Справа № 240/2245/19
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
02 квітня 2019 року м. Житомир справа № 240/2245/19
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Майстренко Н.М.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, у якій він просить:
- визнати бездіяльність Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру щодо нерозгляду його звернення від 20.07.2018;
- зобов'язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру розглянути звернення від 20.07.2018 в установленому законом порядку.
В обґрунтування позову зазначає, що листом від 09.08.2018 відповідач повідомив про направлення звернення на розгляд Головному управлінню Держгеокадастру у Житомирській області. У свою чергу, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області листом від 17.08.2018 повідомило позивача про те, що дія Закону України "Про звернення громадян" не поширюється на порядок розгляду скарги заявника.
Ухвалою від 04.03.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається, за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні без повідомлення учасників справи.
Копію ухвали позивач отримав 22.03.2019, а відповідач - 11.03.2019, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.
На адресу суду від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву (а.с.11-16), в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з тих підстав, що Держгеокадастр уповноважений проводити службове розслідування виключно стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії "А". Разом з тим, у зверненні не йшлося про порушення, які були вчинені посадовими особами даної категорії. Зазначає, що усі питання, які поставив у своєму зверненні позивач, були фактично вирішені Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області, що підтверджується фактичними обставинами справи, які передували зверненню позивача. Зокрема, посадовими особами Управління було проведено перевірку за фактом самовільного зайняття земельної ділянки, здійснено розрахунок розміру шкоди за встановленою законодавством формулою, а питання притягнення винних осіб до відповідальності та відшкодування збитків не належить до компетенції Головного управління.
Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними ст.ст. 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 20.07.2018 звернувся до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру з запитом на інформацію, в якому просив призначити службову перевірку, під час якої встановити причини: непризначення перевірки відповідно до ухвали слідчого судді, проведення обстеження без участі власника земельної ділянки, нездійснення заходів щодо оформлення акту перевірки та притягнення винних до передбаченої законом адміністративної відповідальності, неінформування власника щодо заходів, які здійснювались щодо належної йому земельної ділянки, та ненадання документів для відшкодування завданих збитків.
На запит позивача від 20.07.2018 відповідач листом від 09.08.2018 № Х-2317/0-0.19-4321/6-18 (а.с.8) повідомив позивача, що Головному управлінню Держгеокадастру у Житомирській області доручено розглянути порушені у зверненнях питання та про результати позивача проінформувати.
Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області листом від 17.08.2018 повідомило позивача про те, що дія Закону України "Про звернення громадян" не поширюється на порядок розгляду скарги заявника від 20.07.2018.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги (ч. 1 ст. 3 Закону України "Про звернення громадян").
Згідно зі ст. 5 Закону України "Про звернення громадян" звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, обєднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
Відповідно до пп. 55 п. 4 Положення "Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань здійснює розгляд звернень громадян з питань, повязаних з діяльністю Держгеокадастру, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління.
Зі змісту поданого позивачем звернення вбачається, що він просив призначити службову перевірку, під час якої встановити причини: непризначення перевірки відповідно до ухвали слідчого судді, проведення обстеження без участі власника земельної ділянки, нездійснення заходів щодо оформлення акту перевірки та притягнення винних до передбаченої законом адміністративної відповідальності, неінформування власника щодо заходів, які здійснювались щодо належної йому земельної ділянки, та ненадання документів для відшкодування завданих збитків.
Фактичним результатом поданого звернення стало отримання відповіді від Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про те, що усі матеріали перевірки направлялись заявнику, а Закон України "Про звернення громадян" не поширюється на порядок розгляду його скарги.
Проте суд не погоджується з тим, що надана позивачу відповідь є належним розглядом його звернення, зважаючи на наступне.
Статтею 19 Закону України "Про звернення громадян" визначено обов'язки органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, їх керівників та інших посадових осіб щодо розгляду заяв чи скарг.
У відповідності до ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями. Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.
Зміст направленого позивачем звернення свідчить на користь того, що ОСОБА_1 фактично подано заяву про проведення службового розслідування стосовно посадових осіб Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та висловлено скаргу на їх дії стосовно форми та процедури проведення перевірки, яка входить до повноважень посадових осіб Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області. Таким чином, ОСОБА_1Є подано звернення у формі заяви (клопотання) і скарги.
При цьому, про факт здійснення відповідачем заходів державного контролю йому було достеменно відомо, що не заперечується і ним самим у його зверненні, а ставиться під сумнів законність обраної форми такого контролю та незабезпечення його участі у цьому заході. Відтак, посилання відповідача на те, що позивачу направлялись усі матеріали перевірки, є недоречними у контексті обставин даної справи, зважаючи на те, що позивач мав намір отримати інформацію з питань, які виникли після проведення такої перевірки. Жодної відповіді по суті з поставлених питань за наслідками розгляду його звернення він не отримав. Висвітлення відповіді на ці питання у відповіді на поданий ОСОБА_1 позов є недоречним.
Крім того, суд вважає слушними і доводи позивача, що його звернення, яке стосувалось скарги на дії посадової особи Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, фактично було передано на розгляд тому органу, дії чи рішення якого оскаржуються, що є порушенням ч. 4 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян".
Так, у своєму зверненні позивач скаржиться на те, що посадова особа Головного управління здійснила обстеження земельної ділянки без його участі, у той час як взагалі, на його думку, мав бути проведений захід державного контролю у формі перевірки, не проінформувала його про проведення такого заходу та не оформила його наслідки належним чином. Ці обставини вказують на подання по суті звернення у формі скарги. При цьому, доводи відповідача, що зі змісту звернення неможливо було встановити наявність або відсутність порушень, вчинених Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області, є непереконливими, адже достатньо того, що позивач у своєму зверненні чітко вказав осіб, законність дій яких він ставить під сумнів, із зазначенням адміністративно-територіальної одиниці, в якій розташована належна йому земельна ділянка.
Відтак, той факт, що Державна служби України з питань геодезії, картографії та кадастру листом від 09.08.2018 № Х-2317/0-0.19-4321/6-18 доручила Головному управлінню Держгеокадастру у Житомирській області розглянути порушені у зверненнях питання, є порушенням вимог ч. 4 ст. 7 Закону щодо заборони направлення звернення громадянина органу чи особі, рішення чи дії яких оскаржуються.
Не можна розцінити і як відповідь на звернення аргументи відповідача стосовно того, що відповідно до ст. 12 Закону України "Про звернення громадян" його дія не поширюється на розгляд скарги ОСОБА_1
Так, відповідно до ст. 12 названого Закону дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про доступ до судових рішень", Кодексом адміністративного судочинства України, законами України "Про засади запобігання і протидії корупції", "Про виконавче провадження".
У жодному з зазначених порядків позивач скарги не подавав, а тому застосування відповідачем до спірних правовідносин ст. 12 Закону України "Про звернення громадян" є юридично безпідставним.
Звернення позивача було подано у відповідності до вимог Закону України "Про звернення громадян", а тому у відповідності до вимог цього Закону і мало бути розглянуто з наданням відповіді по суті.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
З огляду на викладене, наявними у матеріалах справи доказами доведено, що відповідач надав неналежну відповідь на звернення ОСОБА_1, яка була з порушенням вимог ч. 4 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" перенаправлена до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, а фактично надана відповідь є такою, що не охоплює суті порушеного питання та не ґрунтується на нормах названого Закону, зважаючи на що суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.
З матеріалів справи вбачається, що позивач є інвалідом ІІ групи, а тому відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору при розгляді справи в усіх судових інстанціях.
Зважаючи на відсутність судових витрат у цій адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.
На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати протиправною бездіяльність Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, оформлену листом від 09.08.2018 № Х-2317/0-0.19-4321/6-18, щодо розгляду звернення ОСОБА_1 від 20.07.2018.
Зобов'язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру розглянути звернення ОСОБА_1 від 20.07.2018 в установленому законом порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02.04.2019.

Суддя Н.М. Майстренко