковійчук Ю.В.

секретаря судового засідання Затолошної Р.В.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом до інспектора Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення. Вказує, що 07 лютого 2019 року відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 №113937, згідно якої, його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме, що 07 лютого 2019 року о 00 год. 10 хв. в м. Новомосковськ по вул. Гетьманська, 35, проїхав на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.п.8.7.3е ПДР.

Вважає, що дана постанова відповідача є незаконною, необґрунтованою та безпідставною, обставини вказані в ній не відповідають дійсності, є надуманими та неправдивими, а також під час її винесення були допущенні грубі порушення норм матеріального та процесуального права.

Просить суд, визнати протиправними дії інспектора Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, лейтенанта поліції ОСОБА_3 щодо складання відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення від 07 лютого 2019 року серії ДПО18 № 113937 та скасувати постанову інспектора Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 07 лютого 2019 року серії ДПО18 № 113937, про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 (чотириста двадцять п'ять грн. 00 коп.), за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтвердив обставини викладенні в адміністративному позові, просив суд задовольнити його в повному обсязі. Зокрема, пояснив, що 07.02.2019 року вночі, приблизно о 00:05-00:10 год., він керував автомобілем марки «Mercedes-Benz», модель «110», ДНЗ № НОМЕР_1. Рухаючись по прямій по вулиці Гетьманській в м. Новомосковськ Дніпропетровської області в напрямку траси Харків-Дніпро для виїзду з міста в напрямку м. Дніпро. Після проїзду перехрестя, перед яким стояв автомобіль працівників поліції без увімкненого проблискового світла синього кольору, десь через 400-500 м, його зупинили працівники поліції. Вказував на те, що він правил дорожнього руху не порушував, під час спілкування його з поліцейським, будь яких документів при ньому не складалося, йому не повідомлялося, що проводиться розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, будь які права йому не розяснювалися та ніяких документів на місці вручено не було.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи і не заявив клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідачу було направлено на електронну адресу копію ухвали про відкриття провадження по даній справі та копії документів, відповідно до ст. 269 КАС України.

Згідно ч.1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, факт надсилання відповідачу копій документів на електронну адресу, що підтверджується матеріалами справи, суд приходить до висновку, дану справу можна розглянути у відсутності відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.03.2019 року ОСОБА_1 отримав постанову про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 № 113937, винесену 07.02.2019 року. У вказаній постанові вказано, що вона надіслана рекомендованим листом за вих. номером 58 від 08.02.2019 року. Однак, з поштового конверту вбачається, що - лист не є рекомендований, а згідно штампу поштового відділення - лист був зданий на пошту 19.02.2019 року.

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Згідно ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу ст.ст. 245, 280 КУпАП посадова особа, уповноважена розглядати адміністративну справу при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №113937 від 07 лютого 2019 року інспектором Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, лейтенантом поліції ОСОБА_2 відповідача було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень 00 копійок, зокрема, в постанові вказано, що 07 лютого 2019 року о 00 год. 10 хв. в м. Новомосковськ по вул. Гетьманська, 35, проїхав на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.п.8.7.3е ПДР.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з пунктом 8.1 Правил дорожнього руху регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою, зокрема, світлофорів.

Відповідно до пункту 8.7 Правил дорожнього руху світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини 2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного проїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили обставини викладенні в адміністративному позові та вказали, що ОСОБА_1 не порушував правил дорожнього руху, та не їхав на заборонений сигнал світлофора, в їх присутності справа про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідачем не розглядалася.

Разом із тим, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, зокрема, пояснень свідків, фото- чи відео матеріалів тощо.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що обов'язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд дійшов висновку відповідачем не доведено під час судового розгляду справи правомірності прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що в діях позивача ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому постанова, винесена відповідачем, підлягає скасуванню, а провадження по справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На думку суду, у задоволенні позовних вимоги про визнання дій відповідача протиправними, слід відмовити, виходячи із того, що дії відповідача, що оскаржуються позивачем, виражені в оскаржуваній постанові, тобто це є конкретне рішення і не може розцінюватися як певна дія.

Отже, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню лише в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 6-10, 19, 20, 70, 90, 241-246, 250 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 07 лютого 2019 року серії ДПО18 № 113937 винесену інспектором Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а справу провадженням закрити.

У задоволенні позовних вимог про визнання дій відповідача неправомірними відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: