Справа № 279/5574/18
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
01 квітня 2019 року м. Житомир справа № 279/5574/18
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Нагірняк М.Ф.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради про зобов'язання вчинити дії,
Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28.11.2018року позовну заяву передано за підсудністю до Житомирського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
30.01.2019року та 15.02.2019року Позивач подала до суду уточнені позовні заяви.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 22.02.2019року вказані уточнені позовні заяви були залишені без руху для усунення їх недоліків.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 17 березня 2019року після усунення недоліків уточнених позовних заяв справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
12.02.2019року та 22.03.2019року до суду надійшли відзиви Відповідача, Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області, в яких вказано, що для звернення до адміністративного суд за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, якщо і, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Також Відповідач зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 17.07.2018 №6-р/2018 не визнано неконституційним підпункт 8 пункту 4 розділу 1 Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України".
На думку Відповідача, порядок виплати щорічної допомоги на оздоровлення встановлено Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2016 № 760 «Про затвердження Порядку виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян», розмір щорічної допомоги на оздоровлення - Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Оскільки, Позивач являється потерпілим від наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії інвалідом 3 групи, то управлінням нараховано та виплачено йому в 2015-2017 роках щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 90.00 грн., щорічно. Виходячи з вище викладеного, щорічна допомога на оздоровлення за 2015-2017 роки нарахована та виплачена Позивачу в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Отже, дії управління праці та соціального захисту населення виконкому Коростенської міської ради є правомірними.
Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.
Спірні відносини між сторонами в даній справі щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я регулюються правовими нормами Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " від 28 лютого 1991 року N 796-XII (надалі - Закон N 796-XII), що були чинні на день їх виникнення.
Судом встановлено, що Позивач має статус громадянина який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, що підтверджується посвідченням серія А № 044485, та інвалідом 3-ї групи і перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області.
Позивач зверталася до Управлінні праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області щодо виплати коштів "на чисте харчування" за 2015-2017року відповідно до статті 48 Закону N 796-XII.
Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області листом від 05.11.2018року, повідомило Позивача, що управлінням праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області з січня 2015року нарахування та виплата коштів, передбачених ст.37 та ст.39 Закону N796-XII не проводилося.
Одночасно Позивачу були видані довідки про виплату Позивачу в серпні2017року, в квітні 2016року та жовтні 2015року одноразової щорічної допомоги на оздоровлення в сумі по 90,00грн (а.с.46-48).
Доказів звернень Позивача до Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області щодо правомірності таких виплат, передбачених ст.48 Закону N 796-XII, суду не надано.
Суд вважає безпідставними доводи Позивача про наявність з 17.07.2018року права на нарахування та виплату грошової компенсації за санаторно-курортне оздоровлення, передбаченої ст.48 Закону N 796-XII, в розмірі що дорівнює п'ять (5) мінімальних заробітних плат, встановленої законом про Державний бюджет України на відповідний рік, з огляду на таке.
Так, виплата щорічної допомоги на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, дійсно регламентована правовими нормами ст.48 Закону України N 796-XII.
До статті 48 Закону України N 796-XII дійсно вносилися зміни підпунктом 8 пункту 4 розділу І Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 р. N 76-VIII (надалі - Закон N 76-VIII).
Конституційний Суд України дійсно за конституційним поданням 50 народних депутатів України розглядав щодо відповідності Конституції України (конституційності) лише окремих положень Закон N 76-VIII.
Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 17.07.2018р. N 6-р/2018 у справі N 1-11/2018(3830/15) предметом такого розгляду були лише підпункти 2 - 7, 12 та 14 пункту 4 розділу I Закону N 76-VIII. Тобто, Конституційний Суд України не розглядав на відповідність Конституції України зміни до статті 48 Закону України N 796-XII, що вносилися підпунктом 8 пункту 4 розділу І Закону N 76-VIII.
На час спірних відносин вказана стаття 48 Закону України N 796-XII діє в редакції Законів України від 21.04.2016 р. N 1339-VIII та від 06.06.2017 р. N 2082-VIII. Конституційним Судом України не ухвалювалося також жодних рішень щодо невідповідності Конституції України таких змін до статті 48 Закону України N 796-XII.
Таким чином, Позивач помилково та безпідставно зазначила в позові щодо відновлення Конституційним Судом України з 17.07.2018року права громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на нарахування та виплату грошової компенсації за санаторно-курортне оздоровлення в розмірі що дорівнює п'ять (5) мінімальних заробітних плат, встановленої законом про Державний бюджет України на відповідний рік.
Як зазначено в частині третій статті 48 Закону України N 796-XII в редакції Законів України від 21.04.2016 р. N 1339-VIII та від 06.06.2017 р. N 2082-VIII, чинній на час спірних відносин, компенсація та допомога, передбачені цією статтею, виплачуються в порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України.
За приписами п.4 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 р. N 936 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2016 р. N 759), щорічна допомога на оздоровлення деяким категоріям постраждалих громадян відповідно до частини другої статті 48 Закону здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 р. N 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Аналогічно, в п.10 Порядку виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016р. N 760, прямо зазначено, що така щорічна допомога на оздоровлення виплачується, окрім інших, громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірах, установлених постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005р. N 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Відповідно до положень постанови КМ України від 12 липня 2005 р. N 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" розмір щорічної допомоги на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, складає:
інвалідам I і II групи - 120 гривень;
учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії - 100 гривень;
інвалідам III групи та дітям-інвалідам - 90 гривень;
учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії, кожній дитині, яка втратила внаслідок Чорнобильської катастрофи одного з батьків, та евакуйованим із зони відчуження у 1986 році, включаючи дітей, - 75 гривень.
На час судового розгляду справи вказана постанова КМ України від 12 липня 2005 р. N 562 в установленому порядку не скасована, не змінена.
Більш того, постановою Верховного Суду від 28.11.2018 р. (справа N 800/92/17) підтверджено правомірність відмови у відкритті провадження щодо протиправності зарахування постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року N 562 в якості фінансово-економічного обґрунтування Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Зазначене свідчить, що на даний час положення статті 48 Закону України N 796-XII (в редакції Законів України від 21.04.2016р. N 1339-VIII та від 06.06.2017р. N 2082-VIII) не передбачають права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на нарахування та виплату грошової компенсації за санаторно-курортне оздоровлення в розмірі що дорівнює п'ять (5) мінімальних заробітних плат, встановленої законом про Державний бюджет України на відповідний рік.
Таким чином, позовні вимоги Позивача не ґрунтуються на чинному законодавстві, є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.
Відповідно до заяв Позивача від 15.02.2019року та від 04.03.2019року про уточнення позовних вимог правомірність нарахування та виплат Позивачу Відповідачем коштів, передбачених ст.37 і ст.39 Закону України N 796-XII, не є предметом судового розгляду саме в даній адміністративній справі.
Підстави, передбачені ст.ст.139-143 КАС України, для відшкодування або стягнення судових витрат по даній справі, відсутні.
Керуючись статтями 2,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк