Справа № 3184/11/0970 (ПА-10/302)
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/632/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Рибачука А. І., Старунського Д. М.,

з участю секретаря судового засідання Пильо І. І.,

представника позивача ОСОБА_1,

прокурора Цинайко Н. І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державного підприємства «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року (ухвалу постановлено у м. Івано-Франківську судом у складі головуючого судді Гундяка В. Д., повний текст ухвали виготовлений 30 листопада 2018 року) про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання у справі № 2а-3184/11/0970 (ПА-10/302) за позовом першого заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську до Державного підприємства «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.11.2018 поновлено пропущений строк пред'явлення виконавчого листа до виконання в справі № 2а-3184/11/0970 за позовом першого заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську до ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» про стягнення податкового боргу, який слід обчислювати з 26.11.2018.

Ухвалу суду першої інстанції оскаржило ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів», подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про поновлення пропущеного строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, оскільки Головним управлінням ДФС України в Івано-Франківській області не наведено поважних причин пропуску такого строку. Також суд не врахував, що ухвала суду про визнання мирової угоди на момент її постановлення (20.09.2016) не відносилась до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою. У випадку невиконання мирової угоди сторони мали право на звернення до суду з позовом про спонукання до виконання умов мирової угоди. Рішення за наслідками розгляду такого позову є підставою для видачі виконавчого листа та примусового виконання в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Апелянт просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити в задоволенні заяви Головного управління ДФС України в Івано-Франківській області про поновлення пропущеного строку пред'явлення виконавчого листа до виконання по справі № 2а-3184/11/0970.

На апеляційну скаргу Головне управління ДФС в Івано-Франківській області подало відзив, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта та прокурора, які апеляційну скаргу підтримали, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Задовольняючи заяву про поновлення пропущеного строку пред'явлення до виконання виконавчого листа по справі № 2а-3184/11/0970, суд першої інстанції прийшов до висновку, що причини пропуску Головним управлінням ДФС України в Івано-Франківській області такого строку є поважними.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, враховує таке.

У справі встановлено, що постановою господарського суду Івано-Франківської області від 25.02.2008 відмовлено в задоволенні позову першого заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі ДПІ у м. Івано-Франківську до ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» про стягнення податкового боргу.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2008, яка набрала законної сили, постанову господарського суду Івано-Франківської області від 25.02.2008 скасовано та прийнято нову постанову, якою позов першого заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі ДПІ в м. Івано-Франківську до ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» про стягнення на користь держави заборгованості по державних позичках задоволено. Стягнуто з ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» в дохід держави 4786380 грн та 1700 грн судових витрат.

12.07.2016 відділом примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Івано-Франківській області подано до суду першої інстанції заяву про визнання мирової угоди, укладеної між ДПІ в м. Івано-Франківську та ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» на стадії виконання судового рішення.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.07.2018 у визнанні мирової угоди між ДПІ в м. Івано-Франківську та ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів», укладеної на стадії виконання судового рішення, відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2016 ухвалу суду першої інстанції від 22.07.2016 скасовано та прийнято нову ухвалу, якою заяву про визнання мирової угоди задоволено частково.

Визнано частково мирову угоду, укладену на стадії виконання судового рішення 22.06.2016 між стягувачем ДПІ у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області та боржником ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів», що є сторонами виконавчого провадження, відкритого 24.01.2009 державним виконавцем відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції про примусове виконання виконавчого листа у справі № ПА-10/302, виданого 29.12.2008 Івано-Франківським окружним адміністративним судом, за участю прокуратури Івано-Франківської області, з урахуванням протокольного доручення, наданого протоколом від 06.06.2016 наради у заступника голови Івано-Франківської обласної державної адміністрації ОСОБА_2, а саме в частині пунктів 1, 2, 3, 6 та 7 на таких умовах:

1. Боржник визнає, що його заборгованість перед Стягувачем на момент укладання цієї Мирової угоди відповідає відомостям, які викладені в матеріалах виконавчого провадження, та становить 2828170,78 грн.

2. Боржник і Стягувач домовилися розстрочити сплату заборгованості у розмірі 2828170,78 грн на 60 (шістдесят) місяців із щомісячною сплатою у розмірі 47136,18 грн, але не пізніше останнього робочого дня кожного місяця.

3. Боржник гарантує дотримання та виконання умов цієї Мирової угоди.

6. Боржник і Стягувач домовилися, що будь-які витрати, пов'язані з виконавчим провадженням, що виникатимуть чи можуть виникнути після затвердження судом умов цієї Мирової угоди, покладаються на боржника.

7. Боржник і Стягувач заявляють, що ні в процесі укладення цієї Мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави.

У визнанні мирової угоди в частині пунктів 4 та 5 відмовлено.

Роз'яснено сторонам, що у випадку не виконання (неналежного виконання) умов мирової угоди вони мають право звернутись до суду з позовом про спонукання до виконання умов мирової угоди.

Ухвалу апеляційного суду від 20.09.2016 залишено без змін постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 28.03.2018.

11.06.2018 матеріали справи повернуто до Івано-Франківського окружного адміністративного суду, що підтверджується супровідним листом (том 6, арк. 277).

23.10.2018 на виконання ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2016 у даній справі видано виконавчий лист № 3184/11/0970 (ПА-10/302, № н-22a-7109/08/9104).

15.11.2018 Головне управління ДФС в Івано-Франківській області звернулося до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа № 3184/11/0970 (ПА-10/302, № н-22a-7109/08/9104), виданого 23.10.2018, до виконання, оскільки умови мирової угоди від 22.06.2016 боржником не виконуються, а строк предявлення вказаного виконавчого документа закінчився 21.12.2016.

Заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання була підтримана прокурором, який в суді першої інстанції пояснив, що справа перебувала на розгляді в суді касаційної інстанції, тому отримати виконавчий лист до закінчення встановленого строку предявлення його до виконання було неможливим.

Відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діяла до 15.12.2017), мирова угода, укладена між сторонами в адміністративній справі, подається в письмовій формі до суду, який ухвалив рішення у справі. Мирова угода, укладена між сторонами виконавчого провадження, або заява стягувача про відмову від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення. Мирова угода може стосуватися лише прав, свобод, інтересів та обов'язків сторін і предмета адміністративного позову.

Суд розглядає мирову угоду або заяву стягувача про відмову від примусового виконання в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає судовому розгляду.

За результатами розгляду мирової угоди або заяви стягувача про відмову від примусового виконання суд може постановити ухвалу про визнання мирової угоди між сторонами у справі, між стягувачем і боржником або про прийняття відмови стягувача від примусового виконання і про закінчення виконавчого провадження.

Суд не визнає мирову угоду або не приймає відмову стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Ухвалу суду за результатами розгляду мирової угоди або заяви стягувача про відмову від примусового виконання може бути оскаржено в загальному порядку.

Згідно з статтею 377 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017), заява про примирення, укладена між сторонами виконавчого провадження, або заява стягувача про відмову від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ. Сторони можуть примиритися на умовах, що виходять за межі предмета спору, якщо такі умови примирення не порушують прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Умови примирення не можуть суперечити закону або виходити за межі компетенції субєкта владних повноважень.

Суд розглядає заяву про примирення або заяву стягувача про відмову від примусового виконання в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача і боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає судовому розгляду.

За результатами розгляду заяви про примирення або заяви стягувача про відмову від примусового виконання суд може постановити ухвалу про затвердження умов примирення сторін виконавчого провадження або про прийняття відмови стягувача від примусового виконання і про закінчення виконавчого провадження.

Суд не затверджує умови примирення сторін виконавчого провадження або не приймає відмову стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Ухвалу суду за результатами розгляду заяви про примирення або заяви стягувача про відмову від примусового виконання може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, що діяв на момент постановлення ухвали суду про часткове визнання мирової угоди, відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Пунктом 5 статті 3 Закону № 606-XIV було передбачено, що мирові угоди, які затверджені судом, відносяться до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Однак, Законом України від 18.11.2003 № 1255 «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» положення пункту 5 статті 3 із Закону № 606-XIV було виключено.

Тобто, на момент постановлення ухвали суду про визнання мирової угоди (20.09.2016) зазначена мирова угода не відносилась до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, в чинній на даний час редакції, також не передбачено, що ухвала про визнання мирової угоди може бути звернена до примусового виконання до органів державної виконавчої служби.

Беручи до уваги вищевказане, колегія суддів апеляційного суду вважає, що у випадку невиконання умов мирової угоди сторони не були позбавлені права звернення до суду з позовом про спонукання до виконання умов мирової угоди. Рішення за наслідками розгляду такого позову є підставою для видачі виконавчого документа та примусового виконання в порядку Закону України «Про виконавче провадження».

Оскільки, як видно з матеріалів справи, Головне управління ДФС в Івано-Франківській області не зверталося до суду з позовом про спонукання до виконання умов мирової угоди, тому підстави для видачі виконавчого документа у даній справі й відповідно поновлення строку предявлення такого виконавчого документа до виконання відсутні.

Крім того, заявником не наведено поважних причин пропуску строку предявлення виконавчого листа до виконання, що не враховано судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали.

Відповідно до статті 376 Кодексу адміністративного судочинства України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Суд розглядає заяву про поновлення пропущеного строку в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Ухвалу суду за результатами розгляду заяви про поновлення пропущеного строку може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом.

За таких обставин, оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята без повного зясування судом обставин, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, що є підставою для її скасування та прийняття постанови про відмову в задоволенні заяви Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання у справі № 2а-3184/11/0970 (ПА-10/302) скасувати.

В задоволенні заяви Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання у справі № 3184/11/0970 (ПА-10/302) відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5
Повний текст постанови виготовлений 29.03.2019.