Справа № 420/5343/18
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2019-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5343/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Марина П.П.,

за участю секретаря Сердюк І.С.,

за участю сторін:

від позивача ОСОБА_1, (за довіреністю)

від відповідача ОСОБА_2, (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_3 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання неправомірними дій та бездіяльність, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позовом ОСОБА_3 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.113-115), позивач просить визнати неправомірною дію Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, у створені перепон у реалізації права громадянки України ОСОБА_3, на доступ до публічної інформації, яка виразилась у наданні відповіді №С-510 від 10.04.2018 року, відповідно вимог ч.2, ст.22, та всупереч ч.1 ст.20 ЗУ «Про доступ до публічної інформації»; визнати неправомірною бездіяльність Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради у створені перепон у реалізації права громадянки України ОСОБА_3 на доступ до публічної інформації, яка виразилась у ненаданні всіх затребуваних зверненням від 26.03.2018 року №С-510 матеріалів та документів стосовно усіх попередніх звернень та проведених за ними перевірок щодо виконання рішення МВК №1500р від 29.03.2003 року, про які було відомо відповідачу та на підставі яких відповідачем надавались відповіді №С-510 від 10.04.2018 року; №С-3094 від 15.01.2018 року; №С-1279 від 17.11.2016 року; №С- 1279 від 19.10.2016 року; №С-1279 від 16.09.2016 року; № С-278 від 23.03.2016 року; №2-С-2185 від 06.02.2004 року; №2-С-2185 від 19.09.2003 року; зобов'язати відповідача надати для ознайомлення документи з матеріалами перевірок, які є публічною інформацією, та на підставі яких складались та надавались відповіді №С-510 від 10.04.2018 року; №С-3094 від 15.01.2018 року; №С-1279 від 17.11.2016 року; №С- 1279 від 19.10.2016 року; №С-1279 від 16.09.2016 року; № С-278 від 23.03.2016 року; №2-С-2185 від 06.02.2004 року; №2-С-2185 від 19.09.2003 року, якими відповідач обґрунтовував свою бездіяльність та невиконання рішення МВК №1500р від 29.03.2003 року щодо знесення незаконно збудованої тамбурної перегородки, а також такі документи, про наявність яких відомо: завірену приватним нотаріусом ОСОБА_4Б заяву від 05.06.2004 року; довідки ССБД «Одеський дворик 120» про згоду на будівлю тамбура кв.50; схематичний план-креслення незаконно збудованої тамбурної перегородки кв.50 по вул. Семена Палія (Дніпропетровській дорозі) 120, м.Одеси.

В обґрунтування заявлених позовних вимог в позовній заяві позивач зазначив, що на засіданні Міжвідомчої комісії 29.10.2003 року, затверджено протокол №14 від 29.10.2003 року за розглядом звернення ОСОБА_3, про знесення самовільно збудованого тамбуру на сходовому майданчику впритул до квартири її мешкання, за адресою АДРЕСА_1, та власником якої вона є. З відповіді відповідача №2 С-2185 від 06.02.2004 року вбачається, що зазначений витяг є із рішення МВК №1500р. від 30.10.2003 року. Станом на теперішній час зазначене рішення МВК є законним та діючим, проте не виконаним. Крім того, позивачу стало відомо, що начебто нею давався дозвіл на незаконну будівлю, яка наносить шкоду та про знесення якої позивач зверталась до МВК. Як зазначено позивачем, нею неодноразово надавались письмові запити щодо виконання рішення МВК №1500р. Проте відповіді на вказані запити не містили належної інформації. Надалі, позивач 26.03.2018 року звернулась до відповідача із зверненням щодо забезпечення доступу для ознайомлення з матеріалами перевірок, тобто про доступ до інформації стосовно всіх документів на які у своїх відповідях постійно посилався відповідач. На вимогу надання для ознайомлення усіх документів з інформацією, на підставі яких надавались відповіді про відмову виконання рішення МВК, було надана відповідь №С-510 від 10.04.2018 року, яка стала підставою для звернення до суду за захистом права на отримання публічної інформації і припинення триваючої бездіяльності відповідача у невиконанні рішення МВК, переліку документів, доступ до інформації яких позивачу відмовлено відповідачем. Право на доступ до публічної інформації було порушене відповідачем, що виразилось у ненаданні інформації, тобто перешкоді у доступі до затребуваних документів, які містять публічну інформацію стосовно результатів усіх перевірок за зверненнями позивача, за якими начебто відповідачем провадились перевірки та повинні були складатись відповідні протоколи, креслення із зазначенням розмірів, (а не фотографії дверей), довідки, довіреності, заяви, тощо.

Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву (а.с.65-67), згідно якого відповідач заперечує проти зазначеного позову, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. В обґрунтування заперечень відповідач зазначає, що 23.02.2016 року до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради звернулась ОСОБА_3 із заявою про знесення незаконно збудованої споруди, посилаючись на рішення міжвідомчої комісії №1500р від 29.10.2003 року. Для надання відповіді ОСОБА_3 Суворовська районна адміністрація звернулась до КП «ЖКС «Північний». Надалі, 23.03.2016 року Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради надала відповідь ОСОБА_3 з розясненням відносно наданої нею заяви на адресу Суворовської районної адміністрації. ОСОБА_3, 23.03.2018 року надала до Суворовської районної адміністрації заяву про забезпечення доступу до її звернень у Суворовську районну адміністрацію та відповідних у звязку з цим перевірок на предмет збудованого тамбуру громадянином ОСОБА_5 Суворовською районною адміністрацією Одеської міської ради 10.04.2018 року також надано відповідь на вищезазначену заяву. Позивач, 29.10.2018 року знову звернулась до відповідача з клопотанням про надання відповідей Суворовської районної адміністрації. Відповідачем, 12.11.2018 року районною адміністрацією була надана відповідь на заяву від 29.10.2018 року №С-1864 та направлена ОСОБА_3 з повідомленням, що відповідно до Інструкції з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, обєднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від форм власності, в засобах масової інформації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 року №348 та номенклатурою справ Суворовської районної адміністрації звернення громадян та документи з їх розгляду зберігаються 5 років та підлягають знищенню. Для вирішення питання про отримання рішення міжвідомчої комісії від 29.10.2003 року №1500 було рекомендовано звернутись до Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради та надано копії відповідей Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 10.04.2018 року за №С-510, від 15.01.2018 року за №С-3094 в двох екземплярах, завірених належним чином, а також з повідомленням адреси електронної пошти. З огляду на вищевикладене, Суворовською районною адміністрацією Одеської міської ради було реалізовано право ОСОБА_3 на отримання відповідей на звернення відповідно до Закону України «Про звернення громадян» на підставі відповідного оформлення ОСОБА_3 власних звернень.

Позивачем, 27.12.2018 року надано до суду відповідь на відзив (а.с.83-84), в якій позивач зазначає, що предметом позову ОСОБА_3, є бездіяльність відповідача у задоволенні заяви від 26.03.2018 року, №С-510 про доступ до публічної інформації, якою до подання зазначеної заяви відповідач мотивував невиконання рішення МВК про знесення незаконної будівлі по Дніпропетровській дорозі, 120 кв.50, та неправомірну дію, яка виразилась у наданні відповідачем відповіді №С-510 від 24.04.2018 року, якою право на доступ до затребуваної публічної інформації забезпечено не було. При цьому, у зазначеній заяві ОСОБА_3 №С-510 наводився перелік документів, які цікавили позивача та які відповідали класифікації «публічна інформація», а саме - заяви, завіреної нотаріусом ОСОБА_6 та довідки ОСББ. Відзив позивача взагалі не наводить зміст заяви ОСОБА_3 №С-510 та відповіді відповідача №С-510, які стали приводом та предметом подання позову, узагальнюючи перелік звернень за 2016-2018 роки щодо виконання рішення МВК Про знесення незаконної будівлі.

Суворовською районною адміністрацією Одеської міської ради 30.01.2019 року надано заперечення на відповідь на відзив (а.с.97-99), в яких зазначено, що Суворовська районна адміністрація виконала встановленні даним законом вимоги щодо надання ОСОБА_3 публічної інформації, яку, як повідомлялось у відповідях Суворовської районної адміністрації, вона мала у своєму розпорядженні.

Ухвалою суду від 29.11.2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні 28.03.2019 року представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала та просила відмовити у його задоволенні.

В судовому засіданні 28.03.2019 року, судом, керуючись положеннями ст.250 КАС України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Як встановлено судом, позивач, протягом 2016 та 2018 років вів переписку із Суворовською районною адміністрацією Одеської міської ради стосовно виконання рішення міжвідомчої комісії №1500р від 29.10.2003 року.

При цьому, предметом розгляду в рамках даної справи є саме заява позивача від 26.03.2018 року (а.с.108) про забезпечення права на ознайомлення з матеріалами та документами стосовно усіх звернень позивача та проведених за ними перевірок, з обовязковим забезпеченням права на зняття копій документів належно завірених керівництвом Суворовської районної адміністрації.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, 26.03.2018 року звернулась до Суворовської районної адміністрації із заявою, в якій просила забезпечити їй право на ознайомлення з матеріалами та документами стосовно усіх її звернень та проведених за ними перевірок, з обовязковим забезпеченням права на зняття копій документів належно завірених керівництвом Суворовської районної адміністрації (а.с.108).

У відповідь на заяву позивача, Суворовською районною адміністрацією Одеської міської ради 10.04.2018 року за №С-510 надано відповідь, в якій позивачу повідомлено, що ознайомлення з матеріалами та документами, які були отримані або створені в процесі відпрацювання Суворовською районною адміністрацією Одеської міської ради звернень позивача, а також зняття та засвідчення відповідних копій здійснюється у відповідності до Закону України «Про доступ до публічної інформації» та Інструкції з діловодства у виконавчих органах Одеської міської ради, затвердженої розпорядженням Одеського міського голови від 09.02.2012 року №77-01р (зі змінами). Зважаючи на вимоги зазначеної Інструкції, у райадміністрації відсутнє рішення міжвідомчої комісії від 29.10.2003 року №1500р. Додатково позивача проінформовано, що з 01.01.2017 року житловий будинок, розташований за адресою: м.Одеса, вул. Семена Палія (Дніпропетровська дорога), 120 переданий в управління обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Одеський дворик 120», та списаний з балансу комунального підприємства Одеської міської ради «ЖКС «Північний». У відповідності до Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» функції по забезпеченню і захисту прав членів ОСББ та дотриманню їхніх обов'язків, належного утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення реалізації прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості покладені на ОСББ (а.с.50).

Позивач вважає, що вказаною відповіддю відповідач створив перепон у реалізації права громадянки України ОСОБА_3, на доступ до публічної інформації, а також створив перепони у реалізації права громадянки України ОСОБА_3 на доступ до публічної інформації, яка виразилась у ненаданні всіх затребуваних зверненням від 26.03.2018 року №С-510 матеріалів та документів стосовно усіх попередніх звернень та проведених за ними перевірок щодо виконання рішення МВК №1500р від 29.03.2003 року. З вказаних підстав позивач звернувся до суду з даним позовом та просить зобов'язати відповідача надати для ознайомлення документи з матеріалами перевірок, які є публічною інформацією, та на підставі яких складались та надавались відповіді №С-510 від 10.04.2018 року; №С-3094 від 15.01.2018 року; №С-1279 від 17.11.2016 року; №С- 1279 від 19.10.2016 року; №С-1279 від 16.09.2016 року; № С-278 від 23.03.2016 року; №2-С-2185 від 06.02.2004 року; №2-С-2185 від 19.09.2003 року, якими відповідач обґрунтовував свою бездіяльність та невиконання рішення МВК №1500р від 29.03.2003 року.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

За змістом ст.7 Закону України «Про інформацію» передбачено, що право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб'єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб'єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію. Забороняється вилучення і знищення друкованих видань, експонатів, інформаційних банків, документів з архівних, бібліотечних, музейних фондів, крім встановлених законом випадків або на підставі рішення суду. Право на інформацію, створену в процесі діяльності фізичної чи юридичної особи, суб'єкта владних повноважень або за рахунок фізичної чи юридичної особи, Державного бюджету України, місцевого бюджету, охороняється в порядку, визначеному законом.

Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб'єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації (ч.1 ст.2 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Публічна інформація, згідно із ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах:

1) прозорості та відкритості діяльності суб'єктів владних повноважень; 2) вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; 3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Статтею 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено забезпечення доступу до інформації шляхом:

1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом;

2) надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до положень ч.1,2 5 ст.19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Запит на інформацію має містити: 1) ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі. З метою спрощення процедури оформлення письмових запитів на інформацію особа може подавати запит шляхом заповнення відповідних форм запитів на інформацію, які можна отримати в розпорядника інформації та на офіційному веб-сайті відповідного розпорядника. Зазначені форми мають містити стислу інструкцію щодо процедури подання запиту на інформацію, її отримання тощо.

Суд зазначає, що бездіяльність суб'єкта владних повноважень це пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Дії суб'єкта владних повноважень, натомість, це активна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може виражатись, як приклад, у певних рішеннях, актах, листах тощо (тобто мати певне матеріальне вираження), які негативно впливають на права, свободи, інтереси фізичної чи юридичної особи.

Отже, невиконання субєктом владних повноважень своїх повноважень, встановлених законодавством становить бездіяльність цього субєкта, а дії, вчинені ним під час здійснення управлінських функцій є діями субєкта владних повноважень у розумінні ст.5 КАС України.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи відповіді Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради на заяву позивача стосовно забезпечення права на ознайомлення з матеріалами та документами стосовно усіх звернень позивача та проведених за ними перевірок, з обовязковим забезпеченням права на зняття копій документів належно завірених керівництвом Суворовської районної адміністрації, відповідачем фактично надана відповідь, в якій відповідач надає розяснення щодо процедури такого ознайомлення. Крім того, на всі звернення позивача відповідачем надавались відповіді, а тому, з наведених обставин, суд не вбачає в діях Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради створення перепон у реалізації права громадянки України ОСОБА_3, на доступ до публічної інформації.

Позивачем не надано до суду доказів, які б підтверджували вчинення Суворовською районною адміністрацією ОМР будь-який протиправних дій чи проявлення бездіяльності, які б прямо перешкоджали чи забороняли позивачу реалізувати право на доступ до публічної інформації.

При цьому, суд звертає увагу, що позивач, звертаючись 26.03.2018 року до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради із заявою стосовно забезпечення права на ознайомлення з матеріалами та документами стосовно усіх звернень позивача та проведених за ними перевірок, з обовязковим забезпеченням права на зняття копій документів, фактично не реалізував своє право та не здійснив ознайомлення з бажаними документами та матеріалам, адже такі документи та матеріали не були надані позивачу для ознайомлення, а лише повідомлено позивачу спосіб реалізації заявленого ним у зверненні права. При цьому, жодних відмов стосовно бажання позивача ознайомитись із зазначеними матеріалами та документами, зняття відповідних копій у відповіді на заяву позивача відповідачем не зазначено.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З урахуванням встановлених судом обставин та для належного захисту порушених прав позивача, суд вважає за можливе, відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, виходячи за межі позовних вимог, та відповідно до приписів абз. 2 ч.4 ст.245 КАС України, зобовязати Суворовську районну адміністрацію Одеської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_3 № С-510 від 26.03.2018 року.

Щодо вимоги позивача про стягнення з Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, на користь позивача - ОСОБА_3 усіх витрат позивача та представника, повязаних із зверненням до суду з цим позовом, а саме - судового збору, транспортних витрат, оформлення необхідних довіреностей та всіх інших можливих непередбачених цією вимогою витрати суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що повязані із прибуттям до суду; 3) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) повязані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.1, 3 та 7 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд зазначає, що позивачем за подання вказаного позову сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн., який підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради з урахуванням часткового задоволення позовних вимог. Стягнення повної суми судового збору повязане з тим, що заявлені позивачем позовні вимоги, в задоволені яких судом відмовлено є похідними від тих позовних вимог, які задоволено судом.

Стосовно стягнення з Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, на користь позивача - ОСОБА_3, транспортних витрат, оформлення необхідних довіреностей та всіх інших можливих непередбачених цією вимогою витрати не підлягають задоволенню з урахуванням ненадання позивачем жодних доказів на підтвердження понесених ним судових витрат, пов'язаних з розглядом даної справи.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 9, 72-73, 77, 90, 242, 245, 255, 295 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання неправомірними дій та бездіяльність, зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобовязати Суворовську районну адміністрацію Одеської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_3 № С-510 від 26.03.2018 року.

Стягнути з Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано суддею 29.03.2019 року.

Позивач: ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, 65111, АДРЕСА_2);

Відповідач: Суворовська района адміністрація Одеської міської ради (, 65025, м.Одеса, пр.Добровольського, 106).

Суддя П.П. Марин

.