Справа № 761/12396/17
Суддя: Юзькова О. Л.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/239/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Шлапаковій А.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці Державної фіскальної служби, Київської міської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання дій Київської міської митниці ДФС, що полягали у відправлення інформації до Житомирської митниці ДФС про те, що ОСОБА_1 відмовився прибути до Київської міської митниці ДФС на надання пояснення ввезення ним на митну територію України транспортного засобу незаконними; постанову Житомирської митниці ДФС в справі про порушення митних правил № 0819/101000014/2016 від 16 березня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн. визнати незаконною та скасувати; стягнути судові витрати, які понесені позивачем; провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 470 МК України закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 11.09.2016 р. через пункт пропуску «Виступовичі-Нові Рудня» митного поста «Північний» Житомирської митниці ДФС ввіз на митну територію України транспортний засіб «Рено» з метою транзиту (особисте використання). На адресу позивача від Київської міської митниці ДФС надійшов лист-запрошення прибути о 10-00 год. 07.10.2016 р. до Київської міської митниці ДФС для надання пояснень щодо ввезеного на митну територію України транспортного засобу. Вказаний лист позивачем отримано після спливу дати на яку його запрошували. Не отримавши від ОСОБА_1 відповідних документів, що підтверджували о отримання позивачем листа-запрошення, посадовими особами Київської міської митниці ДФС не обґрунтовано та безпідставно було відправлено інформацію до Житомирської митниці ДФС про те, що ОСОБА_1 відмовився прибути до Київської митниці ДФС на надання пояснення ввезення позивачем на митну територію України транспортного засобу. 28.10.2016 р. Житомирською митницею ДФС на підставі повідомлення Київської міської митниці ДФС було складено протокол про порушення митних правил № 0819/1000014/2016 без попереднього отримання будь-якої інформації (пояснень) про підстави та обставини недотримання строків транзиту. У протоколі було зазначено, що розгляд справи відбудеться 21.12.2016 р. за адресою Житомирської митниці ДФС. 14.12.2016 р. ОСОБА_1 направив на адресу митниці листа та вказав, що бажає прийняти участь у розгляді справи про порушення митних правил № 0819/101000014/2016 та скористатись правами визначені ст. 498 МК України, однак не зміг бути присутнім, оскільки перебував на лікуванні. В подальшому, від Житомирської митниці ДФС було отримано позивачем лист, про призначення розгляду справи 25.01.2017 р. о 10 год. 00 хв. до управління боротьби з митними правопорушеннями Житомирської митниці ДФС. 18.01.2017 р. позивач направив лист до управління боротьби з митними правопорушеннями Житомирської митниці ДФС та просив перенести судове засідання у зв'язку із перебування його на лікуванні. Після того, позивачем отримано лист про призначення розгляду справи на 16 лютого 2017 р. о 10 год. 00 хв. ОСОБА_1 знову повідомив Житомирську митницю ДФС, що бажає прийняти участь у розгляді справи та скористатись правами, які передбачені ст. 498 МК України. Черговим листом позивача було повідомлено, що розгляд справи відбудеться 16 березня 2017 р. У відповідь, ОСОБА_4 повідомив, що бажає особисто приймати участь при розгляді протоколу та просив не розглядати справи без його участі. Однак, відповідач не зважаючи на клопотання позивача незаконно виніс постанову у справі про порушення митних правил № 0819/101000014/2016. На думку позивача, його було протиправно позбавлено прав, закріплених ст. 498 МК України, а також обмежено в ефективному засобі юридичного захисту в Митниці, чим порушено ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 квітня 2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 09 серпня 2017 р. керуючись ч. 4 ст. 155 КАС України (чинний на день постановлення ухвали) позов залишено без розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2017 року скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 серпня 2017 року, а справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 07 червня 2018 року вирішено питання про доцільність розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У встановлені строки на адресу суду представником відповідача Житомирської митниці ДФС подано відзив на позов, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог. На думку сторони відповідача позов ОСОБА_1 є безпідставним. Пояснення з приводу ввезення транспортного засобу та причини його не доставляння до митного органу та вивезення за межі митної території України гр. ОСОБА_1 не надав, жодних документів із вказаного приводу до органів ДФС України не направляв, тому позивач зобов'язаний був вивезти транспортний засіб за межі митної території України у терміни визначені ст. 95 МК України. Обставин, визначених ст. 460 МК України під час складання протоколу, провадження у даній справі та під час винесення оскаржуваної постанови встановлено не було. ОСОБА_1 неодноразово повідомляла Житомирська митниця ДФС про розгляд протоколу про порушення митних правил № 0819/101000014/2016, за ознаками вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та жодним чином не обмежувала особу у користування правами визначених ст. 498 МК України. Протоколом про порушення митних правил від 28.10.2016 р. ОСОБА_1 було повідомлено, що розгляд відбудеться 21.12.2016 р. о 10 год. 00 хв., однак на вказану дату ОСОБА_1 не з'явився, подав клопотання про перенесення через його лікування, доказів перебування на лікування надано не було. Наступним розгляд протоколу було призначено на 25.01.2017 р. та зобов'язано ОСОБА_1 надати докази перебування на лікуванні. В черговий раз 23.01.2017 р. від ОСОБА_1 надійшло клопотання про перенесення розгляд у справи та зазначено, що він досі перебуває на лікування. Проте, позивачем не було повідомлено з якого часу він хворіє та де перебуває на лікування, а також не надані жодні документи на підтвердження цього факту. Розгляд справи було призначено на 16.02.2017 р. та зобов'язано надати докази перебування на лікуванні. Втретє від ОСОБА_1 надійшло клопотання про перенесення розгляд у справи та зазначено, що він досі перебуває на лікування без доказів. У зв'язку з постійним перенесенням і не допущення порушення права ОСОБА_1 бути присутнім під час розгляду справи по суті, запропоновано позивачу з'явитись за адресою: Житомирський район, с. Оліївка, вул. Садова, 4 (4-й поверх, кабінет № 7) на розгляд справи у будь-який день та зручний час в період з 14 лютого по 16 березня 2017 року до митного органу у вказаний період за виключенням вихідних та святкових днів та у робочий час з 09 год. до 18 год. В четверте до Митниці надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, датоване 07.03.2017 р. та долучено довідку № 18 від 10.02.2017 р. про перебування ОСОБА_1 на амбулаторному лікуванні видану «Центром первинної медико-санітарної допомоги № 1» Дніпровського району м. Києва», доказів щодо інших періодів надано не було, так і не було отримано пояснень по суті порушення. Звернуто увагу суду, на те, що на час подачі даного відзиву на позов ОСОБА_1 транспортний засіб «RENAULT MEGANE», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1 до митного органу не доставлений і за межі митної території України не вивезений, місцезнаходження транспортного засобу митниці не відомо.

У встановлений судом строк, відповідач Київська міська митниця ДФС будучи повідомлений належним чином, відзив на позов не подав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило.

Позивач не скористався свої правом на подання відповіді на відзив на позов Житомирської митниці ДФС.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 2 КУпАП питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

Пунктом 25 ст. 4 МК України передбачено, що митний режим - це комплекс взаємопов'язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.

Відповідно до ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно зі ст. 95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: 1) для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб); 2) для залізничного транспорту 28 діб; 3) для авіаційного транспорту 5 діб; 4) для морського та річкового транспорту - 20 діб; 5) для трубопровідного транспорту 31 доба; 6) для трубопровідного транспорту (з перевантаженням на інші види транспорту) 90 діб. До строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Частиною 1 ст. 381 МК України передбачено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

За ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Доказами у справі про порушення митних правил згідно із ч. 1 ст. 495 МК України є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами, безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

З матеріалів справи вбачається, що 11.09.2016 р. гр. ОСОБА_1 через пункт пропуску Виступовичі-Нові Рудня» митного поста «Північний» Житомирської митниці ДФС в митному режимі «транзит» на митну територію України ввезено транспортний засіб «RENAULT MEGANE», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1.

Термін вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля з митної території України закінчився 21.09.2016 р.

Службовою запискою заступника начальника митного посту «Північний» Димитращука О.П. від 22.09.2016 року повідомлено Управління з боротьби з митними правопорушеннями Житомирської митниці ДФС щодо відсутності в ЄАІС ДФС (єдина автоматизована система) інформації про вивезення транспортних засобів за межі митної території України, зокрема і транспортного засобу «RENAULT MEGANE», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1.

На підставі вказаної службової записки, Житомирська митниця ДФС скерувала 23.09.2016 р. на адресу Київської міської митниці ДФС лист з проханням опитати гр. ОСОБА_1 про причини не вивезення в терміни визначені ст. 95 МК України транспортного засобу.

Київська міська митниця ДФС України повідомила гр. ОСОБА_1 про необхідність з'явитись 07 жовтня 2016 р. о 10 год. 00 хв. для надання пояснень щодо ввезеного на митну території України транспортного засобу «RENAULT MEGANE», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1.

У зв'язку із неявкою ОСОБА_1 до Київської міської митниці ДФС для надання пояснень, 28.10.2016 р. Житомирською митницею ДФС відносно ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил № 0819/101000014/2016 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

Копію протоколу про порушення митних правил № 0819/101000014/2016 надіслано ОСОБА_1 та в протоколі було вказано, що його розгляд відбудеться 21 грудня 2016 р. о 10 год. 00 хв. за адресою: Житомирський р-н., с. Оліївка, вул.. Садова, 4, приміщенні управління боротьби з митними правопорушеннями Житомирської митниці ДФС.

19.12.2016 р. ОСОБА_1 подав клопотання про перенесення через його лікування, доказів перебування на лікування надано не було.

Наступним розгляд протоколу було призначено на 25.01.2017 р. та зобов'язано ОСОБА_1 надати докази перебування на лікуванні.

Від ОСОБА_1 23.01.2017 р. надійшло клопотання про перенесення розгляд у справи та зазначено, що він досі перебуває на лікування, проте, позивачем не було повідомлено з якого часу він хворіє та де перебуває на лікування, а також не надані жодні документи на підтвердження цього факту.

Розгляд справи було призначено на 16.02.2017 р. та зобов'язано надати докази перебування на лікуванні.

Втретє від ОСОБА_1 надійшло клопотання про перенесення розгляд у справи та зазначено, що він досі перебуває на лікування, доказів до клопотання не долучено.

У зв'язку з постійним перенесенням і не допущення порушення права ОСОБА_1 бути присутнім під час розгляду справи по суті, запропоновано позивачу з'явитись за адресою: Житомирський район, с. Оліївка, вул. Садова, 4 (4-й поверх, кабінет № 7) на розгляд справи у будь-який день та зручний час в період з 14 лютого по 16 березня 2017 року до митного органу у вказаний період за виключенням вихідних та святкових днів та у робочий час з 09 год. до 18 год.

Від ОСОБА_1 до Митниці надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, датоване 07.03.2017 р. та долучено довідку № 18 від 10.02.2017 р. про перебування ОСОБА_1 на амбулаторному лікуванні видану «Центром первинної медико-санітарної допомоги № 1» Дніпровського району м. Києва», доказів щодо інших періодів надано не було, так і не було отримано пояснень по суті порушення.

16 березня 2017 року в.о. заступника начальника Житомирської митниці ДФС - начальника управління боротьби з митними правопорушеннями Панчул Г.Л. було винесено постанову № 0819/101000014/2016 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 470 ч. 3 МК Українита накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 8500,00 гривень.

Відповідно до ст. 498 Митного кодексу України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Як зазначає ОСОБА_1, його право було порушено, оскільки розгляд протоколу відбувся без його участі.

Разом із тим, згідно із ч. 3 ст. 526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про необхідність дачі пояснень з приводу не вивезення транспортного засобу за межі митної території України, з листа Київської міської митниці ДФС України та в подальшому протоколом про порушення митних правил від 28 жовтня 2016 року.

Крім того, листами від 22.12.20176 № 2010/С/06-70-20, від 31.012017 № 278/С/06-70-20, від 16.02.2017 № 429/С/06-70-20 ОСОБА_1 було повідомлено про розгляд протоколу про порушення митних правил, однак останнім направлялися клопотання про відкладення розгляду.

Таким чином, суд вважає, що митний орган при винесенні оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, з його боку було вжито всіх можливих заходів до забезпечення процесуальних прав ОСОБА_1, передбачених ст. 498 МК Кодексу.

А тому, доводи позивача про те, що його було обмежено в ефективному засобі юридичного захисту, про який йдеться у ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, законодавством передбачено виключний перелік обставин, що можуть виключати адміністративну відповідальність за порушення митних правил, передбачених, зокрема, ст.470 МК України, до яких відносяться аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб.

Відповідно до ст. 192 МК України, передбачено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не міг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів та транспортного засобу.

У постанові про порушення митних правил № 0819/10100014/2016 зазначено, що обставин, визначених ст. 460 МК України під час складання протоколу, провадження у даній справі та під час винесення оскаржуваної постанови встановлено не було.

По факту не вивезення автомобіля гр. ОСОБА_1 до митних органів не звертався, місцезнаходження транспортного засобу Митницю не повідомляв.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши наведені позивачем доводи на підтвердження заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови про адміністративне правопорушення, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, а судом таких обставин не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 241-246, 250, 286 КАС України, ст.ст.4, 40 45, 54, 57, 72, 90, 91, 93, 95, 102, 200, 255, 325, 381, 379, 458, 460, 467, 468, 470, 489, 490, 491, 495, 498 Митного кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Житомирської митниці Державної фіскальної служби, Київської міської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: