Справа № 140/2071/18
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/1497/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сапіги В.П.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року, ухваленого під головуванням судді Ксендзюка А.Я. в порядку письмового провадження в м.Луцьк, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Нововолинсько-Іваничівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_5 з додатковою відповідальністю «Нововолинське АТП - 10708» про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Нововолинсько-Іваничівського обєднаного управління Пенсійного фонду України (далі Нововолинсько-Іваничівське ОУПФУ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_5 з додатковою відповідальністю «Нововолинське АТП - 10708» з вимогами про визнання неправомірними дій щодо не зарахування часу роботи водієм міського пасажирського транспорту з 22 березня 1985 року по 04 січня 2000 року (14 років 7 місяців 1 день) до пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах і відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобовязання зарахувати час роботи водієм міського пасажирського транспорту з 22 березня 1985 року по 04 січня 2000 року (14 років 7 місяців 1 день) до пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах та призначення пенсії за віком на пільгових умовах з 30 квітня 2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в травні 2018 року позивач звернувся до Нововолинсько-Іваничівського ОУПФУ з вимогою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» як водію міського пасажирського транспорту. Проте, 26 червня 2018 року відповідачем прийнято рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах у звязку з не підтвердженням пільгового стажу роботи. Вважає вказане рішення незаконним та таким, що порушує його законні права та інтереси, оскільки періоди роботи на відповідній посаді (водія міського пасажирського транспорту), що дає право на пільгову пенсію, підтверджуються записами у трудовій книжці, а на день подання заяви відповідачу він досяг пенсійного віку, має пільговий стаж роботи більше 14 років 7 місяців 1 день, а тому має право на спірну пенсію.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 відмовлено у задоволенні позову з огляду на те, що первинні документи, які вказані в довідці про уточнюючий характер роботи ОСОБА_2 не підтверджують роботу позивача на посаді, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, тому суд дійшов висновку, що рішення Нововолинсько-Іваничівського ОУПФУ від 26 червня 2018 року про відмову у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах є правомірним.

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив позивач, подавши апеляційну скаргу. Вважає оскаржуване рішення несправедливим, необґрунтованим, незаконним, таким, що не ґрунтується на засадах верховенства права та ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, висновки суду першої інстанції ґрунтуються на неповно зясованих обставинах справи. Просить скасувати оскаржуване рішення повністю та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити його позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, зокрема те, що в основу оскаржуваного рішення покладено результати позапланової перевірки відповідачем ТДВ «Нововолинське АТП-10708» з питань достовірності видачі довідок про його трудовий стаж за періоди роботи на підприємстві та його заробітну плату, оформлені актом №970/1 від 04.06.2018, який відповідач надав разом з відзивом. Зазначений акт йому раніше відповідачем не надавався, тому він не мав змоги з ним ознайомитись до подачі позовної заяви, а також окремо його оскаржити. Вважає акт №970/1 від 04.06.2018 неналежним, недостатнім та недостовірним доказом, адже з вищезгаданого акту позапланової перевірки вбачається, що відповідач вибірково та неповно досліджував документи, які підтверджують трудовий стаж позивача за періоди роботи на підприємстві та його заробітну плату. Також зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відхилив його заяви про витребування доказів та допит свідків з тих підстав, що третьою особою надано начебто вичерпне пояснення з приводу заявлених ним позовних вимог і необхідні для суду документи. Однак, з таким висновком суду не погоджується, адже відзив третьої особи ґрунтується на сумніві у достовірності виданих самим же підприємством довідок про його трудовий стаж за періоди роботи на підприємстві на основі підміни близьких за значенням понять. Накази по підприємству ототожнюються з наказами з особового складу (кадрів). Також суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення не врахував ту обставину, що відповідач, знехтувавши принципом верховенства права, не вжив передбачених законом альтернативних способів підтвердження пільгового стажу, а саме, всупереч нормам п.п. 1, 2, 17 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, не встановив наявність у нього стажу роботи водієм пасажирського транспорту на міському маршруті на підставі показів свідків.

Нововолинсько-Іваничівське ОУПФУ подало на апеляційну скаргу відзив, в якому зазначає, що суд першої інстанції в повній мірі та належним чином дослідив всі обставини справи, виніс рішення, яке відповідає нормам пенсійного законодавства. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі та залишити оскаржуване рішення без змін.

ОСОБА_5 з додатковою відповідальністю «Нововолинське АТП - 10708» також подало відзив на апеляційну скаргу, в якому не погодилось з нею, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим. Зазначає, що документи, які стосуються трудової діяльності позивача на підприємстві, були надані відповідачу при перевірці. Інших документів, які можуть підтвердити характер виконуваних робіт, на підприємстві немає. Просить залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не зявився, що у відповідності до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та це знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 25 травня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Нововолинсько-Іваничівського ОУПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» як водію міського пасажирського транспорту. Для підтвердження пільгового трудового стажу роботи позивачем було надано паспорт громадянина України, ідентифікаційний код, трудову книжку, військовий квиток та довідки №45 від 06 березня 2008 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній та заробітну плату від 15 березня 2018 року №18, видані ВАТ «Нововолинське АТП 10708».

26 червня 2018 року Нововолинсько-Іваничівське ОУПФУ прийняло рішення про відмову у призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах як водію міського пасажирського транспорту відповідно до пункту 8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відповідно до заяви від 25.05.2018 з тих підстав, що згідно записів трудової книжки ОСОБА_2 працював у ВАТ «Нововолинське АТП 10708» з 22 березня 1985 року по 02 січня 2003 року на посаді водія автобуса марки Ліаз-677. Для підтвердження пільгового стажу надано уточнюючу довідку від 06 березня 2008 року №45, видану ВАТ «Нововолинське АТП 10708», згідно із якою стаж ОСОБА_2 водієм міського пасажирського транспорту з 22 березня 1985 року по 04 січня 2000 року становить 14 років 7 місяців 1 день. 04 червня 2018 року спеціалістом відділу контрольно-перевірочної роботи управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області проведено зустрічну перевірку з питань достовірності видачі довідки від 06 березня 2008 року №45 ВАТ «Нововолинське АТП 10708». Висновком, викладеним в акті перевірки від 04 червня 2018 року №970/1, встановлено, що дані зазначені у довідці про підтвердження наявного трудового стажу за №45 від 06 березня 2008 року для призначення пенсії ОСОБА_2, за період з 22 березня 1985 року по 04 січня 2000 року у Нововолинському АТП 10708, не відповідають первинним документам. У описовій частині акту вказано, що в первинних документах, повязаних з предметом перевірки, які надані підприємством для огляду, факт роботи водієм міського пасажирського транспорту не відображається.

Про відмову у призначенні пенсії та причини такої відмови відповідач повідомив позивача листом від 27.06.2018 №4016/02-20-15.

Вважаючи відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах необґрунтованою та протиправною, ОСОБА_2 звернувся з позовом до суду.

З огляду на те, що первинні документи, які вказані в довідці про уточнюючий характер роботи ОСОБА_2, не підтверджують роботу позивача на посаді, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення Нововолинсько-Іваничівського ОУПФУ від 26 червня 2018 року про відмову у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах є правомірним, відмовивши в задоволенні позову.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції та даючи правову оцінку його висновкам, колегія суддів виходить з наступного.

У відповідності до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - ОСОБА_4 № 1058-IV) та Законом України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - ОСОБА_4 № 1788-XII).

Пунктом 8 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

Відповідно до пункту «з» частини першої статті 13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

Згідно із статтею 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до записів трудової книжки позивача серії БТ-І № 6186404 ОСОБА_2 працював у Нововолинському АТП 30213 з 22.03.1985 по 02.01.2003 на посаді водія автобуса марки Ліаз-677, яке 01.05.1986 згідно наказу №91 перейменовано в АТП 10708, згідно розпорядження №387 від 24.11.1995 перейменовано у ВАТ «Нововолинське АТП 10708», згідно наказу по підприємству №1 від 08.02.2011 перейменовано у ТДВ «Нововолинське АТП - 10708».

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII Кабінет Міністрів України постановою від 12 серпня 1993 №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Згідно із пунктом 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 18 Порядку №637, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Статтею 101 Закону № 1788-XII передбачено, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообовязковому державному пенсійному страхування, умови їх прані і а інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

04 червня 2018 року спеціалістом відділу контрольно-перевірочної роботи управління внутрішнього аудиту та фінансово контролю головного управління ІІФУ у Волинській області проведено зустрічну перевірку з питання достовірності видачі довідки №45 від 06.03.2008 ВАТ «Нововолинським АТІІ 10708» на ОСОБА_2

В ході проведеної перевірки виявлені розбіжності: в довідці про трудовий стаж №112 від 08.05.2018 не достовірно вказано період роботи ОСОБА_2 водієм автобуса марки ЛіA3 07.07.1980 по 30.04.1981 (згідно первинних документів - по 04.05.1981) та немає посилання на накази; в довідці про трудовий стаж №50 від 24.02.2005 не достовірно вказано період роботи марки ЛіАЗ - по 04.01.2000 (наказ №5 від 04.01.2000). В даному наказі немає згадки про ОСОБА_2, наказ про припинення роботи водієм ЛіАЗа-677 не знайдено, лише наказ про звільнення з роботи №4-вк від 02.01.2003. Факт роботи водієм міського пасажирського транспорту засвідчити немає можливості. Як встановила перевірка, шляхові листи за закінченням терміну зберігання відсутні, а інші документи, які б засвідчували залучення до міського пасажирського перевезення водіїв транспортних засобів РАФ та ЛіАЗ-677 не були надані.

Згідно особових рахунків по заробітній платі за період з 01.01.1986 по 31.12.1990 ОСОБА_2 працював водієм в 1 бригаді (в період з 19.02.1987 по 27.02.1987 тимчасово на час ремонту автобуса переведений слюсарем - наказ №74 від 18.02.1987) і суми заробітної плати за період з 01.01.1986 по 31.12.1990 відображені в довідці №18 від 15.03.2018 відповідають сумам первинних документів. Загальна сума нарахування склала 0,16762 грн.

Висновком, викладеним у акті №970/1 від 04.06.2018, встановлено, що дані, зазначені у довідці про підтвердження наявного трудового стажу за №45 від 06.03.2008 для призначення пенсії, за період з 22.03.1985 по 04.01.2000, не відповідають первинним документам, оскільки містять розбіжності з ними. Рекомендовано надати нову довідку про наявний трудовий стаж ОСОБА_2 з посиланням на накази по підприємству.

Надавши правову оцінку акту перевірки №970/1 від 04.06.2018, колегія суддів вважає, що відповідачем позапланова перевірка була проведена з вибірковим, неповним та суперечливим дослідженням первинних документів, які підтверджують трудовий стаж позивача за спірні періоди його роботи на підприємстві та його заробітну плату.

Зокрема в акті зазначено, що при перевірці використовувались документи: накази по підприємству за 1980-1981 та за 1983- 2008 роки; книги нарахування заробітної плати по рахунку №70 «Розрахунки з робітниками і службовцями. Бригади 1-2» за 1980-1981рр., 1983-1990рр; особові рахунки з 1991 по 2008 роки; картка форми Т-2.

У розділі акту перевірки «Виявлені розбіжності» є посилання на накази з особового складу.

Щодо припинення позивачем роботи водієм міського пасажирською транспорту 04.01.2000 р. на підставі Наказу №5 від 04.01.2000 р. - незрозуміло, чи оглядався відповідачем даний наказ, чи ні, - адже в акті спочатку зазначається, що в даному наказі немає згадки про ОСОБА_2. В той же час зазначено, що наказ про припинення роботи водієм ЛіАЗа- 677 не знайдено, лише наказ про звільнення. З цієї підстави зроблено висновок про невідповідність довідок про трудовий стаж №50 від 24.02.2005 та №45 від 06.03.2008 первинним документам.

Також посадова особа, яка здійснювала перевірку, не дослідила структуру нарахованої ОСОБА_2 заробітної плати, а саме: чи виплачувались йому доплати за виконання графіку руху, за роботу в перерваному режимі, нічні, за роботу без кондуктора, які б могли свідчити про роботу водієм міського пасажирського транспорту.

Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_5 з додатковою відповідальністю «Нововолинське АТП - 10708» не було надано копії Наказу №5 від 04.01.2000, як і не надано документів про його знищення або передачу на зберігання до архівної установи.

Як видно з наказу по Нововолинському АТП 30213 від 22.03.1985 № 38 ок(вк) пунктом першим переведено для подальшої роботи ОСОБА_2 водієм 2 класу на автобус марки ЛіАЗ 677 в бр. №1 таб. №23, з 22.03.1985 зі стажуванням по 56 годинній програмі та спец.підготовкою 21 год. на підставі особистої заяви.

За визначенням ЛіАЗ 677 це міський автобус великого класу, що випускався Лікінським заводом в період з 1967 року по 2002 рік.

Згідно відповіді Трудового архіву виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 17.07.2018 №15 на адвокатський запит №33 від 10.07.2018 повідомлено, що документи ВАТ «Нововолинське АТП-10708» на зберігання до відділу не надходили.

На адвокатський запит №34 від 10.07.2018 ТДВ «Нововолинське АТП-10708» за вихідним №181 від 08.08.2018 надало адвокату ОСОБА_3 копію наказу №5-вк від 01.02.2000р., хоча запитувався наказ ВАТ «Нововолинське АТП-10708» №5 від 01.01.2000р.

Згідно довідки ВАТ «Нововолинське АТП 10708» від 06 березня 2008 року №45 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої ОСОБА_2 про те, що він працював повний робочий день у ВАТ «Нововолинське АТП 10708» і за період з 22.03.1985 (нак. №38-вк від 22.03.1985) по 04.01.2000 (нак. №5 від 4.01.2000) працював водієм автобуса марки Ліаз-677 на міському пасажирському транспорті на міському маршруті №1 здійснював перевезення пасажирів. Підстава видачі: накази, карточка форми Т-2, розрахункові відомості.

Такого ж змісту є довідка ВАТ «Нововолинське АТП 10708» від 24.02.2005 №50.

З огляду на встановлені обставини колегія суддів приходить до висновку про наявність у позивача необхідного стажу роботи водієм міського пасажирського транспорту, що дає право для призначення пенсії на пільгових умовах за віком згідно пункту 8 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV.

При тому суд першої інстанції неповністю зясував обставин, що мають значення для справи та прийшов до необґрунтованого висновку, який суперечить обставинам справи, що первинні документи, які вказані в довідці про уточнюючий характер роботи ОСОБА_2, не підтверджують роботу позивача на посаді, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, визнавши правомірним рішення Нововолинсько-Іваничівського ОУПФУ від 26 червня 2018 року про відмову у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах.

Оцінюючи в сукупності наведене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є підставним та обґрунтованим, через що останній підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, суд першої інстанції приймаючи оскаржуване рішення про відмову в задоволенні позову, не дав належної оцінки спірним правовідносинам, його висновки, викладенні у рішенні суду, не відповідають обставинам справи та свідчать про неповне зясування обставин, що мають значення для справи, що є підставою, визначеною ст.317 КАС України для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги суттєвими та такими, що спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити, скасувавши рішення суду та прийнявши постанову про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року у справі № 140/2071/18 та прийняти постанову щодо задоволення позовних вимог.

Визнати неправомірними дії Нововолинсько-Іваничівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо не зарахування ОСОБА_2 часу роботи водієм міського пасажирського транспорту з 22 березня 1985 року по 04 січня 2000 року (14 років 7 місяців 1 день) до пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах та відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобовязати Нововолинсько-Іваничівське обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області зарахувати ОСОБА_2 час роботи водієм міського пасажирського транспорту з 22 березня 1985 року по 04 січня 2000 року (14 років 7 місяців 1 день) до пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно пункту 8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 30 квітня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини пятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя ОСОБА_6
судді ОСОБА_7
ОСОБА_8
Повне судове рішення складено 01.04.2019.