Справа № 308/12574/18
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/471/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Улицького В.З., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря Мельничук Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 грудня 2018 року (постановлену головуючим суддею Придачук О.А. у м. Ужгороді) про повернення позовної заяви у справі № 308/12574/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.12.2018 повернуто позовну заяву.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати, а матеріали справи направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що позивач виконав вимоги ухвали суду першої інстанції та подав до суду позовну заяву, яка прийнята судом до провадження, а тому у справі № 308/12574/18 відсутні підстави для винесення ухвали від12.12.2018.. Крім цього вказує на те, що проти нього відсутні відомості про направлення йому ухвали суду від 08.11.2018, проти нього було скоєно більше 100 підпалів, незаконних проникнень в приміщення та інших кримінальних правопорушень, а тому він позбавлений матеріалів справи № 308/12574/18

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що про наявність підстав для виходу за межі доводів та вимог апеляційної скарги, оскільки наявні порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Положеннями статей 160 і 161 КАС України визначено форму та зміст позовної заяви, а також визначено документи, що до неї додаються.

Відповідно до частин першої та другої ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, установлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо останній не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, необхідною умовою для повернення позивачу поданої ним позовної заяви на підставі ч. 4 ст.169 КАС України, є наявність одночасної сукупності наступних умов:

1) позовна заява була залишена ухвалою суду без руху із визначенням її конкретних недоліків відповідно до вимог ст.160, 161 КАС України;

2) позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, визначений судом.

З матеріалів справи слідує, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.11.2018 позовну заяву було залишено без руху та дано можливість для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали.

Так зі змісту ухвали від 08.11.2018 встановлено, що заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ч. 7 ст. 161 КАС України відповідно до якої, до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Суд першої інстанції зазначив, що надана позивачем копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 393342 є неналежної якості, у зв`язку з чим неможливо встановити зміст оскаржуваної постанови. При цьому докази звернення позивача до УПП в Закарпатській області з заявою про надання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 393342 належної якості, відмова у наданні такого чи клопотання позивача про витребування судом вказаної постанови - відсутні.

Крім цього суд першої інстанції залишаючи позовну заяву без руху зазначив, що, відповідно до п. п. 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, однак, позивачем не здійснено виклад обставин справи та обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не наведено доказів, на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Копію ухвали суду першої інстанції від 08.11.2018 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з штрихкодового ідентифікатора № 201 позивач отримав 16.11.2018.

У зв`язку з тим, що станом на 12.12.2018 недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.11.2018, позивачем не усунуто суддя повернув позовну заяву згідно оскарженої ухвали.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява повертається позивачеві.

Проте колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позовної заяви, з огляду на таке.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються:

зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів

виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги; зазначення доказів що підтверджують вказані обставини;

Відповідно до ч. 7 ст. 161 КАС України до позовної заяви додаються:

до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал чи копія оспорюваного акта чи договору, або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Отже, ухвала про залишення апеляційної скарги без руху має містити не лише виявлені недоліки, але й спосіб їх усунення. Невиконання належним чином вмотивованої ухвали у спосіб визначений судом тягне за собою наслідок у вигляді повернення такої скарги.

Разом з цим колегія суддів встановила, що в ухвалі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.11.2018 перелічено виявлені недоліки позовної заяви проте не зазначено спосіб їх усунення.

Крім цього з матеріалів справи вбачається, що в тексті позовної заяви зазначено про нечитабельність постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та в прохальній частині позовної заяви вказано на необхідність витребування у відповідача матеріалів справи стосовно накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. Також зазначено, що у зв`язку з нечитабельністю постанови звернення представника особи, яка притягується до відповідальнолсті та адвокатський запит залишені без відповіді.

Відповідно до ст .80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що для повного, всебічного рощзгляду справи і у зв`язку позивачем з неможливістю самостійно надати докази, суд першої інстанції в межах своїх повноважень мав можливість самостійно витребувати оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Що до інших визначених судом недоліків, а саме те, що позивачем не здійснено виклад обставин справи та обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не наведено доказів, на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, то останні могли бути уточненні в ході розгляду самої справи, оскільки їх короткий зміст, у зв`язку з нечитабельністю оскарженої постанови, наведений в поданій позовній заяві.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17.07.1997 №4 75/97), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У справі Bellet v. Frаnсе Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Таким чином, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, оскільки виявлені недоліки позовної заяви повинні бути такими, що перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження в адміністративній справі.

Відтак, рішення суду про повернення позовної заяви є передчасним, оскільки застосовані судом першої інстанції наслідки не були пропорційні, обмежили право доступу до суду і стали перешкодою для захисту прав позивачки.

Відповідно до ст. 320 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, коли має місце неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Відтак, з врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи, оскільки винесена з порушенням норм процесуального права та з неповним з`ясуванням обставин справи, що мають значення для справи.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 грудня 2018 року про повернення позовної заяви у справі № 308/12574/18 - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повне судове рішення складено 29 березня 2019 року