Справа № 520/1373/19
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2019 р. № 520/1373/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Заічко О.В.,

при секретареві судового засідання - Мараєвій О.В.,

розглянувши у спрощеному провадженні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових вимог ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, про визнання протиправними та скасування податкових вимог.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що спірні вимоги є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки з їх наявністю має місце відносно позивача факт подвійного оподаткування його діяльності. Так позивач вказував що є платником єдиного податку 3 групи, водночас, спірними вимогами відповідач обтяжує його обов'язком зі сплати єдиного внеску як платника, що провадить незалежну професійну діяльність.

Ухвалою від 12.09.2019 року по справі було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 257 КАС України.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив у його задоволенні відмовити, з огляду на доводи наданого суду відзиву на позову в контексті того, що контролюючий орган діяв правомірно. Зазначив, що у випадку, якщо фізичні особи - підприємці одночасно провадять незалежну професійну діяльність, то вони сплачують єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, згідно Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», як фізичні особи-підприємці, залежно від обраної системи оподаткування та як особи, які провадять незалежну професійну діяльність. Посилаючись на наведене, представник відповідача вказував про законність оскаржуваних вимог.

Позивач надав відповідь на відзив в контексті помилковості доводів відповідача.

Представник відповідача надав заперечення на відповідь на відзив, в яких вказав, що чинним законодавством не передбачено звільнення особи від сплати за себе єдиного внеску у разі перебування на спрощеній системі оподаткування та одночасно провадження незалежної професійної діяльності.

Суд, на підставі ст. 205 КАС України, вважає можливим розглянути справу у письмовому провадженні.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивача з 27.06.2000 зареєстровано як фізичну особу - підприємця та він перебуває на спрощеній системі оподаткування як платник єдиного податку 3 групи за видами діяльності - код 69.10 - діяльність у сфері права.

Контролюючим органом відносно позивача сформовано податкові вимоги, а саме: від 15.08.2018 року № Ф-71828-17 на суму 3154,57 грн., від 13.11.2018 року № Ф-71828-17 на суму 21431,29 грн., від 15.01.2019 року № Ф-71828-17 на суму 21853,94 грн., від 14.02.2019 року № Ф-71828-17 на суму 26768,30 грн.

Позивач з такими не погодився.

При цьому, позивач неодноразово звертався до відповідача з питань проведення перевірок та скасування вимог, досудового вирішення спору та в порядку адміністративного оскарження, разом з тим, матеріали свідчать, що вказані дії не призвели до очікуваного ним результату, що стало підставою його звернення до суду.

По суті позову суд зазначає наступне.

Відповідно до п.2 ч.1ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон ) єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно п.4, п.5 ч.1 ст. 4 Закону України, платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності;

Суд зазначає, що законодавець розмежовує фізичних осіб-підприємців, та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, при цьому, порядок обліку та сплати єдиного внеску фізичними особами-підприємцями з ознакою провадження незалежної професійної діяльності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" не передбачений.

Облік платників єдиного внеску здійснюється відповідно до ст. 5 Закону.

Водночас, суд зауважує, що оскільки позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець згідно Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», до нього не можуть застосовуватись зазначені нормативні положення.

Зазначені висновки суду підтверджуються також положеннями п.2 ч.1 ст.7 Закону, відповідно до яких єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Разом з тим, п.3 ч.1ст.7 Закону передбачено, що єдиний внесок нараховується для фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач, перебуваючи на податковому обліку, як фізична особа-підприємець на спрощеній системі оподаткування, повинен перебувати на податковому обліку як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності, вести єдиний податковий облік та сплату податків саме як фізична особа-підприємець 3 групи єдиного податку із зареєстрованими видами діяльності.

Отже, додаткове обтяження позивача обов'язком зі сплати єдиного внеску як особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, є неправомірним.

Відповідно до ч.1 ст.17 ГК України, з метою вирішення найважливіших економічних і соціальних завдань держави закони, якими регулюється оподаткування суб'єктів господарювання, повинні передбачати, зокрема, усунення подвійного оподаткування.

Згідно п.56.21 ст. 56 ПК України, у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

За приписами ч. 1,2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255, 257, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,61118, рнокпп НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про визнання протиправними та скасування податкових вимог - задовольнити.

Скасувати вимоги Головного управління ДФС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 15.08.2018 року № Ф-71828-17, від 13.11.2018 року № Ф-71828-17, від 15.01.2019 року № Ф-71828-17, від 14.02.2019 року № Ф-71828-17, які винесені відносно фізичної особи - підприємця ОСОБА_1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,61118, рнокпп НОМЕР_1) витрати по оплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. ( сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 01 квітня 2019 року.

Суддя Заічко О.В.