Справа № 460/2626/18
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2019 року м. Рівне №460/2626/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Самкової Т.А.; представників позивача ОСОБА_1 (довіреність від 08 січня 2019 року) та адвоката ОСОБА_2 (ордер серії РН-625 №116); представників відповідачів ОСОБА_3 (довіреність від 10 січня 2019 року) та ОСОБА_4 (довіреність від 08 січня 2019 року); розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Сарненської міської ради Рівненської області до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області та Західного офісу Держаудитслужби про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування розпорядження та пункту 2 Вимоги.

В провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Сарненської міської ради Рівненської області (далі іменується позивач) до Управління західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області (далі іменується відповідач 1), та Західного офісу Держаудитслужби (далі іменується відповідач 2), в якому позивач просить суд: визнати протиправними дії посадових осіб Управління Держаудитслужби в Рівненській області щодо встановлення нецільового використання коштів міського бюджету при проведенні планової ревізії міського бюджету, фінансово-господарської діяльності Сарненської міської ради за період з 01.01.2015 по 31.05.2018 згідно з актом ревізії від 29.08.2018 №13-17-08-06/23; визнати протиправним та скасувати пункт 2 Вимоги від 02.10.20178 №13-17-08-13/4059 Управління Держаудитслужби в Рівненській області щодо нецільового використання коштів міського бюджету; визнати протиправними дії посадових осіб Управління Держаудитслужби в Рівненській області щодо винесення розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами від 02.10.2018 №31; визнати протиправним та скасувати розпорядження Управління Держаудитслужби в Рівненській області про зупинення операцій з бюджетними коштами від 02.10.2018 №31.

Заяви по суті справи.

Позовна заява обґрунтована тим, що Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області проведено перевірку міського бюджету, фінансово-господарської діяльності Сарненської міської ради за період з 01.01.2015 по 31.05.2018, за результатами якої складено акт ревізії. На підставі акта ревізії, відповідачем 1 сформовано обовязкову до виконання Вимогу про усунення порушень, з окремим пунктом якої позивач категорично не погоджується. Пунктом 2 Вимоги встановлено, що в порушення ОСОБА_5 здійснення благоустрою м. Сарни на 2016 рік та статті 70 Бюджетного кодексу України, КП «Трудівник» за рахунок коштів загального фонду бюджету міста проведено оплату послуг з обваловки сміттєзвалища полігону в м. Ремчиці Сарненського району, тобто на цілі, не визначені ОСОБА_5. Позивач не погоджується з такими висновками контролюючого органу та зазначає, що Сарненське сміттєзвалище, є власністю територіальної громади міста Сарни та невідємним від обєктів інфраструктури міста (хоча і розташоване за межами населеного пункту міста Сарни), а тому кошти на обваловку сміттєзвалища виділені позивачем на виконання завдання в межах ОСОБА_5 по благоустрою міста за їх цільовим призначенням. Кошти на обвалювання сміттєзвалища передбачені планом використання бюджетних коштів по КП «Трудівник», виділених Сарненською міською радою як головним розпорядником коштів КТПКВКМБ 100203 «Благоустрій, міст, сіл, селищ» КЕКВ 2610. Крім того, вважає, що винесення оскаржуваного розпорядження №31 про зупинення операцій з бюджетними коштами є явно протиправним, так як фінансування відповідних послуг з благоустрою з іншого рахунку призведе до порушення бюджетного законодавства в частині нецільового використання бюджетних коштів, а саме: таке рішення контролюючого органу порушує право Сарненської міської ради на розпорядження бюджетними коштами та забезпечення належного благоустрою територіальної громади м. Сарни. Позивач вказує, що контролюючий орган всупереч висновку у Вимозі про нецільове використання коштів Комунальним підприємством «Трудівник» оформив оскаржуване Розпорядження №31 відносно Сарненської міської ради; таке рішення винесено з порушенням порядку його прийняття.

Відповідачем 1 подано до суду відзив на позовну заяву, де зазначено, що зважаючи на практику Верховного Суду України, позивач не може оскаржувати у судовому порядку Вимогу, оскільки заперечення проти неї може мати місце при вирішенні спору щодо стягнення з підконтрольної організації суми завданих державі збитків, що встановлені Вимогою. Крім того, відповідачем проведено зустрічну звірку з КП «Трудівник», за результатами якої в 2016 році виділені кошти на благоустрій міста в сумі 87240,00 грн., використано на оплату послуг з обваловки сміттєзвалища полігону в с.Ремчиці Сарненського району Рівненської області, що не передбачено ОСОБА_5 здійснення благоустрою м.Сарни на 2016 рік. Роботи проведені поза межами міста Сарни, а отже, не повязані з благоустроєм міста. Поряд з цим, відповідач 1, посилаючись на низку законодавчих приписів, обґрунтовує право зупиняти операції з бюджетними коштами в установленому законодавством порядку, а також застосовувати та ініціювати застосування відповідно до закону інших заходів впливу у разі виявлення порушень законодавства. Також зазначає, що операції з бюджетними коштами зупинені до 17.10.2018 включно на підставі статті 117 Бюджетного кодексу України. Відтак, станом на день подання відзиву, операції з бюджетними коштами відновлено, внаслідок чого на день розгляду справи відсутній предмет позову в цій частині, оскільки розпорядження вичерпало свою дію і його неможливо скасувати.

Відповідь на відзив мотивована тим, що обовязкова письмова Вимога органів Держаудитслужби є актом індивідуальної дії, а відтак особа, щодо якої винесене таке рішення, має право на звернення до суду з позовом про його оскарження. Вказана позиція міститься в постанові Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №804/1644/15. Позивач вказує, що твердження відповідачів щодо нецільового використання коштів на обваловку сміттєзвалища є хибними та безпідставними, оскільки Законом України «Про відходи» чітко визначено, що саме органи місцевого самоврядування визначають місця для видалення та зберігання відходів. Відповідачами протиправно не взято до уваги наданий під час ревізії «Паспорт місця видалення відходів», де вказано, що сміттєзвалище є міським.

Заперечення відповідача 1 містять доводи про те, що Рішенням Сарненської міської ради від 24.12.2015 №61 затверджено ОСОБА_5 по здійсненню благоустрою міста Сарни на 2016 рік. Відповідно до статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» благоустрій населених пунктів комплекс робіт …, що здійснюються на території населеного пункту. Затверджені позивачем ОСОБА_5 стосувалася проведення робіт, повязаних з благоустроєм міста, проте роботи по обваловці сміттєзвалища проводилися за межами міста в с. Ремчиці, що свідчить про нецільове використання коштів. Також, відповідач 1 вказує, що обовязкова письмова Вимога підлягала предявленню саме Сарненській міській раді, оскільки остання була обєктом перевірки в розумінні пункту 3 Порядку №550.

Ухвалою суду від 18.10.2018 заяву Сарненської міської ради Рівненської області про забезпечення адміністративного позову залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 19.10.2018 позов залишено без руху та встановлено Сарненській міській раді Рівненської області строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 07.11.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 06.12.2018 залучено до участі у справі в якості другого відповідача - Західний офіс Держаудитслужби.

Ухвалою суду від 22.01.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Протокольною ухвалою суду від 12.03.2019 у судовому засіданні оголошено перерву до 26.03.2019.

У судове засідання прибули представники позивача, підтримали заявлені позовні вимоги та просили суд задовольнити їх у повному обсязі.

До суду прибули представники відповідача 1 та відповідача 2, заперечили проти позову, та просили суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

На підставі статей 243, 250 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 26.03.2018.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного зясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та зясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області згідно з пунктом 5.3.6.1 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Західного офісу Держаудитслужби на IІ квартал 2018 року, на підставі направлення від 15.06.2018 №301, проведено ревізію міського бюджету, фінансово-господарської діяльності Сарненської міської ради за період з 01.01.2015 по 31.05.2018.

За результатами ревізії контролюючим органом оформлено Акт планової ревізії міського бюджету, фінансово-господарської діяльності Сарненської міської ради за період з 01.01.2015 по 31.05.2018 від 29.08.2018 №13-17-08-06/23 (далі іменується Акт ревізії) (т.1 - а.с. 16-30).

Позивачем подані письмові заперечення від 14.09.2018 №а/16-1582 до Акту ревізії від 29.08.2018 №13-17-08-06/23, в яких зазначено про незгоду з висновками контролюючого органу, викладені в акті (т. 1 а.с. 97-102).

Відповідачем 1 винесено Вимогу «Про усунення виявлених порушень законодавства» №13-17-08-13/4059 від 02.10.2018 (далі іменується Вимога), якою встановлено порушення, що відображені в Акті ревізії, зокрема, КП «Трудівник» за рахунок коштів загального фонду бюджету міста, виділених на виконання програми за КТПКВКМБ 100203 «Благоустрій, міст, сіл, селищ» КЕКВ 2610 «Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)» в сумі 87240,00 грн., проведено оплату послуг з обваловки сміттєзвалища полігону в с. Ремчиці Сарненського району Рівненської області, тобто на цілі не визначені ОСОБА_5 (п.2). Разом з тим, зобовязано позивача усунути виявлені порушення законодавства у встановленому порядку, та надати інформацію про вжиті заходи з усунення порушень разом з копіями підтверджуючих первинних, розпорядчих та інших документів у строк до 30.11.2018 (т.1 а.с. 35-37).

Крім того, відповідачем 1, на підставі Акту ревізії від 29.08.2018 №13-17-08-06/23, винесено Розпорядження №31 від 02.10.2018 про зупинення операцій з бюджетними коштами, яким зобовязано позивача зупинити операції з бюджетними коштами на рахунку (рахунках) №3969 за КТПКВКМБ 6030 «Організація благоустрою населених пунктів», на строк до 17.10.2018 включно (далі іменується Розпорядження №31) (т.1 а.с. 32).

Не погоджуючись з діями контролюючого органу, пунктом 2 Вимоги та Розпорядженням №31, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених субєктом владних повноважень в основу оскаржуваних дій та рішень, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» №2939-XII від 26.01.1993 (далі іменується Закон України №2939-XII), здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Орган державного фінансового контролю у своїй діяльності керується Конституцією України, Бюджетним кодексом України, цим Законом, іншими законодавчими актами, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Відповідно до статті 2 Закону України №2939-XII, головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобовязань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообовязкового державного соціального страхування, бюджетних установах і субєктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю субєктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування та перевірок державних закупівель установлюється Кабінетом Міністрів України.

Тобто, існує три форми фінансового контролю: фінансовий аудит (стаття 3 Закону України №2939-XII), перевірки державних закупівель (стаття 5 Закону України №2939-XII) та інспектування (стаття 4 Закону України №2939-XII).

За приписами статті 4 Закону України №2939-XII, інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами» №550 від 20.04.2006 (далі іменується Порядок №550), цей Порядок визначає процедуру проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообовязкового державного соціального страхування, бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), а на підставі рішення суду - в інших суб'єктів господарювання.

Інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб (пункт 2 Порядку №550).

У пункті 3 Порядку №550 міститься визначення поняття: акт ревізії документ, який складається посадовими особами органу державного фінансового контролю, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід'ємною частиною акта.

Результати ревізії оформляються актом, який складається на паперовому носії державною мовою і повинен мати наскрізну нумерацію сторінок (пункт 35 Порядку №550).

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 10 Закону України №2939-XII, органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

За правилами пункту 46 Порядку №550, якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом державного фінансового контролю у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Про усунення виявлених ревізією фактів порушення законодавства цей об'єкт контролю у строк, визначений вимогою про їх усунення, повинен інформувати відповідний орган державного фінансового контролю з поданням завірених копій первинних, розпорядчих та інших документів, що підтверджують усунення порушень.

З аналізу наведених норм вбачається, що за результатами ревізії складається акт із зазначенням опису порушень, та в подальшому оформлюється обовязкова до виконання вимога, яка спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства; за своєю правовою суттю є рішенням субєкта владних повноважень, яке породжує правові наслідки для особи, щодо якої спрямована така вимога; зобовязує підконтрольну установу вчиняти певні дії.

На переконання суду, обовязкова до виконання вимога про усунення порушень є актом індивідуальної дії.

Відповідно до пункту 19 частини 4 КАС України, індивідуальний акт - акт (рішення) субєкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

У даному випадку, оскаржуване рішення субєкта владних повноважень Вимога, являється правим актом індивідуальної дії актом одноразового застосування норм права, дію якого поширено на конкретну особу (тобто є персоніфікованим) та має ряд ознак: містить виражений правозастосовний характер; містить чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами.

Оскільки Вимога являється за своєю суттю рішенням субєкта владних повноважень актом індивідуальної дії, тому позивач має право оскаржити таке рішення в судовому порядку.

За правилами частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до частини 4 статті 242 КАС України, судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України №475/97-ВР від 17.07.1997; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997.

За приписами статті 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Поняття «цивільні права та обовязки» не можна розглядати лише у контексті національного законодавства держави-відповідача; це «автономне» поняття Конвенції. Стаття 6 § 1 Конвенції застосовується незалежно від статусу сторін, виду законодавства, яке встановлює визначення для терміну «спір», а також органу влади, що має повноваження у даному питанні (Georgiadis v. Greece, (Георгіадіс проти Греції), § 34)

Застосування Статті 6 § 1 у цивільних правовідносинах, перш за все, залежить від наявності «спору». По-друге, спір має стосуватися «прав та обовязків», які хоча б суперечливо, мають визнаватися національним законодавством. І нарешті ці «права та обовязки» мають бути «цивільними» згідно із Конвенцією, хоча статтею 6 не передбачається їх особливий зміст у законодавстві держав-учасників Конвенції (James and others v. United Kingdom (Джеймс та інші проти Сполученого Королівства), § 81).

Терміну «спір» (французькою мовою «contestation») необхідно надавати основного, а не формального значення (Le Compte, Van Leuven and De Meyere v. Belgium (ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 проти Бельгії), § 45). Важливо також не звертати уваги на форму та мовні засоби, що використовуються, а спиратися на реалії події відповідно до обставин кожної справи (Gorou v. Greece (no. 2) [GC] (Гору проти Греції №2) [ВП], § 29; і Boulois v. Luxembourg (Boulois проти Люксембургу) [ВП], § 92). Стаття 6 не застосовується у провадженнях, у яких немає спору між сторонами, чи у односторонніх провадженнях, у яких немає двох сторін спору, та за відсутності прав, у якості предмету спору (Alaverdyan v. Armenia, (dйc.) (Алавердян проти Вірменії), § 35)

Коли існує «спір» стосовно «цивільних прав та обов'язків», визначених за вищеперерахованими критеріями, Стаття 6 гарантує особі право подати на розгляд суду скаргу, що стосується його прав та обов'язків. Таким чином у статті представлено «право на суд», разом із правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле. До цього додаються гарантії статті 6 § 1 стосовно як організації та складу суду, так і розгляду справи. В загалом, ці права є складовими права на справедливий судовий розгляд (Golder v. the United Kingdom (Голдер проти Сполученого Королівства), § 36).

Таким чином, позивач має абсолютне право на звернення до суду з позовом про визнання протиправними та скасування певних положень обовязкової до виконання Вимоги контролюючого органу, оскільки остання має усі ознаки акта індивідуальної дії, породжує для позивача правові наслідки, стосується його прав та обовязків.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність усіх правових підстав для розгляду заявленого спору в порядку адміністративного судочинства та вирішення такого спору по суті.

Щодо суті виявлених порушень, вказаних у Вимозі, суд зазначає наступне.

Пунктом 2 Вимоги встановлено, що в порушення програми здійснення благоустрою м.Сарни на 2016 рік, затвердженою рішенням Сарненської міської ради від 24.12.2015 №61, із змінами, ст.70 Бюджетного кодексу України, КП «Трудівник» за рахунок коштів загального фонду бюджету міста виділених на виконання програми за КТПКВКМБ 100203 «Благоустрій, сіл, селищ» КЕКВ 2610 «Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)» в сумі 87240,00грн проведено оплату послуг з обваловки сміттєзвалища полігону в с.Ремчиці Сарненського району Рівненської області, тобто на цілі не визначені ОСОБА_5.

Опис даного порушення міститься в Акті ревізії, де зазначено, що рішенням Сарненської міської ради від 24.12.2015 №61 затверджено ОСОБА_5 по здійсненню благоустрою міста Сарни на 2016 рік. Метою програми є реалізація комплексу заходів щодо забезпечення утримання в належному санітарно-технічному стані території міста Сарни та покращення її естетичного вигляду для створення оптимальних умов праці, побуту та відпочинку мешканців та гостей міста, зміцнення матеріально технічного стану КП «Трудівник» (т.1 а.с.90-93).

В програмі визначено основні її завдання, а саме; - організація прибирання території міста; - ліквідація стихійних сміттєзвалищ; - впорядкування збору твердих побутових відходів (придбання контейнерів для збору ТПВ, розробка Схеми санітарного очищення населеного пункту та норм надання послуг з вивезення побутових відходів); - косіння зелених зон; - регулювання чисельності бездомних тварин; - утримання памятних та виїзних знаків в належному стані; - утримання громадських туалетів; утримання клумб, газонів, смуг зелених насаджень; санітарна вирізка сухих, аварійних дерев та формування крон існуючих дерев; - належне утримання, поточний ремонт, влаштування та обслуговування обєктів зовнішнього освітлення міста; - приєднання до електричних мереж новозбудованих мереж вуличного освітлення; - ремонт прибудинкових територій міста; - впорядкування міських кладовищ; - утримання та забезпечення діяльності міського пляжу; - утримання дезінфекції колодязів; - придбання техніки і обладнання для прибирання та утримання території міста в належному стані; - встановлення памятника місту, декоративних ліхтарів, паркових лавок та фонтану в міському сквері по вул.Широкій; - проведення інших невідкладних робіт, повязаних з благоустроєм міста.

В 2016 році до мережі розпорядників і одержувачів коштів місцевого бюджету включено, зокрема, одержувача бюджетних коштів КП «Трудівник» за КТКВК 100203 «Благоустрій міст, сіл, селищ».

Разом з тим, до вищезазначеної ОСОБА_5 по здійсненню благоустрою міста Сарни на 2016 рік, згідно з рішенням Сарненської міської ради від 19.04.2016 №152 «Про затвердження змін до цільових програм по пріоритетних напрямках розвитку міста на 2016 рік», внесено доповнення в частині завдань програми (т.1 а.с.94-96), а саме: - встановлення дитячих майданчиків на території міста; - придбання вказівних стовпчиків та табличок із назвами вулиць міста; - розробка схеми санітарного очищення міста, визначення норм надання послуг з вивезення твердих побутових відходів; - проведення інших робіт і заходів повязаних з благоустроєм міста.

На виконання вищевказаної ОСОБА_5 із загального фонду міського бюджету для КП «Трудівник» за КТПКВКМБ 100203 «Благоустрій, сіл, селищ» КЕКВ 2610 «Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)» виділено в 2016 році 3990233,00 грн.

Згідно зі звітом про надходження та використання коштів загального фонду міського бюджету КП «Трудівник» та пояснюючою до звіту про використання бюджетних коштів, виділених Сарненською міською радою для КП «Трудівник» за КТКВК 100203 «Благоустрій, сіл, селищ», за КЕКВ 2610, в 2016 році на виконання ОСОБА_5 по здійсненню благоустрою міста Сарни на 2016 рік використано кошти в сумі 3979433,05 грн., в т.ч. на оплату послуг 353873,00 грн., та на виконання ОСОБА_5 «Комунальне майно» використано кошти в сумі 10800,00 грн. (проведення первинної технічної інвентаризації комунального майна (будівель) на території КП «Трудівник»), всього 3990233,00 грн.

На виконання ОСОБА_5 по здійсненню благоустрою міста Сарни, поточні трансферти із загального фонду міського бюджету для КП «Трудівник» виділялись Сарненською міською радою на особовий рахунок №3969, відкритий Сарненською міською радою в ГУ ДКСУ у Рівненській області та згідно з розподілом бюджетних асигнувань зараховувались на рахунок №0287, відкритий КП «Трудівник» в ГУ ДКСУ у Рівненській області.

Відповідно до результатів зустрічної звірки використання отриманих КП «Трудівник» бюджетних коштів на оплату послуг, в 2016 році за рахунок виділених Сарненською міською радою коштів для за КТКВК МБ 100203 «Благоустрій міст, сіл, селищ», за КЕКВ 2610, підприємством здійснено оплату за послуги обваловування сміттєзвалища полігону в с.Ремчиці Сарненського району Рівненської області.

У звязку з чим укладено договори надання послуг від 01.12.2016 №23 та від 15.12.2016 №24, згідно з якими виконавцем, ТОВ «ТОПАЗ-ЛТД», здійснено обвалування вищевказаного сміттєзвалища на загальну суму 87240,00 грн. (49800,00 грн. за договором №23, та 37440,00 грн. за договором №24) (т.2 24-29).

Оплату послуг з обвалування сміттєзвалища проведено КП «Трудівник» з рахунку №0287 згідно з платіжними дорученнями від 02.12.2016 №1077 на суму 15000,00 грн., від 08.12.2016 №1106 на суму 34800,00 грн. та від 21.12.2016 №1150 на суму 37440,00 грн. (т.2 21-23).

На думку Управління західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області, викладене свідчить про нецільове використання бюджетних коштів, оскільки роботи в частині обваловки сміттєзвалища не відносяться до благоустрою міста з підстав не внесення їх до ОСОБА_5 по здійсненню благоустрою міста Сарни на 2016 рік. Більше того, роботи проведені поза межами міста Сарни, а тому не повязані з благоустроєм міста. Відтак, такі кошти використані Сарненською міською радою на цілі, не передбачені вищезазначеною програмою, бюджетні асигнування на яку затверджено рішенням про міський бюджет.

Суд не погоджується з такими твердженнями відповідачів та зазначає наступне.

Відповідно до положень Закону України «Про відходи» від 05.03.1998 №187/98-ВР (далі іменується Закон України №187/98-ВР), розміщення відходів - зберігання та захоронення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об'єктах (стаття 1 Закону України №187/98-ВР).

Органи місцевого самоврядування приймають рішення про відвід земельних ділянок для розміщення відходів і будівництва об'єктів поводження з відходами (стаття 21 Закону України №187/98-ВР).

На кожне місце чи об'єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об'єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об'єктів. Зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, в якому визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відходів відповідно до встановлених умов їх зберігання. Забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів, у тому числі побутових, у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на територіях природно-заповідного фонду, на землях природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об'єктів, в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров'я людини (стаття 33 Закону України №187/98-ВР).

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що розміщення відходів здійснюється на підставі відповідного паспорту у спеціально відведених для цього місцях чи об'єктах, які розташовані на земельних ділянках, відведених на підставі рішення органу місцевого самоврядування. При цьому, таке розміщення забороняється, зокрема, на території міст та інших населених пунктів.

Як вбачається з Паспорта місця видалення відходів від 28.11.2002 №33 (т.2 а.с.87-96), сміттєзвалище міських відходів розміщене на відстані 7,2 км на північний захід від м.Сарни та 3км на південний схід від с.Ремчиці. Вказане сміттєзвалище перебуває на балансі КП «Трудівник».

Таким чином, зазначене сміттєзвалище є власністю територіальної громади м.Сарни, а тому роботи по його облаштуванню, в тому числі і обвалування, повязані з благоустроєм міста.

Згідно з ОСОБА_5 благоустрою міста Сарни на 2016 рік, відповідальними виконавцями бюджетної програми за КТКВК 100203 «Благоустрій міст, сіл, селищ» є виконком міської ради та КП «Трудівник» (т.1 а.с.91-93, 95-96).

Як зазначено в Акті ревізії, на виконання ОСОБА_5 по здійсненню благоустрою міста Сарни, Сарненською міською радою (головним розпорядником коштів) здійснено поточні трансферти із загального фонду міського бюджету для КП «Трудівник» на особовий рахунок №3969, які зараховувались на рахунок №0287, відкритий КП «Трудівник» в ГУ ДКСУ у Рівненській області.

Згідно з частиною 4 статті 20 Бюджетного кодексу України, відповідальним виконавцем бюджетних програм може бути головний розпорядник бюджетних коштів за бюджетними програмами, виконання яких забезпечується його апаратом, та/або розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня, який забезпечує виконання бюджетних програм у системі головного розпорядника.

Розпорядник бюджетних коштів - бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов'язань, довгострокових зобовязань за енергосервісом та здійснення витрат бюджету (п.47 ч.1 ст.2 Бюджетного кодексу України).

Водночас, частина п'ята статті 22 Бюджетного кодексу України визначає повноваження головного розпорядника бюджетних коштів, до яких серед іншого віднесено розроблення проектів порядків використання коштів державного бюджету за бюджетними програмами; здійснення внутрішнього контролю за повнотою надходжень, взяттям бюджетних зобов'язань розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачами бюджетних коштів і витрачанням ними бюджетних коштів; здійснення управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень та оцінку ефективності бюджетних програм, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі.

Відповідно до статті 119 Бюджетного кодексу України, нецільовим використанням бюджетних коштів є їх витрачання на цілі, що не відповідають: бюджетним призначенням, встановленим законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет); напрямам використання бюджетних коштів, визначеним у паспорті бюджетної програми або в порядку використання бюджетних коштів (включаючи порядок та умови надання субвенцій); бюджетним асигнуванням (розпису бюджету, кошторису, плану використання бюджетних коштів).

З аналізу даних правових норм вбачається, що субєктом відповідальності цільового використання бюджетних коштів є відповідальний виконавець бюджетних програм, який здійснює витрачання таких коштів.

Так, укладання договорів про надання послуг з обвалування сміттєзвалища та оплата таких послуг з рахунку №0287 проводилося розпорядником коштів - КП «Трудівник», який в розумінні бюджетного законодавства і є субєктом відповідальності цільового використання бюджетних коштів.

З огляду на викладене, посилання відповідачів про порушення позивачем бюджетного законодавства шляхом нецільового використання бюджетних коштів є необґрунтованими та безпідставними, а відтак, пункт 2 Вимоги підлягає скасуванню.

Водночас, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дії посадових осіб Управління Держаудитслужби в Рівненській області щодо встановлення нецільового використання коштів міського бюджету при проведенні планової ревізії міського бюджету, фінансово-господарської діяльності Сарненської міської ради за період з 01.01.2015 по 31.05.2018 згідно з актом ревізії від 29.08.2018 №13-17-08-06/23, оскільки при оцінці правомірності дій Держаудитслужби щодо проведення ревізії визначальне значення має перевірка наявності підстав для проведення такої перевірки, визначених Законом України №2939-XII та дотримання контролюючим органом порядку проведення такої ревізії, визначеного Порядком №550. Вказана група обставин не є спірною у даній адміністративній справі.

Крім того, така позовна вимога охоплена позовною вимогою про визнання протиправним та скасування пункту 2 Вимоги від 02.10.20178 №13-17-08-13/4059, скасування якої в оспорюваній частині є достатнім способом для відновлення порушеного права позивача.

Надаючи правову оцінку правомірності діям Управління західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області щодо винесення розпорядження від 02.10.2018 №31 про зупинення операцій з бюджетними коштами, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України, одним з порушень бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, зокрема, нецільове використання бюджетних коштів (п.24).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 117 Бюджетного кодексу України, за вказане порушення бюджетного законодавства застосовується такий захід впливу, як зупинення операцій з бюджетними коштами, у порядку, встановленому статтею 120 цього Кодексу

Положеннями статті 120 Бюджетного кодексу України встановлено, що зупинення операцій з бюджетними коштами полягає у зупиненні будь-яких операцій із здійснення платежів з рахунку порушника бюджетного законодавства. Механізм зупинення операцій з бюджетними коштами визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, на виконання положень статті 120 Бюджетного кодексу України постановою Кабінету Міністрів України від 19.01.2011 №21 затверджено Порядок зупинення операцій з бюджетними коштами (далі - Порядок №21), яким визначено механізм застосування Мінфіном, органами Державної казначейської служби, Держаудитслужби, місцевими фінансовими органами, головними розпорядниками бюджетних коштів (далі - уповноважений орган) у межах наданих їм повноважень до розпорядників та/або одержувачів бюджетних коштів (далі - розпорядники та/або одержувачі) такого заходу впливу, як зупинення операцій з бюджетними коштами.

Пунктом 2 Порядку №21 регламентовано, що розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами (далі - розпорядження про зупинення операцій) приймається уповноваженим органом, зокрема, на підставі акта ревізії протягом трьох робочих днів з дня його надходження ) за формою згідно з додатком 1.

Як вбачається з оспорюваного розпорядження №31, таке прийняте 02.10.2018 на підставі акта ревізії від 29.08.2018 №13-17-08-06/23, тобто поза межами строку, встановленого чинним законодавством України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про протиправність дій щодо винесення оскаржуваного розпорядження, оскільки таке прийняте із порушенням встановленого порядку його прийняття.

Крім того, пунктами 3 та 6 Порядку №21 встановлено, що у разі прийняття уповноваженим органом розпорядження про зупинення операцій, зупиненню підлягають операції з бюджетними коштами на рахунках розпорядників та/або одержувачів за бюджетною програмою (кодом тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів), за якою виявлено порушення вимог бюджетного законодавства.

Тобто застосування такого заходу впливу як зупинення операцій з бюджетними коштами може бути ініційовано уповноваженим органом виключно до розпорядників та/або одержувачів коштів за бюджетною програмою.

Так, в ході судового розгляду справи судом встановлено, що розпорядником бюджетних коштів, виділених для виконання бюджетної програми за КТКВК 100203 «Благоустрій міст, сіл, селищ», є саме КП «Трудівник», а тому прийняття розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами відносно Сарненської міської ради не відповідає вимогам бюджетного законодавства та є підставою для його скасування.

Той факт, що дія оскаржуваного розпорядження на день розгляду справи закінчилась не позбавляє позивача права оскаржувати дане розпорядження на предмет його законності, оскільки закінченням терміну не поновлюються права заявника, порушені тривалим зупинення операцій на банківських рахунках. Більше того, тимчасовий термін дії оскаржуваного розпорядження не вказує на відсутність предмету спору, оскільки відсутність предмету спору передбачає скасування, відкликання або у інший спосіб визнання спірного акта прийнятим безпідставно. Закінчення ж розпорядженням дії з огляду на його тимчасовий характер, не вказує на відсутність предмету спору. Відповідний документ має правові наслідки, оскільки фіксує факт недотримання приписів законодавства, зберігається за правилами діловодства тощо.

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч вимогам КАС України відповідачами не доведено правомірності прийняття оспорюваної Вимоги в частині пункту 2 та оскаржуваного Розпорядження №31.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

За правилами частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду з даним позовом, позивачем сплачена сума судового збору у розмірі 3524 грн. 00 коп., згідно з платіжними від 11.10.2018 №583 та від 11.10.2018 №584, оригінали яких знаходиться в матеріалах справи.

Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2643 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Сарненської міської ради Рівненської області (34500, Рівненська область, місто Сарни, вулиця Широка, 31; ) до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області (33028, місто Рівне, вулиця Міцкевича, 14; код ВПЮО 40913624) та Західного офісу Держаудитслужби (79007, місто Львів, вулиця Костюшка, 8; ) про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування розпорядження та пункту 2 Вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 2 Вимоги Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області від 02 жовтня 2019 року №13-17-08-13/4059 «Про усунення виявлених порушень законодавства».

Визнати протиправними дії Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області щодо винесення Розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами від 02 жовтня 2018 року №31.

Визнати протиправним та скасувати Розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами від 02 жовтня 2018 року №31, оформлене Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області.

У задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області щодо встановлення нецільового використання коштів міського бюджету при проведенні планової ревізії міського бюджету, фінансово-господарської діяльності Сарненської міської ради згідно Акта ревізії від 29 серпня 2018 року відмовити.

Стягнути на користь Сарненської міської ради Рівненської області () суму судового збору у розмірі 2643 (дві тисячі шістсот сорок три) грн. 00 (нуль) коп. за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Західного офісу Держаудитслужби ( ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 03 квітня 2019 року.

Суддя Недашківська К.М.