Справа № 2340/5079/18
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року справа № 2340/5079/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі :

головуючого судді - Руденко А.В.,

за участю:

секретаря Сачинської В.О.,

позивача ОСОБА_1,

представників позивача адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_3 (за ордерами),

представника відповідача ОСОБА_4 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 управління Пенсійного фонду України у Черкаській області про визнання протиправним рішення про відмову в призначені пенсії за вислугу років та зобовязання призначити, нарахувати та виплатити пенсію з 27.06.2018, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_5 управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якій просить:

- визнати протиправним рішення про відмову в призначенні пенсії за вислугу років №431/60/03-20 від 02.08.2018;

- зобовязати призначити, нарахувати та виплатити пенсію на підставах, визначених пенсійним законодавством, починаючи з дня звернення за отриманням пенсії за вислугу років, а саме з 27.06.2018.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 27.06.2018 звернулась до Христинівського відділу обслуговування громадян ОСОБА_5 управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою від 27.06.2018 про призначення пенсії за вислугу років. Листом відповідача було відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років з тих підстав, що до стажу для призначення пенсії за вислугу років не було зараховано стаж роботи на посаді старшої піонервожатої за період з 01.01.1992 по 17.11.1997.

Позивач не погоджується з вказаним рішенням відповідача та зазначає, що у період з 01.01.1992 по 17.11.1992 вона працювала педагогом-організатором, отримувала заробітну плату, як педагог-організатор, була звільнена з посади педагога-організатора. Рішенням Христинівського районного суду від 07.11.2018 у справі №706/1456/18 встановлено, що ОСОБА_1 працювала на посаді педагога-організатора Коржівської ЗОШ з 01.01.1992 по 17.11.1997.

Відповідач проти позову заперечив. 06.02.2019 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що оскільки згідно записів у трудовій книжці позивач у період з 01.02.1990 по 17.11.1997 працювала на посаді піонервожатої, а Переліком закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 04.11.1993 №909, зазначена посада після 01.01.1992 не передбачена, у розрахунок стажу позивачу не враховано стаж роботи з 01.01.1992 по 17.11.1997.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, позов просили задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, у задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши надані письмові докази, суд встановив наступне.

З 01 лютого 1990 року ОСОБА_1 призначено на посаду старшої піонервожатої Коржівської НСШ (наказ Відділу освіти, молоді та спору Уманської районної державної адміністрації від 31.01.1990 №9 & 3).

17 листопада 1997 року ОСОБА_1, педагога-організатора Коржівської школи, звільнено із займаної посади за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України (наказ Відділу освіти, молоді та спору Уманської районної державної адміністрації від 06.11.1997 №51 & 3).

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 №1058 з 01 лютого 1990 року позивач прийнята на посаду старшої піонервожатої Коржівської НСШ (наказ №9 & 3 від 31.03.1990); 17.11.1997 звільнена із займаної посади за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України (наказ №51 від 06.11.1997).

Позивач звернулась до Христинівського відділу обслуговування громадян управління обслуговування громадян ОСОБА_5 управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою від 27.06.2018 про призначення пенсії за вислугу років, на підтвердження стажу роботи для призначення пенсії за вислугу років надала трудову книжку.

Також на усну вимогу відповідача позивач надала довідку відділу освіти, молоді та спорту Уманської районної державної адміністрації від 26.06.2018 №700/01-07, згідно з якою позивач у період роботи на посаді старшої піонервожатої Коржівської школи з 01 лютого 1990 року по 17 листопада 1997 року обсяг виконуваної роботи ОСОБА_1 відповідав обсягу посадових обовязків педагога-організатора; оплата праці ОСОБА_1 здійснювалась як педагогу-організатору; листом ОСОБА_6 освіти і науки, молоді та спорту України від 06.10.2011 №10/2-724 було зазначено про ідентичність посад старшого вожатого та педагога-організатора.

ОСОБА_5 управління ПФУ в Черкаській області від 02.08.2018 №431/60/03-20 позивача повідомлено, що у звязку з відсутністю необхідного стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, відділом з питань призначення та перерахунків пенсій №19 управління застосування пенсійного законодавства ОСОБА_5 управління ПФУ в Черкаській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах (протокол №132189 від 02.08.2018). Відповідно до пункту 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за вислугу років зберігають особи, які мають вислугу років, необхідну для призначення пенсії, 26 років і 6 місяців, а позивач згідно наданих документів має загальний страховий стаж 31р. 7 міс. 7 дн., в тому числі стаж, який дає право на пенсію за вислугу років станом на 10.10.2017 20р. 7 міс. 11 дн. До стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, не зарахований період роботи з 01.01.1992 по 17.11.1997 на посаді старшої піонервожатої.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні пенсії за вислугу років, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. е ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення право на призначення пенсії за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи, визначеного абзацом першим цієї статті, за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоровя та соціального забезпечення, які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту; ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші - за наявності вислуги років на цих посадах, передбаченої абзацами другим - одинадцятим цього пункту, та після досягнення ними такого віку: 53 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1969 року по 31 грудня 1969 року.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-V111, який набрав чинності з 11.10.2017, були внесені зміни до Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», які доповнені пунктами 21 і 16.

Так, пунктом 21 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Пунктом 16 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Таким чином, збережено право на пенсію за вислугу років працівників за умови, якщо вони на день набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148 мають вислугу років, необхідну для призначення пенсії за вислугу років (в даному випадку 26 років 6 місяців).

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 затверджено Перелік закладів і установ освіти охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі Перелік).

Згідно п. 2 Переліку, робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форм власності або відомчої належності закладів і установ.

Переліком №909 передбачено, що до стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховується робота в загальноосвітніх навчальних закладах на посаді педагога-організатора.

Відповідно до п. З Переліку, робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 p., яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, в тому числі на посаді старшої піонервожатої зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

Таким чином, починаючи з 01.01.1992 посада піонервожатої вказаним Переліком не передбачена.

Законодавством СРСР у загальноосвітніх школах була передбачена посада старшого піонервожатого. Рішенням колегії ОСОБА_6 праці УРСР від 29 березня 1991 р. № 25 «Про умови оплати праці та розміри ставок заробітної плати й посадових окладів працівників народної освіти в Українській PCP» були затверджені нові умови оплати праці працівників освіти. Зазначеною постановою в загальноосвітніх навчальних закладах замість посади старшого піонервожатого з 01.04.1991 вводилась посада педагога-організатора. Тому всі старші піонервожаті з 01.04.1991 мали бути переведені на посади педагогів-організаторів.

Крім того, Тимчасовими типовими штатними нормативами денних середніх загальноосвітніх навчально-виховних закладів, затверджених наказом ОСОБА_6 освіти України від 09.08.1996 № 264, керівникам управлінь і відділів освіти була надана можливість до 01.09.1996 переглянути штати, введені в попередні роки, та, у разі необхідності, перезатвердити їх рішенням відповідних органів державної виконавчої влади. При цьому Тимчасовими типовими штатними нормативами було передбачено введення до штатних розписів середніх загальноосвітніх навчально-виховних закладів посади педагога-організатора (або старшого вожатого),

ОСОБА_6 освіти і науки України № 1/9-234 від 19.06.2001 були доведені Методичні рекомендації з питань формування штатів загальноосвітніх навчально-виховних закладів. Пункт 6 Методичних рекомендацій передбачав наступне: «Посада педагога-організатора (або старшого вожатого) вводиться в школах залежно від кількості 1-9 класів, виходячи з таких нормативів: за наявності: 8- 37 класів - 1 посада; за наявності: 38 і більше класів - 2 посади».

При зверненні в управління з заявою про призначення пенсії за вислугу років на підтвердження спеціального стажу позивач надала трудову книжку.

Згідно записів у трудовій книжці, позивач у період з 01.02.1990 по 17.11.1997 працювала на посаді старшої піонервожатої, робота на посаді педагога-організатора у трудовій книжці не вказана.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788 «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок ведення трудових книжок затверджений наказом ОСОБА_6 праці України № 58 від 29.07.1993 «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» (далі - Інструкція № 58).

Відповідно до абз. 3 п. 2.14 Інструкції № 58 записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у «Класифікаторі професій».

У Довіднику кваліфікаційних характеристик професій працівників (Випуск 87, наказ № 144 від 14.06.1999), а також наказі МОН № 665 від 01.06.2013 зазначено професію (посаду) педагог-організатор. Посада старшого піонер вожатого відсутня.

Згідно п. 2.9 Інструкції № 58, виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження. У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці.

Пунктом 2.6. Інструкції № 58 передбачено, що у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис.

Відповідно п. 2.10. Інструкції № 58, у розділі «Відомості про роботу», «Відомості про нагородження», «Відомості про заохочення» трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається.

У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі З пишеться: «Запис за № таким-то недійсний». Прийнятий за такою-то професією (посадою) і у графі 4 повторюються дата і номер наказу (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу, запис з якого неправильно внесений до трудової книжки.

На порушення зазначеного, записи до трудової книжки позивача щодо переведення на посаду педагога-організатора не вносились.

Відповідно до п. 1.6 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок подання та оформлення документів), звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок підтвердження стажу).

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження стажу, у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Форма довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній передбачена у додатку №5 до Порядку підтвердження стажу №637.

Оскільки у трудовій книжці позивача її робота на посаді педагога-організатора не вказана, документом, який підтверджує її роботу на вказаній посаді згідно Порядку підтвердження стажу роботи №637 є довідка про характер виконуваної роботи.

Позивач надала на усну вимогу відповідача довідку відділу освіти, молоді та спорту Уманської РДА Черкаської області від 26.06.2018 №700/01-07, з якої вбачається, що позивач працювала на посаді старшої піонервожатої Коржівської школи з 01 лютого 1990 року по 17 листопада 1997 року; обсяг виконуваної роботи ОСОБА_1 відповідав обсягу посадових обовязків педагога-організатора; оплата праці ОСОБА_1 здійснювалась як педагогу-організатору; листом ОСОБА_6 освіти і науки, молоді та спорту України від 06.10.2011 №10/2-724 було зазначено про ідентичність посад старшого вожатого та педагога-організатора. Тобто, у вказаній довідці відсутній конкретний період роботи, з якого позивач працювала на посаді педагога-організатора.

Крім цього, вказана довідка не відповідає формі довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка передбачена у додатку №5 до Порядку підтвердження стажу роботи №637.

Таким чином, позивач не надала документів, які б підтверджували її роботу на посаді педагога-організатора за період з 01.02.1990 по 17.11.1997, тому згідно наданих документів її спеціальний стаж становить 20р. 7 міс. І 11 дн., та не дає права на призначення пенсії за вислугу років.

Разом з цим, суд зазначає, що згідно з пунктом 1.7 Порядку подання та оформлення документів №22-1 передбачено, що у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Судом встановлено, що відповідач не повідомив позивача письмово про необхідність подання довідки про підтвердження стажу роботи за формою, передбаченою у додатку №5 до Порядку підтвердження стажу №637, тому його рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії є передчасним, отже протиправним. У звязку з цим рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії за вислугу років підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Разом з цим у судовому засіданні встановлено, що на час розгляду справи період роботи позивача на посаді педагога-організатора належними доказами не підтверджено, тому позовна вимога про зобовязання відповідача призначити пенсію за вислугу років є передчасною і задоволенню не підлягає.

При цьому ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобовязання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за вислугу років.

Посилання позивача рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 07.11.2018 у справі №706/1456/18 для підтвердження стажу роботи в період з 01.02.1990 по 17.11.1997 на посаді педагога-організатора суд не приймає до уваги з огляду на те, що підтвердження спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років на підставі інших документів, в тому числі і на підставі рішень суду про встановлення факту, чинним законодавством України не передбачено.

Окрім того, вказане судове рішення прийнято після того, як позивачці було відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років, і доказів повторного звернення із заявою про призначення пенсії та надання судового рішення відповідачу позивач не надала.

Згідно з ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивач просить відшкодувати судові витрати зі сплати судового збору у сумі 704 грн. 80 коп. та витрати на правову допомогу у сумі 7 000 грн.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивач надала копії договорів про надання правової допомоги в адміністративному провадженні від 19.12.2018, укладених з адвокатами ОСОБА_2 та ОСОБА_3, дві квитанції від 19.12.2018 про сплату 3500 грн. згідно вказаних договорів та розрахунок судових витрат від 20.12.2018, згідно з яким оплата правничої допомоги адвоката ОСОБА_3 складає 3500 грн. (збір доказів, підготовка справи до розгляду, представництво в суді), та оплата правничої допомоги адвоката ОСОБА_2 складає 3500 грн. (збір доказів, підготовка справи до розгляду, представництво в суді).

Згідно з ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Ч. 4 вказаної статті передбачає, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 5 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 7 вказаної статті обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом встановлено, що позовна заява подана позивачем до суду 20.12.2018 після укладення договорів про надання правової допомоги від 19.12.2018, також адвокати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 приймали участь у 2-х судових засіданнях в режимі відеоконференції та у 2-х судових засіданнях в залі судових засідань в м. Черкаси.

Разом з цим, у наданих договорах від 19.12.2018 не вказана вартість послуг з підготовки позовної заяви та гонорару адвокатів за участь у судових засіданнях.

Збір доказів для подання до суду письмовими доказами не підтверджено. Наданий до суду адвокатський запит від 13.09.2018 вих. №05 судом до уваги не приймається, оскільки поданий до укладення договорів про надання правової допомоги від 19.12.2018.

Також суд враховує, що справа згідно ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України є справою незначної складності, тому не потребує участі двох адвокатів.

Отже враховуючи принцип співмірності витрат суд вважає, що співмірними витратами на надання правової допомоги у даній справі є 2000 грн., однак з врахуванням пропорційного розподілу витрат згідно ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відшкодуванню підлягає 1000 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (вул. Дружби, 14, с. Заячківка, Христинівський район, Черкаська область,20030, ідентифікаційний код НОМЕР_1) задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову ОСОБА_5 управління Пенсійного фонду України у Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ) у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (вул. Дружби, 14, с. Заячківка, Христинівський район, Черкаська область,20030, ідентифікаційний код НОМЕР_1), оформлену листом №431/60/03-20 від 2 серпня 2018 року.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (вул. Дружби, 14, с. Заячківка, Христинівський район, Черкаська область,20030, ідентифікаційний код НОМЕР_1) про призначення пенсії за вислугу років від 27 червня 2018 року №623.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_5 управління Пенсійного фонду України у Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ) на користь ОСОБА_1 (вул. Дружби, 14, с. Заячківка, Христинівський район, Черкаська область,20030, ідентифікаційний код НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 352 грн. 40 коп. та витрат на правову допомогу у сумі 1000 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 25.03.2019.

Суддя А.В. Руденко