Справа № 340/519/19
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Кропивницький Справа № 340/519/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Сагуна А.В. розглянувши за правилами спрощеного (письмового) позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Олександрійського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Олександрійського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Кіровоградській області, яка полягає у невиплаті за період з 01.07.2015 року по 01.07.2018 року, щомісячних страхових виплат ОСОБА_1;

- зобов'язати Олександрійське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1, щомісячні страхові виплати за період з 01.07.2015 року по 01.07.2018 року із корегуванням у зв'язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України Про оплату праці.

Позивач також просить суд допустити негайне виконання рішення в межах суми стягнення страхових виплат за один місяць.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що у зв'язку з окупацією частини території України та проведенням антитерористичної операції він покинув своє постійне місце проживання та переміститись на підконтрольну територію України в м. Олександрія Кіровоградської області. Після переміщення звернувся до управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради для взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи та отримав довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, а також став на облік в Олександрійському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Кіровоградській області. Страхові виплати почав отримувати з липня 2018 року. У вересні 2018 року, як вказує позивач, звернувся до відповідача із заявою, в якій просив виплатити заборгованість із страхових виплат за період з 01.07.2015 по 01.07.2018. На що отримав лист № Б-3-4 від 01.10.2018 року, яким фактично відмовлено у виплаті заборгованості із страхових виплат за вказаний період з посиланням на те, що відповідно до постанови ОСОБА_2 Міністрів України від 25.04.2018 року № 335 «Про внесення змін до постанови ОСОБА_2 Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365» суми соціальних виплат, не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного ОСОБА_2 Міністрів України. Проте, на даний час такого порядку не затверджено. Таку бездіяльність відповідача щодо відмови у виплаті недоотриманих соціальних виплат з 01.07.2015 по 01.07.2018 позивач вважає протиправною.

Відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву, в якому останній просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначив, що Олександрійське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Кіровоградській області з вимогами, викладеними в адміністративному позові не погоджується, оскільки відповідно до внесених змін до п.18 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою ОСОБА_2 Міністрів України від 08.06.2016 року №365, суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного ОСОБА_2 Міністрів України. Відповідач зазначає, що на сьогодні такий Порядок Урядом не прийнято, тому сума соціальних виплат за вказаний позивачем період буде виплачена на умовах окремого порядку, визначеного ОСОБА_2 Міністрів України. Враховуючи викладене, Олександрійське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Кіровоградській області вважає, що діяло в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України (а.с.22-26).

У відповідності до п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа є справою незначної складності, та згідно ст.ст.257, 263 розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Клопотань позивача та представника відповідача про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1, відповідно до довідки від 14.05.2018 року №, є внутрішньо переміщеною особою та перебуває на обліку в Олександрійському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Кіровоградській області (а.с.11).

В вересні 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив виплатити заборгованість із страхових виплат за період з 01.07.2015 по 01.07.2018 (а.с.3).

Листом №Б-3-4 від 01.10.2018 року Олександрійське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Кіровоградській області повідомило позивача про те, що 12 травня 2018 року набула чинності постанова ОСОБА_2 Міністрів України від 25.04.2018 № 335 «Про внесення змін до постанови ОСОБА_2 Міністрів України від 8 червня 2016 р. № 365». Внесеними змінами передбачено: орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного ОСОБА_2 Міністрів України. На теперішній час такий порядок ОСОБА_2 Міністрів України не визначено (а.с.16).

Тобто з вказаної відповіді, судом вбачається, що відповідач фактично не заперечує право позивача на отримання страхових виплат за минулий період, та вказує, що сума таких страхових виплат, яку позивач не отримав, буде виплачена йому на умовах окремого порядку, визначеного ОСОБА_2 Міністрів України.

Додатково в листі №Б-3-4 від 01.10.2018 року Олександрійське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Кіровоградській області зазначило, що відділенням розпочата виплата страхових виплат, починаючи з 01.07.2018 року, відповідно до заяви позивача від 12.07.2018 року (а.с.16).

Спірні правовідносини виникли у зв'язку із невиплатою позивачу суми страхових виплат за минулий період.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з частиною 1 статті 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» №1105-XIV (далі - Закон №1105-XIV) страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Відповідно до частини 7 статті 36 Закону № 1105-XIV страхові виплати складаються із: 1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата); 2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім'ї та особам, які перебували на утриманні померлого); 3) страхової виплати дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; 4) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

Частиною 1 статті 47 № 1105-XIV визначено, що страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду: 1) потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання; 2) особам, які мають право на виплати у зв'язку зі смертю годувальника, - з дня смерті потерпілого, але не раніше дня виникнення права на виплати.

Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв'язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них (частина 5 статті 47 Закону № 1105-XIV).

Згідно з частинами 4 статті 47 Закону № 1105-XIV виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням.

За положеннями пункту 3 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1105-ХІV особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються ОСОБА_2 Міністрів України.

Преамбулою Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон № 1706-VII) визначено, що він відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №1706-VII, з наступними змінами та доповненнями, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Частиною 1 даної статті передбачено, що для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому ОСОБА_2 Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону №1706-VII, для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Частиною 10 вказаної статті Закону № 1706-VII передбачено, що внутрішньо переміщені особи з тимчасово окупованої території мають право на отримання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, безпосередньо у робочих органах Фонду соціального страхування України за фактичним місцем проживання, перебування.

Матеріальне забезпечення, страхові виплати призначаються за наявності необхідних документів, що підтверджують право на ці виплати, а в разі їх відсутності - за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування у порядку, встановленому правлінням Фонду соціального страхування України.

У разі відсутності в зазначеному Реєстрі необхідних відомостей матеріальне забезпечення, страхові виплати надаються у мінімальному розмірі, встановленому правлінням Фонду соціального страхування України, з наступним перерахуванням сум матеріального забезпечення після надходження документів, що підтверджують право застрахованих осіб на їх надання.

Як передбачено п.1 постанови ОСОБА_2 Міністрів України від 05.11.2014 року за №637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", з наступними змінами та доповненнями, припинення або відновлення соціальних виплат проводиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад або територіальними органами Пенсійного фонду України згідно з Порядком здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженим постановою ОСОБА_2 Міністрів України від 08.06.2016 року за №365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам".

Пунктом 2 постанови ОСОБА_2 Міністрів України від 08.06.2016 року за №365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", з наступними змінами та доповненнями, комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворені районними, районними у мм. Києві і Севастополі державними адміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад, приймають рішення про відновлення або про відмову у відновленні соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, довідки яких недійсні на дату набрання чинності цією постановою, відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого цією постановою, за умови отримання внутрішньо переміщеною особою нової довідки відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою ОСОБА_2 Міністрів України від 01.10.2014 року за № 509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб".

Судом встановлено, що за даними Централізованої інформаційно-аналітичної системи Фонду потерпілий ОСОБА_1 перебуває на обліку з 01 лютого 2011 р., має зареєстрований страховий випадок трудове каліцтво, що стався 20 серпня 2008 р. (а.с.27).

За висновком МСЕК від 02 грудня 2013 р. серія 10 ААА №127630 потерпілому встановлено стійка втрата професійної працездатності 15%, безстроково (а.с.14).

Також суд встановив, що рішенням комісії з питань надання державних соціальних допомог та пільг Олександрійської міської ради, оформленим протоколом від 18.07.2018 року №15 розглянуто питання щодо призначення/відновлення виплат внутрішньо переміщеним особам в тому числі і ОСОБА_1 (а.с.28).

15.08.2018 року начальником Олександрійського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області винесено постанову про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати в розмірі 697,03 грн. з 01 липня 2018 року безстроково (а.с.27).

Дані обставини сторонами не заперечуються, а тому, у відповідності до ч.1ст.78 КАС України, останні доказуванню не підлягають.

Згідно з п.18 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, що затвердженого постановою ОСОБА_2 Міністрів України від 08.06.2016 року за №365, з наступними змінами та доповненнями, повторне призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеній особі у разі їх припинення відповідно до підпункту 4 пункту 12 цього Порядку можливе лише через шість місяців після такого припинення і виконання всіх процедур, необхідних для їх призначення, передбачених законодавством. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного ОСОБА_2 Міністрів України.

Так, відповідач у листі-відповіді №Б-3-4 від 01.10.2018 року та відзиві на позовну заяву зазначає, що сума страхових виплат за період з 01.07.2015 року по 01.07.2018 року, не виплачена в зв'язку з відсутністю окремого порядку, визначеного ОСОБА_2 Міністрів України (а.с.16, 22-26).

Однак, суд не може погодитись із вищенаведеними діями відповідача з огляду на наступне.

За вимогами статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім'ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров'я; екологічної безпеки (пункти 1, 6).

Верховна Рада України може змінити закон виключно законом, а не шляхом прийняття підзаконного правового акту. Нормативно-правові акти ОСОБА_2 Міністрів України відносяться до категорії підзаконних, а тому не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили. Право на обмеження конституційних прав громадян ОСОБА_2 Міністрів України Верховною Радою України не надано.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообовязкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у звязку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоровя визначаються Законом України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 року за №1105-XIV, з наступними змінами та доповненнями.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.10 даного Закону, фонд зобовязаний забезпечувати фінансування та виплачувати матеріальне забезпечення, страхові виплати і надавати соціальні послуги, передбачені цим Законом.

Пунктом 2 ч.1 ст.16 цього ж Закону передбачено, що застраховані особи мають право на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом.

З аналізу вищенаведених норм можна прийти до висновку, що порядок та умови отримання страхових виплат регулюються виключно Законом України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування".

При цьому, відсутність встановленого ОСОБА_2 Міністрів України механізму виплати сум призначених страхових виплат не звільняє державу в особі уповноваженого органу Фонду соціального страхування від обов'язку здійснити таку виплату та не може позбавляти права особи на отримання належних їй сум страхових виплат.

Крім того, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.06.2017 р. у справі №826/12123/16, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2018 р. та ухвалою Верховного Суду від 20 грудня 2018 року, визнано нечинним Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затверджений постановою ОСОБА_2 Міністрів України від 08.06.2016 р. №365.

Суди дійшли до висновку, що положення пунктів 7, 8, 9, 13 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затверджені постановою ОСОБА_2 Міністрів України від 08 червня 2016 року № 365 та абзац 10 пункту 1 постанови ОСОБА_2 Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05 листопада 2014 року № 637 обмежують осіб, що належать до внутрішньо переміщеної особи у реалізації їхніх прав, зокрема, прав на пенсійне та соціальне забезпечення та є такою, що призводить до непрямої дискримінації за ознакою місця проживання та перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи, а також порушує принцип рівності, передбачений статтею 24 Конституції України та гарантії вільного пересування територією України, передбачені статтею 33 Конституції України.

Відповідно до ч.2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні у справі Суханов та Ільченко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Тому, відмовляючи позивачу у виплаті страхових виплат за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив право позивача на отримання таких виплат. При цьому право на отримання страхових виплат є об'єктом захисту за ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії суд вважає таким, що не ґрунтується на Законі.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі Щокін проти України, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним.

Отже, встановлення судом відсутності законності втручання, тобто вчинення дій не у спосіб, визначений законом, є достатньою підставою для висновку про те, що право позивача на мирне володіння своїм майном було порушено.

Відповідно до п.3 і п.8 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що бездіяльність відповідача, що полягала у не виплаті позивачу страхових виплат за період з 01.07.2015 року по 01.07.2018 року є протиправною, оскільки не відповідає зазначеним критеріям правомірності.

З урахуванням викладеного, для відновлення порушеного права позивача на отримання пенсії, відповідача слід зобов`язати здійснити позивачу нарахування та виплату таких страхових виплат за вказаний вище період.

За таких обставин, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити страхові виплати саме із корегуванням у зв'язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці», суд зазначає, даний Закон визначає економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання, а також з окремими громадянами та сфери державного і договірного регулювання оплати праці і спрямований на забезпечення відтворювальної і стимулюючої функцій заробітної плати. З огляду на те, що ні позивачем, ні відповідачем до суду не надані документальні докази того, що ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання, відтак відсутні правові підстави для застосування даного Закону до спірних правовідносин. Такими чином, позовна вимога в цій частині задоволенню не підлягає.

Щодо допуску до негайного виконання рішення в межах суми стягнення страхових виплат за один місяць, суд зазначає наступне.

Приписами ч. 1 ст. 371 КАС України визначено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки, присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з Державного бюджету України, рішення підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

При зверненні до суду з даним адміністративним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судовий збір у вказаному вище розмірі підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (вул. Івана Чиркіна, буд. 14, м. Олександрія, Кіровоградської області, 28000, РНОКПП НОМЕР_1) до Олександрійського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Кіровоградській області (проспект Соборний, 95, м. Олександрія, Кіровоградської області, 28008, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Олександрійського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Кіровоградській області, яка полягає у невиплаті за період з 01.07.2015 року по 01.07.2018 року, щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 протиправною.

Зобов'язати Олександрійське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1, щомісячні страхові виплати за період з 01.07.2015 року по 01.07.2018 року.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

В частині присудження виплати страхової виплати в межах суми стягнення за один місяць рішення суду виконується негайно.

Присудити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Олександрійського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Кіровоградській області ().

Рішення набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене у порядку та строки, встановлені статтями 293, 295-296 та пунктом 15.5 Перехідних положень цього Кодексу.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_3