Справа № 0540/9283/18-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року справа №0540/9283/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Казначеєва Е.Г., Ястребової Л.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року у справі №0540/9283/18 (головуючий І інстанції Зеленов А.С.) за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у нарахуванні позивачу пенсії відповідно до абз.4 ч.15 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування"; зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу з 1 січня 2018 року пенсію відповідно до абз.4 ч.15 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі, обчисленому відповідно до ст.27 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону; та коефіцієнту страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону, в редакції станом на 01 січня 2018 року.

В обґрунтування позову зазначив, що пенсійним органом йому призначено пенсію за вислугу років з 10.08.2017, яка не виплачувалась відповідно вимог чинного на час її призначення законодавства, оскільки позивач продовжує працювати в органах прокуратури.

В зв'язку з тим, що законом передбачено з 1 січня 2018 року виплата пенсій, які призначені, зокрема, на підставі до абз.4 ч.15 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", позивач в травні 2018 року звернувся із заявою до відповідача про виплату пенсії.

Однак відповідач протиправно відмовляється виплачувати пенсію в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", посилаючись на те, що відсутні підстави для виплати призначеної пенсії позивачу, оскільки він працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії відповідно ст.86 Закону України «Про прокуратуру». Виплату пенсії можливо поновити після звільнення позивача з роботи.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення, прийняти постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Абзац 4 ч.15 ст.86 ЗУ «Про прокуратуру» чітко визначає, що з 01.01.2018 року пенсія, призначена, відповідно до цієї статті, у період роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених цим законом, виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Єдина формула розрахунку пенсій за ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», визначена статтею 27 цього Закону.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановила наступне.

Фактичні обставини справи.

10.08.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» (а.с.50).

06.09.2017 року відповідачем прийнято рішення №3053 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру».

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 05.01.2018 року, яке набрало чинності з 12.03.2018 року, скасовано рішення №3053 від 06.09.2017 року про відмову в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1, та зобов'язано управління призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року з 10.08.2017 року (а.с.22-27).

03 травня 2018 року позивач звернувся з заявою до відповідача, в якій просив повідомити, зокрема, підставу невиплати пенсії за вислугу років у розмірі 8420 грн (а.с.19).

Листом від 29 червня 2018 року Маріупольське ОПФУ, повідомило, що пенсія за вислугу років не виплачується відповідно до ч.15 ст.86 Закону України «Про прокуратуру», оскільки позивач продовжує працювати на посаді, яка дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, оскільки позивач у своєму зверненні до пенсійного органу не ставив питання щодо обчислення йому пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а звернувся із метою отримання інформації про причини невиплати йому пенсії за вислугу років, тому відсутні підстави для визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у нарахуванні позивачу пенсії у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". А вимоги про зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити пенсію у зазначеному розмірі є передчасними.

Оцінка суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що пенсія прокурорам за вислугу років призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч.15 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» тимчасово, по 31 грудня 2017 року особам (крім осіб з інвалідністю I та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом (….) призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Пенсія позивачу призначена 10.08.2017 року за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру», до 31.12.2017 року не виплачувалась на підставі ч.15 ст.86 Закону України «Про прокуратуру».

Зазначені обставини визнаються сторонами та не є спірними.

Спірним є питання невиплати позивачу пенсійним органом пенсії з 01.01.2018 року за положеннями абз.4 ч.15 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Згідно з абзацем четвертим частини 15 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» з 1 січня 2018 року пенсія, призначена відповідно до цієї статті, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом (….) виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Аналіз зазначеного положення закону свідчить, що в разі призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» до 01.01.2018 року, та така особа продовжує працювати на посадах, які дають право на призначення цієї пенсії, ця пенсія підлягає виплаті з 01.01.2018 року в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років 10.08.2017 року, він продовжує працювати в органах прокуратури на посаді, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, отже з 01.01.2018 року він має право на виплату такої пенсії, але в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, є неправомірними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу з 01.01.2018 року пенсії, призначеної відповідно до ст..86 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058).

При цьому суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання в цій частині протиправними дій пенсійного органу, оскільки позивач звертався з питанням щодо невиплати йому пенсії за вислугу років, - з огляду на наступне.

На підставі ч.2 ст.49 Закону №1058 поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

В даному випадку наявністю умов для виплати пенсії позивачу є норми абз.4 ч.15 ст.86 Закону України «Про прокуратуру», які передбачають виплату пенсії позивачу в розмірі, визначеному Законом №1058 з 01.01.2018 року.

Тобто, відповідач повинен був з 01.01.2018 року самостійно здійснити виплату пенсії позивачу, розрахувавши її розмір за нормами Закону №1058, без подання відповідних заяв.

При цьому не має значення, що позивач в заяві від 05.05.2018 року просив повідомити причину невиплати саме пенсії за вислугу років, оскільки пенсійний орган у відповіді на це звернення сам посилається на норми Закону №1058, які передбачають виплату пенсії позивачу з 01.01.2018 року в розмірі, визначеному Законом №1058.

Тобто, пенсійний орган, роз'яснюючи позивачу підставу невиплати пенсії за вислугу років з 01.01.2018 року, повинен був повідомити, що така пенсія може з зазначеної дати виплачуватися тільки в розмірі, визначеному Законом №1058.

При цьому суд звертає увагу, що відповідач у відзивах на адміністративний позов жодного разу не наводив як підставу для відмови в задоволенні позову довід, що позивач звертався з заявою про пояснення причин невиплати пенсії за вислугу років, а не пенсії в розмірі, визначеному Законом №1058.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у нарахуванні позивачу пенсії відповідно до абз.4 ч.15 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.01.2018 року.

Згідно до ч.1 ст.9 Закону №1058 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Оскільки відсутні підстави для призначення ОСОБА_1 пенсій по інвалідності або в зв'язку з втратою годувальника, тому виплата пенсії повинна в розмірі пенсії за віком, визначеному відповідно до ст.27 Закону №1058.

Підсумовуючи викладене, підлягають задоволенню позовні вимоги щодо зобовязання відповідача нарахувати та виплатити позивачу з 01.01.2018 року пенсію, призначену на підставі ст..86 ЗУ «Про прокуратуру» в розмірі, обчисленому відповідно до ст.27 Закону №1058.

Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії та її розрахунку.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку пенсій громадянам.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу щодо розрахунку розміру пенсій (визначення розміру заробітної плати, коефіцієнту страхового стажу тощо), суд не може зобов'язувати пенсійний орган здійснити нарахування пенсії позивачу з урахуванням заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону; та коефіцієнту страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону, в редакції станом на 01 січня 2018 року, оскільки ці питання є виключною компетенцією органів ПФУ.

На підставі викладеного в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до пп.3,4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Суд вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст.139 КАС України підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1762 грн (а.с.3, 123)

Як визначено п. 3 ч.6 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 139, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року у справі №0540/9283/18 - задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року у справі №0540/9283/18 - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови у нарахуванні ОСОБА_1 пенсії відповідно до абз. 4 ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Зобов'язати Маріупольське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 1 січня 2018 року пенсію відповідно до абз.4 ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі, обчисленому відповідно до ст.27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (; адреса: вул. Зелінського, 27а, м. Маріуполь, 87548) на користь ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2; ІПН НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 1762 грн (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 02 квітня 2019 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 02 квітня 2019 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Е.Г. Казначеєв

Л.В. Ястребова