Справа № 160/2575/19
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

25 березня 2019 року Справа № 160/2575/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Лозицька І.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної у місті ради про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

20.03.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної у місті ради, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної у місті ради по дискримінації її на підставі обмови самозваних керівників ЖБК «Восток-24»;

- визнати за ОСОБА_1 право на отримання субсидії для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг за період з 01.05.2018 року по теперішній час;

- зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної у місті ради залишити призначення ОСОБА_1 субсидії на раніше встановленому рівні до вирішенні справи по суті.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи:

1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;

5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суд, вивчивши подану ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) позовну заяву встановив, що фактичним предметом спору між сторонами є протиправність дій відповідача щодо прийняття рішення від 21.02.2019 року про відмову позивачу у призначенні житлової субсидії, у зв'язку з отриманням структурним підрозділом з питань соціального захисту населення інформації про наявність простроченої понад місяць заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг. Водночас позивач у своїй позовній заяві посилається на положення ст. 16 Цивільного кодексу України, якими визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, та відповідним чином визначає свої позовні вимоги, в тому числі оскаржуючи дії відповідача щодо її дискримінації та самообмови, визнання права на отримання субсидії. Разом з тим, позивач звертається до адміністративного суду з позовом до суб'єкта владних повноважень за захистом порушеного права на отримання субсидії в рамках публічно-правових відносин, який здійснює судочинство за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, а не Цивільного кодексу України та Цивільного процесуального кодексу України.

Так, суд зазначає, що у відповідності до вимог ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За змістом п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір це - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Відповідно до п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Суд зазначає, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Натомість, однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника.

Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

З огляду на це, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

При цьому, відповідно до частин 1, 2 та 3 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

До суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.

Так, як вбачається зі змісту позовної заяви та заявлених позовних вимог, позивач оскаржує рішення відповідача, оформлене витягом з протоколу № 9 засідання комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням населенню субсидій та пільг від 21.02.2019 року, яким ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні житлової субсидії, у зв'язку з отриманням інформації про наявність простроченої (понад місяць) заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, загальна сума якої перевищує 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням субсидії.

Таким чином, з урахуванням вимог ст. 5 КАС України, належним способом захисту права позивача на отримання субсидії є спосіб захисту, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України, а саме: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, яким є зазначене рішення відповідача. Натомість позивач звертає до відповідача позовні вимоги, з яких вбачається наявність ознак спору приватноправового характеру, зокрема з приводу захисту особистого немайнового права щодо дискримінації на підставі обмови, а також визнання права на отримання субсидії, що розглядаються в порядку цивільного судочинства за правилами Цивільного процесуального кодексу України, а не адміністративного судочинства, як помилково вважає позивач.

Тому, позивачу слід визначитись з тим, яке його право, свобода чи інтерес порушені та, з урахуванням цього, уточнити позовні вимоги, викладені у пунктах 1 та 2 прохальної частини позовної заяви на підставі передбачених ст. 5 КАС України способів захисту її порушених прав, свобод чи інтересів, які можуть бути заявлені до адміністративного суду.

Крім того, однією з позовних вимог, що зазначена у пункті 3 прохальної частини позовної заяви є вимога про зобов'язання відповідача вчинити певні дії до вирішення справи по суті, що за своєю правовою природою є вимогою співмірною з забезпеченням позову.

Так, відповідно ч. 2 ст. 150, п. 3 ч. 1 ст. 151 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Позов може бути забезпечено, зокрема, встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії.

Тож позивачу також слід визначитись і з позовною вимогою, заявленою у пункті 3 прохальної частини позову, а саме: визначитись чи подається вона в порядку забезпечення позову, відповідно до вимог ст. ст. 150 - 158 КАС України, та оформити її відповідним чином, чи це є позовною вимогою, але така не може бути заявлена в порядку її вирішення до ухвалення рішення по суті в адміністративній справі.

Таким чином, позивачу слід надати до суду виправлену редакцію позовної заяви з уточненим викладом змісту позовних вимог відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України, та з зазначенням обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги щодо порушення її прав, свобод чи інтересів та копію виправленої позовної заяви для направлення відповідачу.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Водночас при вивченні позовної заяви судом було встановлено, що позивач зазначив неправильне найменування відповідача як органу місцевого самоврядування, а саме: Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної у місті ради замість правильного - Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради (ідентифікаційний код юридичної особи - 03192336), відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином, позивачу слід зазначити у позовній заяві і правильне найменування відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Однак, позивач не надала суду копій доданих до позовної заяви документів для направлення відповідачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 169 КАС України позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених вище недоліків позовної заяви.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної у місті ради про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Встановити позивачу п'ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Визначені недоліки позовної заяви позивачу усунути шляхом надання до суду:

- виправленої редакції позовної заяви з зазначенням правильного найменування відповідача, а саме: Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради (ідентифікаційний код юридичної особи - 03192336), а також з уточненим викладом змісту позовних вимог відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України, та з зазначенням обставин, якими позивач обґрунтовує свої уточнені позовні вимоги щодо порушення її прав, свобод чи інтересів, разом з копією виправленої позовної заяви та доданими до неї документами для направлення відповідачу.

Суд роз'яснює позивачу, що у випадку, якщо недоліки позовної заяви не будуть усунені у зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута. Залишення позовної заяви без руху не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Лозицька