Справа № 700/282/19
Суддя: Пічкур С. Д.
Дата ухвалення: 2019-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 700/282/19
Номер провадження 2-а/700/10/19
У Х В А Л А

іменем України

29 березня 2019 року суддя Лисянського районного суду Черкаської області Пічкур С.Д. розглянувши матеріали позовної заяви у справі №700/282/19 за позовом ОСОБА_1 до до старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель ОСОБА_2, про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Головуючим у справі заявлено самовідвід з тих підстав, що працюючи адвокатом ОСОБА_3 надавав правову допомогу позивачу в інших справах.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він зокрема надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі.

Відповідно до п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та ОСОБА_4 ООН 27 липня 2006 року №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення обєктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що предявляється особі.

У справі «Газета Україна-Центр проти України» (заява № 16695/04), рішення від 15 липня 2010 року ЄСПЛ зазначив, що «Відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі субєктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі обєктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності».

Зважаючи на те, що дійсно ОСОБА_3 працював адвокатом на надавав правову допомогу позивачу в інших справах, заявлений самовідвід є обґрунтованим.

З огляду на викладене, керуючись статтями 36, 37, 40, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Заяву про самовідвід судді Пічкур С.Д. задовольнити.

Відвести суддю Пічкура С.Д. від участі у розгляді справи №700/282/19 за позовом ОСОБА_1 до до старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель ОСОБА_2, про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Матеріали справи передати до канцелярії суду для визначення складу суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Лисянського районного суду ОСОБА_3