Справа № 477/2393/17
Суддя: Селіщева Л. І.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 477/2393/17
Провадження № 2-а/488/9/19 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

26.02.2019 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі - судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі -Тузові Р.О.,

за участю позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Патрульної Поліції у м. Миколаєві, старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху УПП в м. Миколаєві про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,-

В с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії БР № 043469 від 17.11.2017 року та закрити провадження в адміністративній справі.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_2 вказав, що 17.11.2017 р. співробітниками відділу Безпеки дорожнього руху УПП у Миколаївській області було здійснено обстеження ділянок автодороги від с. Лупарево С-151107 км1+100 м, О-151124 14 км+500 м «Миколаїв-Станіслав-Херсон» до м. Миколаєва. За результатами цього обстеження був складений акт від 17.11.2017 р., у якому вказано, що експлуатаційний стан дороги не відповідає вимогам державних норм та стандартів, і встановлено, що відповідальною особою за забезпечення безпечного експлуатаційного стану ділянки дороги є філія Жовтневий райавтодор ДП Миколаївський облавтодор, керівником якого є позивач по даній справі - ОСОБА_2

На підставі вказаного акту відносно позивача старшим інспектором відділу БДР УПП в Миколаївській області капітаном поліції Тимчаль Б.Р. була винесена постанова серії БР № 043469 від 17.11.2017 року, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 020 грн.

Позивач не погоджується із притягненням його до адміністративної відповідальності і вказує, що він не є відповідальною особою за належне утримання вказаної ділянки автодороги, а також зазначає, що посадовою особою відповідача був порушений порядок притягнення до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі з вищевикладених підстав, та просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав свій відзив, у якому вказав, що позивач правомірно був притягнутий до адміністративної відповідальності при обставинах та з підстав, вказаних в оскаржуваній ним постанові.

Заслухавши пояснення позивача, ознайомившись із відзивом відповідача та дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом тощо.

Із копії наявної у матеріалах справи постанови БР № 043469 від 17.11.2017 року, винесеної старшим інспектором відділу БДР УПП в Миколаївській області капітаном поліції Тимчаль Б.Р. вбачається, що позивач по даній справі - ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП, за те, що він будучи особою, відповідальною за додержання правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг у Жовтневому районі Миколаївської області, не забезпечив їх дотримання на ділянці автодороги від с. Лупарево С-151107 км+100 м, О-151124 14 км+500 м «Миколаїв-Станіслав-Херсон» до м. Миколаєва.

Відповідно до Державного стандарту України "Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану" (ДСТУ 3587-97), цей стандарт установлює вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг, вулиць населених пунктів, залізничних переїздів та технічних засобів організації дорожнього руху.

Згідно із п. 1.5 Правил дорожнього руху дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

У ч. 1 ст. 140 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

За змістом ст. 10 Закону України "Про автомобільні дороги" державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях.

Судом встановив, що позивач - ОСОБА_2 займає посаду начальника Філії Жовтневого райавтодору ДП "Миколаївський облавтодор".

Із акту обстеження ділянки дорожньої мережі від 17.11.2017 р., складеного інспектором відділу безпеки дорожнього руху УПП у м. Миколаєві лейтенантом поліції Черненко В.В. та старшим інспектором відділу безпеки дорожнього руху УПП у м. Миколаєві старшим лейтенантом поліції Тимчаль Б.Р. вбачається, що експлуатаційний стан обстеженої ділянки автодороги від с. Лупарево С-151107 км1+100 м, О-151124 14 км+500 м «Миколаїв-Станіслав-Херсон» до м. Миколаєва не відповідає вимогам п.п. 3.1.1, 3.1.2, 3.2, 3.4.2, 3.4.6, 4.1.2, 4.1.3, 4.2.2., 4.5.1, 4.5.2, 4.5.3 ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану».

Із копії договору на експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення № 2-Б від 27.03.2017 р. вбачається, що ДП "Миколаївський облавтодор" є підрядником, який у порядку та на умовах, визначених цим договором, надає послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення у Миколаївській області за кошти держбюджету у визначений цим договором строк. В свою чергу замовник - Служба автомобільних доріг у Миколаївській області за цим договором, зобов'язується прийняти надані роботи та провести оплату їх вартості підряднику по мірі надходження коштів, передбачених на такі цілі.

Виходячи із такого, Філія Жовтневого райавтодору ДП "Миколаївський облавтодор", у межах виділених фінансових ресурсів згідно із укладеним договором надає послуги з експлуатаційного утримання та ремонту автомобільних доріг загального користування у Жовтневому районі Миколаївської області. Розпорядником державних коштів на утримання автомобільних доріг вказане підприємство не являється.

Із матеріалів справи також вбачається, що за період з листопада по грудень 2017 року планів-завдань на виконання робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг філіями ДП «Миколаївський облавтодор» не надходило.

За змістом ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показами свідків.

Відповідно до вимог статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України). Зі змісту наведених норм закону суд робить висновок, що обов'язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що позивач при виконанні своїх посадових обов'язків, у межах виділених філії коштів не вжив заходів щодо ліквідації аварійної ямковості та інших порушень державних стандартів, відповідачем суду не надано.

Аналізуючи здобуті судом докази по справі, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП знайшла своє підтвердження судовим розглядом.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1)залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2)скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3)скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4)змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на таке, суд приходить до висновку, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбулося у відсутність належних та допустимих доказів його вини.

Керуючись ст. ст. 5-6; 8-9, 11, 241 - 245, 250, 286, 293, 295 КАС України, -

В и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову серії БР № 043469 від 17.11.2017 року, винесену старшим інспектором відділу БДР УПП в Миколаївській області капітаном поліції Тимчаль Б.Р. відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 140 КУпАП - скасувати, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до П'ятого апеляційного адміністративного суду. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.І. Селіщева