Справа № 160/66/19
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2019 року Справа № 160/66/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Бурцевій Я.Е.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві ДЕЛЬТА БАНК ОСОБА_4, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язати вчинити певні дії, -
ОСОБА_3 (далі - Ярема, Л.В., позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві ДЕЛЬТА БАНК ОСОБА_4 (далі - Уповноважена особа ФГВФО на здійснення ліквідації ПАТ ДЕЛЬТА БАНК ОСОБА_4, відповідач), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО, третя особа), в якій просить:
2) зобов'язати Уповноважену особу ФГВФО на здійснення ліквідації в ПАТ ДЕЛЬТА БАНК ОСОБА_4 внести дані ОСОБА_3 до переліку (реєстру) рахунків як вкладника ПАТ ДЕЛЬТА БАНК та подати до ФГВФО додаткову інформацію щодо даних ОСОБА_3, яка має право на відшкодування коштів за рахунок ФГВФО на рахунках:
Ухвалою суду від 17.01.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.
Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що в ході перевірки договорів (правочинів) за вкладними операціями було встановлено, що договори банківських вкладів, укладені між банком та фізичними особами після 16.01.2015 року включно, за якими здійснювалися перерахування коштів на вкладні рахунки з рахунків фізичних осіб, що є одночасно кредиторами банку, надають кредиторам - фізичним особам переваги перед іншими кредиторами, а отже, договори банківського вкладу є нікчемними з підстав, визначених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». У зв'язку з чим, був винесений наказ від 16.09.2015 року № 813 «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями». З огляду на викладене, відповідач зазначає про правомірність дій щодо не включення ОСОБА_3 до переліку вкладників, які мають право на виплату гарантованої суми відшкодування коштів за договором банківського вкладу, оскільки договори банківського вкладу визнано нікчемним.
Третя особа не скористалась своїм правом наданням пояснення щодо позову.
11.02.2019 року перенесено підготовче засідання на 15.02.2019 року, у зв'язку з перебуванням судді Бондар М.В. на навчанні; 15.02.2019 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 05.03.2019 року; 05.03.2019 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 15.03.2019 року для надання можливості ознайомитись з матеріалами справи; 15.03.2019 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 25.03.2019 року.
В судовому засіданні 25.03.2019 року представник позивача підтримала позов та просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позову та просила суд відмовити у його задоволенні.
Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, встановив такі обставини.
З матеріалів справи вбачається, що 19.02.2015 року між ОСОБА_3 та ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК" укладено договори банківського вкладу "Зростаючий" у доларах США:
На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 року №150 «Про віднесення ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 року прийнято рішення №51 Про запровадження з 03.03.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду.
Так, Уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_4
Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на 3 місяці з 03.03.2015 року по 02.06.2015 року.
В подальшому, виконавча дирекція Фонду прийняла рішення №71 від 08.04.2015 року Про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 року №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», згідно якого тимчасову адміністрацію запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015 року до 02.09.2015 року включно.
Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у АТ «ДЕЛЬТА БАНК» від 03.08.2015 року №147 строки здійснення тимчасової адміністрації у АТ «ДЕЛЬТА БАНК» продовжено по 02.10.2015 року включно.

Крім того, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 року №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 02.10.2015 року №181 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно із зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», призначено Уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «ДЕЛЬТА БАНК», визначені статтями 37, 38, 51, частинами першою та другою статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_4 на два роки з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно.

На офіційному веб-сайті Фонду (http://www.fg.gov.ua) розміщено оголошення, що Фонд розпочне виплати вкладникам АТ «ДЕЛЬТА БАНК» за Загальним реєстром (незалежно від часу закінчення строку депозитного договору) з 08.10.2015 року.

Судом з'ясовано, що наказом Уповноваженої особи від 16.09.2015 року №813 застосовано наслідки нікчемності до договорів банківських вкладів (депозитів) згідно переліку, в тому числі й до договорів банківського вкладу (депозиту) "Зростаючий" у доларах США від 19.02.2015 року №012-03616-190215 та №011-03616-190215.

Листом від 07.12.2018 №05-3404984 відповідачем надано відповідь на звернення позивача, у якій зазначено, що за результатами проведеної перевірки на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, було виявлено, що договори від 19.02.2015 року №012-03616-190215 та №011-03616-190215, укладені між ОСОБА_3 та банком, є нікчемними відповідно до підпункту 7 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Вважаючи дії відповідача щодо не включення її до переліку рахунків вкладників протиправними та таким, що порушують її права та законні інтереси, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладником в розумінні пункту 4 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI, є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами визначено статтею 27 Закону № 4452-VI, в редакції Закону № 629-VIII від 16.07.2015 року.

Згідно положень цієї статті уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону;

3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане;

4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду. Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті "Урядовий кур'єр" або "Голос України". Інформація про вкладника в переліку рахунків вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Згідно з положеннями статей 37, 38 Закону № 4452-VI, Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають здійснити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою статті 38; прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

У частині 3 статті 38 Закону № 4452-VI передбачено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України. 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Разом з тим, суд вказує, що за змістом вищенаведених норм Закону № 4452-VI, право перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину, довести суду такі обставини. Тобто самого твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

Перелік передбачених частиною третьою статті 38 Закону № 4452-VI підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним.

Також, згідно частини 3 статті 36 Закону № 4452-VI є нікчемними правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до протоколу засідання Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб від 22.09.2015 року, призначеної наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації АТ ДЕЛЬТА БАНК від 12.03.2015 року №73, комісія дійшла до висновку, що 1424 операцій на загальну суму 197530212,90 грн. (перелік таких договорів наведено у додатку № 1 до цього протоколу) по перерахуванню коштів на вкладні рахунки за договорами банківського вкладу, є нікчемними відповідно до статті 38 Закону № 4452-VI, тому є підстави для обмеження виплат коштів вкладникам - отримувачам за такими операціями, на час ліквідації банку, за рахунками, перелік яких міститься у додатку №2 до цього протоколу (а.с. 71-72).

З витягу "Перелік рахунків (вкладів) фізичних осіб, операції щодо виплат коштів за якими обмежити на час ліквідації" додатку № 2 до вказаного протоколу вбачається, що до такого переліку віднесено договори банківського вкладу (депозиту) "Зростаючий" у доларах США від 19.02.2015 року №012-03616-190215 та №011-03616-190215.

Натомість, суд зазначає, що на момент складання комісією з перевірки вкладів фізичних осіб, договори банківського вкладу (депозиту) "Зростаючий" у доларах США від 19.02.2015 року №012-03616-190215 та №011-03616-190215 завершили свою дію.

У відповідності до пункту 3 частини 1 статті 2 Закону № 4452-VI вкладом вважаються кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Судом встановлено, що відповідач дійшов висновку про нікчемність договорів від 19.02.2015 року №011-03616-190215 та №012-03616-190215 банківського вкладу (депозиту) "Зростаючий" у доларах США, які укладені між позивачем та ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК", оскільки кошти на банківські вкладні (депозитний) рахунки надійшли від третіх осіб - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідно, шляхом безготівково переказу, що є порушенням умов договору та пункту 5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК".

Так, пунктом 5.11. Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ ДЕЛЬТА БАНК, затверджених рішенням Ради Директорів АТ "ДЕЛЬТА БАНК" протоколом № 14 від 20.03.2013 року, передбачено, що зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для Вкладника від третьої особи не допускається (крім зарахування грошових сум від Законного представника за вкладами на ім'я особи, законним представником якої він є, та крім інших випадків, передбачених нормами діючого законодавства України та/або Продуктами Банку).

Матеріалами справи підтверджено, що 19.02.2015 року між ПАТ ДЕЛЬТА БАНК та позивачем було укладено додаткову угоду № 1 до Договору №011-03616-190215 від 19.02.2015 року банківського вкладу (депозиту) "Зростаючий" у доларах США та додаткову угоду № 1 до Договору №012-03616-190215 від 19.02.2015 року банківського вкладу (депозиту) "Зростаючий" у доларах США, згідно яких сторони домовились викласти пункт 1.8 статті 1 Договорів від 19.02.2015 року №011-03616-190215 та №012-03616-190215 в наступній редакції: "1.8. Зарахування Вкладу на Рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в Банку, або шляхом перерахування з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу Банку в день укладання Сторонами цього Договору. Виключно для цілей цього договору сторони домовились, що умови пункту 5.11 Правил до відносин, що виникають на підставі до цього договору, не застосовуються" (а.с. 14, 17).

Таким чином, суд звертає увагу, що умовами вищевказаних додаткових договорів від 19.02.2015 року не забороняється зарахування коштів на рахунок позивача шляхом безготівково переказу від третьої особи.

Крім того, положеннями Закону № 4452-VI не передбачено обов'язкового внесення саме готівкових коштів на банківський (депозитний) рахунок особисто вкладником, оскільки в статті 2 Закону зазначено, що вкладом також є кошти в безготівковій формі, які надійшли для вкладника.

Так, відповідно до пункту частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з підстав: банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Втім, суд вказує, що платіжні операції по перерахуванню коштів з рахунку однієї особи на рахунок позивача не є правочинами між банком та позивачем згідно зі статтею 202 ЦК України.

Здійснюючи операції з перерахування коштів, банк не вчиняє окремі правочини, а виконує свої зобов'язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені ЦК України, Законом України "Про банки і банківську діяльність", Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Правління НБУ від 12 листопада 2003 року №492, та договорами з відповідними клієнтами банку.

При цьому при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 38 Закону №4452-VI) незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписано уповноваженою особою Фонду особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах ОСОБА_7 Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 826/1476/15 та від 03.10.2018 року у справі №805/11/16-а.

У свою чергу, відповідно до частини 4 статті 26 Закону №4452-VI, Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка є пов'язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України Про банки і банківську діяльність, або мають інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобовязання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобовязань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах; 11) розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

Однак, будь-яких підстав, передбачених вказаною статтею Закону №4452-VI, для відмови у відшкодуванні позивачу коштів судом не встановлено.

Таким чином, суд доходить висновку, що в розумінні статті 2 Закону №4452-VI позивач є вкладником банку, а кошти, які надійшли для нього як вкладника за договорами банківського рахунку від 19.02.2015 року, в розумінні тієї ж статті, є вкладом, на який поширюються гарантії, передбачені статтею 26 цього Закону, а тому позовні вимоги про зобовязання відповідача вчинити певні дії підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд не погоджується з доводами відповідача про те, що договори банківського вкладу (депозиту) "Зростаючий" у доларах США від 19.02.2015 року №012-03616-190215 та №011-03616-190215, укладені між ОСОБА_3 та ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК", мають ознаки нікчемності, та є такими, що порушують публічний порядок.

На підставі частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів наявність правових підстав для не включення позивача до переліку рахунків вкладників ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Приписами пункту 6 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14 передбачено, що уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку, зокрема, перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 4 до цього Положення. Протягом дії тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та/або доповнення до переліків.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає за необхідне зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК" ОСОБА_4 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб дані ОСОБА_3 до переліку (реєстру) рахунків як вкладника АТ ДЕЛЬТА БАНК та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо даних ОСОБА_3, яка має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рахунках №9777 договору банківського вкладу (депозиту) №011-03616-190215 Зростаючий у доларах США від 19.02.2015 року та №9927 договору банківського вкладу (депозиту) №012-03616-190215 Зростаючий у доларах США від 19.02.2015 року.

З огляду на вищевикладене, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_3 про зобовязання вчинити дії.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією №34 від 14.01.2019 року.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (оскільки стороною у справі, не на користь якої ухвалено рішення виступала його посадова особа), підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 (адреса: 49000, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві ДЕЛЬТА БАНК ОСОБА_4 (адреса: 01014, м. Київ, б-р Дружби Народів, 38; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 34047020), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 21708016) про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві ДЕЛЬТА БАНК ОСОБА_4 внести дані ОСОБА_3 до переліку (реєстру) рахунків як вкладника АТ ДЕЛЬТА БАНК та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо даних ОСОБА_3, яка має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рахунках:

- №9777 договору банківського вкладу (депозиту) №011-03616-190215 Зростаючий у доларах США від 19.02.2015 року;

- №9927 договору банківського вкладу (депозиту) №012-03616-190215 Зростаючий у доларах США від 19.02.2015 року.

Присудити на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб судові витрати у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено 03 квітня 2019 року.

Суддя ОСОБА_8