Справа № 0540/8914/18-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року справа №0540/8914/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: судді-доповідача: Казначеєва Е.Г., суддів: Компанієць І.Д., Ястребової Л.В., секретаря судового засідання Кобець О.А., за участю позивача ОСОБА_2, представника відповідача Мізерної О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 р. у справі № 0540/8914/18-а (головуючий І інстанції Загацька Т. В.) за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2.) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Держпраці в Донецькій області (далі - відповідач, ГУ Держпраці в Донецькій області), в якому з урахуванням уточнення просив: визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу, яка прийнята уповноваженими посадовими особами Головного управління Держпраці у Донецькій області від 30.08.2018 року № ДЦ774/557/АВ/П/ТД-ФС на суму 111690 грн. 00 коп.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року задоволено позовні вимоги, а саме суд: визнав протиправною та скасував постанову про накладення штрафу, яка прийнята уповноваженими посадовими особами від 30.08.2018 № ДЦ774/557/АВ/П/ТД-ФС на суму 111690 грн. 00 коп.; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Донецькій області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 2878,91 грн.

Відповідач, не погодившись з таким рішенням суду, звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що на підставі інформації з сервісу "Повідомити про незадекларовану працю" відносно позивача, без попереднього повідомлення було проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_2 з питань дотримання вимог законодавства про працю, у тому числі, у частині дотримання оформлення трудових відносин, на підставі п. 8 та п. 9 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року № 295. Факт роботи фізичної особи без оформлення трудового договору в магазині за місцем здійснення господарської діяльності позивача підтверджується матеріалами справи та зафіксовано засобами відео- фіксації посадовими особами Управління. Тобто, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Позивач в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець 05.05.2017. Основним видом економічної діяльності позивача є роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах. Місце проживання ФОП: АДРЕСА_1 (а.с. 15-16).

Відповідно до доповідній записці від 06.08.2018 № 04.3-13-9/136-18 на адресу Головного управління Держпраці у Донецькій області надійшов лист Департаменту з питань праці Держпраці від 30.07.2018 №5971/4/4.1-ДП-18 щодо інформації з питань виявлення неоформлених трудових відносин, яка надходить до Держпраці через сервіс "Повідомити про незадекларовану працю" відносно фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, а саме: станом на 17.07.2018 3 особи працюють без належного оформлення трудових відносин в магазині "Маяк" за адресою: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Центральна, буд. 122 (а.с. 71).

07.08.2018 Головне управління Держпраці у Донецькій області прийняло наказ № 932 про проведення інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на території магазину "Маяк", розташованого за адресою: вул. Центральна, буд. 122, м. Селидове, Донецька область, та видало направлення на проведення інспекційного відвідування № 617/04.3/15-14-12 (а.с. 69, 70).

08.08.2018 Головним управлінням Держпраці у Донецькій області проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_2 на предмет додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю.

За результатами відвідування оформлено акт від 09.08.2018 №ДЦ774/557/АВ, яким зафіксовано порушення позивачем вимог ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України ч. 1 ст. 24 Закону України "Про оплату праці".

З висновками, викладеними в акті перевірки, ФОП ОСОБА_2 не погодився, зазначив, що заперечення на акт перевірки буде надано у встановлені законом терміни, про що письмового зазначив в акті одночасно з його підписанням (а.с. 94-97).

17.08.2018 відповідачем за результатами перевірки винесено припис № ДЦ774/557/АВ/П, яким зобов'язано позивача усунути порушення ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України стосовно працівника ОСОБА_5 Позивачу було надано строк до 31.08.2018 для усунення зазначених порушень та письмового повідомлення Управління Держпраці у Донецькій області про виконання вимог припису (а.с. 98).

20.08.2018 відповідачем складено повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_2 відповідно до ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України, яка відбудеться 30.08.2018 о 11:00 год. за адресою АДРЕСА_2. Повідомлення отримано позивачем 23.08.2018 (а.с. 100-101).

30.08.2018 відповідачем винесено постанову №ДЦ774/557/АВ/П/ТД-ФС про накладення на ФОП ОСОБА_2 штрафу у розмірі 111690,00 грн. (а.с. 57-58).

Відповідно до пояснювальної записки. ОСОБА_6, він за проханням ОСОБА_7 прийшов до магазина "Маяк" з наміром купити металеві труби. Оскільки його діяльність пов'язана з ремонтами, зазначив, що є постійним покупцем ОСОБА_2, тому останнім було дозволено використати спеціальне приладдя та самостійно відрізати металеві труби (а.с. 89).

Згідно пояснень ОСОБА_7, ОСОБА_6, купив та порізав на її прохання металеві труби в будівельному магазині "Маяк" (а.с. 60).

Свідок ОСОБА_7 суду першої інстанції надав пояснення, що хлопець на ім'я ОСОБА_6 (прізвище невідоме) купив та порізав металеву трубу на її прохання, у зв'язку з тим, що він допомагає їй робити вдома ремонт. Після того, як ОСОБА_6 виконав вказане прохання, він зустрівся з її чоловіком та передав нарізану трубу йому.

Свідок ОСОБА_8 суду першої інстанції надав пояснення, що 08.08.2018 він у складі групи проводив інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_9 В ході проведення перевірки опитував, на його думку, працівника ОСОБА_6, який відвантажував будівельні матеріали та пояснив з ким та де проводив розрахунки, різав метал, прізвище ОСОБА_6 йому не відоме.

Свідок ОСОБА_10 суду першої інстанції надала пояснення, що 08.08.2018 вона у складі групи проводила інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_9 Зазначила, що особа ОСОБА_5, який виконував роботи на території будівельного магазина "Маяк", орієнтувався в асортименті магазину, різав метал для власних потреб, надавати пояснення відмовився.

Свідок ОСОБА_11 суду першої інстанції надала пояснення, що 08.08.2018 вона у складі групи проводила інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_9 Зазначила, що на території будівельного магазина "Маяк" була присутня особа, яка виконувала роботу, притаманну працівнику. Особа, яка представилась ОСОБА_5, розпилювала металеву трубу, використовуючи при цьому спеціальне приладдя та обов'язкове захисне знаряддя, від будь-яких пояснень відмовилась.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно зі статтею 259 Кодексу законів про працю України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення № 96), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Пунктом 7 Положення встановлено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначена в Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі за текстом - Порядок № 295).

Відповідно до п.2 Порядку №295, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).

Відповідно до пп. 3 п.5 Порядку №295, інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Згідно п. 8 Порядку №295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.

Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Відповідно до п. 11 Порядку №295 Інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право:

1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об'єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;

2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об'єктом відвідування їх копії або витяги;

3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об'єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;

4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;

5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;

6) фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;

7) отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.

Вимога інспектора праці про надання об'єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов'язковою для виконання.

Пунктами 19, 20 Порядку № 295 визначено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Згідно п. 27 Порядку № 295 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об'єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Пунктом 29 Порядку № 295 визначено, що заходи до притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності, зокрема, за використання праці неоформлених працівників, вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Відповідно до ст. 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відповідно до абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст.21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Згідно з ст.24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Особі, запрошеній на роботу в порядку переведення з іншого підприємства, установи, організації за погодженням між керівниками підприємств, установ, організацій, не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Забороняється укладення трудового договору з громадянином, якому за медичним висновком запропонована робота протипоказана за станом здоров'я.

Пленум Верховного Суду України в постанові "Про практику розгляду судами трудових спорів" пояснив, що фактичний допуск до роботи може бути прирівняний до укладення трудового договору тільки в тому випадку, якщо працівника допущено до роботи з відома власника або уповноваженого ним органу.

У відповідності до приписів ст. 29 КЗпП України до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов'язаний: 1) роз'яснити працівникові його права і обов'язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору; 2) ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором; 3) визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами; 4) проінструктувати працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони.

Статтю 48 КЗпП України встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно ст. 265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, зокрема, фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Аналізуючи наведені вище норми законодавства, суд враховує, що правовою підставою для винесення постанови про накладення штрафу є, зокрема, встановлення факту допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору. При цьому такий факт допуску повинен бути належним чином зафіксований у складеному посадовою особою Держпраці чи її територіального органу акті інспекційного відвідування та доведений належними доказами.

Матеріали справи свідчать, що підставою для застосування до позивача штрафу став допуск позивачем до роботи працівника ОСОБА_5 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням, чим порушено вимоги ч. 3 ст. 24 КЗпП України. При цьому в акті зазначено, що факт виконання робіт на складі та отримання вказівок від позивача зафіксовано засобами відеофіксації.

Суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням суду першої інстанції, що можливий факт перебування особи на території магазину, за відсутності належних доказів виконання нею трудових обов'язків, не свідчить про виникнення трудових відносин та не підтверджує фактичного допущення зазначеної особи до роботи.

Відповідно до пояснення позивача наданих суду першої інстанції, в даному магазині ОСОБА_6 не працював, не виконувала будь-яких робіт чи обов'язків. До роботи в магазині не допускався та жодних угод з власником магазину не мав.

Як вже було зазначено судом, з пояснювальної записки ОСОБА_6 вбачається, що він за проханням ОСОБА_7 прийшов до магазина "Маяк" з наміром купити металеві труби. Оскільки його діяльність пов'язана з ремонтами, зазначив, що є постійним покупцем ОСОБА_2, тому останнім було дозволено використати спеціальне приладдя та самостійно відрізати металеві труби (а.с.89). Зазначені пояснення співпадають з поясненнями наданими зазначеною особою посадовим особам відповідача зафіксованим відеозаписом підчас інспекційного відвідування (а.с.77).

У матеріалах справи міститься пояснення ОСОБА_7, в яких зазначено, що ОСОБА_6, купив та порізав на її прохання металеві труби в будівельному магазині "Маяк" (а.с. 60).

Свідок ОСОБА_7 в поясненнях наданих суду першої інстанції підтвердив, що зазначена особа купила та порізала металеву трубу на її прохання, у зв'язку з тим, що він допомагає їй робити вдома ремонт. Після того, як ОСОБА_6 виконав вказане прохання, він зустрівся з її чоловіком та передав нарізану трубу йому.

Суд зазначає, що пояснення свідків ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11, які 08.08.2018 проводили у складі групи інспекційне відвідування, наданих суду першої інстанції підтверджують зазначені обставини, а саме, те, що ОСОБА_5 різав метал для власних потреб використовуючи спеціальне приладдя та обов'язкове захисне знаряддя.

З повідомлення про прийняття працівника на роботу вбачається, що ОСОБА_6, був прийнятий ОСОБА_4 на роботу 21.08.2018 року (а.с.59).

Таким чином, матеріали справи не містять жодного документального підтвердження фактичного допуску позивачем 08.08.2018 працівника ОСОБА_6 до роботи без оформлення трудового договору (контракту). Твердження відповідача ґрунтуються на припущеннях, які належними доказами не підтверджуються.

Матеріали справи містять лист з Департаменту з питань праці Державної служби України з питань праці, який містив інформацію отриману через сервіс "Повідомити про не задекларовану працю", для врахування Управління в роботі під час проведення інспекційних відвідувань (а.с. 73), до якого було надано:

- пояснювальна записка ОСОБА_12, в якій зазначено, що у позивача наприкінці липня працювало два вантажника, один з них - ОСОБА_6, який неодноразово виконував вантажні роботи у позивача для заявниці;

- пояснювальна записка ОСОБА_13, з приводу роботи вантажника ОСОБА_6 у позивача, в якій заявник зазначає, що є постійним покупцем в магазині позивача "Маяк" та був безпосереднім свідком роботи ОСОБА_6 по відвантаженню товарів та їх розстановці на території магазину (а.с. 74,75).

Матеріали справи не підтверджують, що вказані особи були клієнтами позивача. Також, вказані пояснення не підтверджуються будь-якими іншими доказами. При цьому, пояснення ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в ході інспекційного відвідування не перевірялись та жодним чином в акті не відображенні. Отже, зазначені пояснення не можуть підтверджувати допуск позивачем 08.08.2018 працівника ОСОБА_6 до роботи без оформлення трудового договору (контракту), як так і в будь-який інший час. Таким чином, вказані пояснення у відповідності до КАС України, КЗпП України та Порядку № 295 не можуть бути належними доказами та підставою для застосування до позивача штрафу. Крім того, під час судового розгляду відповідачем не заявлялись клопотання про допит вказаних осіб у якості свідків.

У відповідності до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку щодо відсутності в діях позивача ознак порушень трудового законодавства.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про відповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та не обґрунтованість прийнятого відповідачем рішення у вигляді постанови про накладення штрафу від 30.08.2018 року за № ДЦ774/557/АВ/П/ТД-ФС.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 р. у справі № 0540/8914/18-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 р. у справі № 0540/8914/18-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 02 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач: Е.Г.Казначеєв

Судді: Л.В. Ястребова

І.Д. Компанієць