Справа № 754/422/19
Суддя: Саламон О. Б.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/124/19
Справа №754/422/19
РІШЕННЯ

іменем України

26 березня 2019 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 полку 1 батальйону 3 роти УПП в м. Києві ДПП НП України Сапожника Сергія Миколайовича про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати дії відповідача протиправними, скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, посилаючись на те, що постанова не відповідає фактичним обставинам, винесена з порушенням чинного законодавства, без з'ясування всіх обставин справи та містить дані, які не відповідають дійсності. Вказує, що адміністративного правопорушення не вчиняв, правил дорожнього руху не порушував.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15.01.2019 р. вказану позовну заяву прийнято до провадження суду, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи.

24.01.2019 р. відповідачем отримано ухвалу суду, позовну заяву з додатками, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, проте відзиву до суду не подано.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, 04.01.2019 р. було винесено постанову НК №559163 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу.

При цьому, в оскаржуваній постанові зазначено, що позивач 04.01.2019 р. по бул. Л. Українки, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив стоянку «на місці для інвалідів».

Вказана постанова не містить пункту ПДР України, порушеного позивачем.

Санкція ч. 5 ст. 122 КУпАП передбачає покарання за зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю".

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 222 цього Кодексу, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.74 КАС України).

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, іншими доказами, перелік яких не вичерпний.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначені норми приписують обов'язок суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечував, з чим не погоджувався відповідач, останній зобов'язаний подати докази на спростування таких заперечень. З матеріалів справи не вбачається, що такий обов'язок суб'єктом владних повноважень виконано.

Відповідачем не надано суду жодного письмового пояснення, яке мало бути відібрано у позивача, у зв'язку з невизнанням ним своєї вини, не додано до постанови жодних схем, таблиць, фотоматеріалів, відеоматеріалів тощо, а також пояснень свідків, що свідчило би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності.

При цьому, позивачем надано до суду достатньо доказів на спростування своєї вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Враховуючи наведене, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, не доведена та не підтверджується належними доказами, що виключає притягнення його до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, позивачем не надано до суду доказів протиправності дій відповідача при винесені постанови про накладення адміністративного стягнення.

У відповідності до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з ст. 134 КАС України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов'язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Так, позивачем до позову долучено договір №0715 від 09.01.2019 р. про надання професійної правничої допомоги адвокатом ОСОБА_2 та квитанцію по сплаті коштів в розмірі 2 000 грн.

При цьому суду не надано доказів того, що ОСОБА_2 є адвокатом, не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, та їх вартості, та не надано доказів укладення вказаного договору про надання професійної правничої допомоги саме по вказаній справі.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про недоведеність позивачем розміру витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.251, 283-284, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 5-11, 160,173-182, 192-229, 243, 246, 250 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора 1 полку 1 батальйону 3 роти УПП в м. Києві ДПП НП України Сапожника Сергія Миколайовича про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Постанову серії НК №559163 від 04.01.2019 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст.122 КУпАП закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

В задоволенні інших вимог позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення/складання повного тексту.

Позивач ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП невідомий, АДРЕСА_1.

Відповідач Сапожник Сергій Миколайович - інспектор 1 полку 1 батальйону 3 роти УПП в м. Києві ДПП НП України, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9.

Повний текст рішення суду складено 26 березня 2019 року.

Суддя О.Б. Саламон