Справа № 200/4595/19-а
Суддя: Логойда Т. В.
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

01 квітня 2019 р. Справа №200/4595/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Логойда Т.В., перевіривши виконання вимог законодавства при подачі позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до частин 1 та 3 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» систему органів примусового виконання рішень становлять Міністерство юстиції України; органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Органи державної виконавчої служби визначені пунктом 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29 вересня 2016 року № 2832/5), відповідно до якої ними є:

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень;

управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;

районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби).

Відповідно до наведених вимог законодавства відповідати за позовними вимогами в даній справі повинен відповідний орган державної виконавчої служби, яким у даному випадку є Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Між тим, в порушення вимог частини 3 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України позовні вимоги заявлені до особи, яка згідно з наведеними вимогами законодавства в даній справі не є відповідним органом державної виконавчої служби.

Отже, вказані недоліки позивачем мають бути усунуті.

Позивач оскаржує постанову державного виконавця від 22 серпня 2018 року ВП №56710471, яку отримав 30 серпня 2018 року (про що позивач зазначає в позові і що підтверджується доданими до позову матеріалами), а до суду з позовом звернувся 29 березня 2019 року, тобто з пропуском строку, що встановлений ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

До позову додано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом, яку позивач обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова ним отримана в кінці бюджетного року, і у зв’язку з відсутністю своєчасного фінансування для сплати судового збору він не міг своєчасно звернутися до суду з даним позовом. Бюджет Пенсійного фонду України на 2019 рік затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2019 року № 14, у зв’язку з чим позивач зміг реалізувати своє право на звернення до суду з позовом після того, як йому були виділені кошти на сплату судового збору.

Розглянувши заяву суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 6 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов’язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» вказав, що «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

У пункті 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» Європейський Суд з прав людини зазначив, що «Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків».

Таким чином, у ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких коштів, тощо. Це пов'язано з тим, що держава має дотримуватись раніше згаданого принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов'язків, встановлених нею ж.

Враховуючи наведене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору не можуть бути підставою для реалізації суб'єктом владних повноважень права на оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку.

Аналогічна правова позиція неодноразово викладалася Верховним Судом, зокрема в ухвалах від 11 березня 2019 року у справі №810/701/18, від 13 березня 2019 року у справі №804/4216/17, від 25 березня 2019 року у справі №815/3667/17.

Крім того, посилання в заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом на те, що оскаржувана постанова позивачем отримана в кінці бюджетного року є неприйнятним, оскільки таке посилання суперечить змісту самої заяви, змісту позову та спростовано доданим до позову матеріалам.

Крім того, відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень та програмного забезпечення «Діловодство спеціалізованого суду» в період з 30 серпня 2018 року (дата отримання оскарженої постанови) по 29 березня 2019 року (дата звернення до суду з даним позовом) Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області неодноразово зверталося до Донецького окружного адміністративного суду з позовами, за які сплачувало судовий збір і щодо яких ухвалювалися судові рішення (справи: №0540/8414/18-а, №0540/8784/18-а, №0540/8785/18-а, №0540/8786/18-а, №200/9753/18-а, №200/9754/18-а, №200/9755/18-а, №200/9756/18-а, №200/9758/18-а, №200/9759/18-а, №200/9760/18-а, №200/9761/18-а, №200/11405/18-а, №200/9867/18-а, №200/9869/18-а, №200/9870/18-а, 200/10726/18-а, № 225/5094/18, №200/12547/18-а, №200/12544/18-а, №225/5673/18, №200/13333/18-а), з них за результатами розгляду справ на користь позивача стягнута сплачена ним сума судового збору, зокрема рішеннями Донецького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року у справі №0540/8785/18-а, від 27 листопада 2018 року у справі №200/11405/18-а, від 18 грудня 2018 року у справі № 225/5094/18, від 21 грудня 2018 року у справі №200/12544/18-а.

Отже, заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом не свідчить про наявність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовом поважними. В порушення процесуальних вимог докази поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовом до заяви не додані.

З огляду на наведене підстави, вказані у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з позовом, судом визнані неповажними.

В порушення вимог статті 161 вказаного Кодексу до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору за подання до адміністративного суду позову майнового характеру (оскаржується постанова про накладення штрафу в сумі 5100 грн.).

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

Позивачу у позовній заяві потрібно відповідачем вказати відповідний орган державної виконавчої служби, який має відповідати за заявленими позовними вимогами, а саме Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області; зазначити його місцезнаходження, поштовий індекс, відомі номери засобів зв’язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти, якщо такі відомі, чи вказати на їх відсутність.

До позовної заяви потрібно додати доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи копії позовної заяви та доданих до неї документів.

До позовної заяви потрібно додати обґрунтовану заяву про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними із зазначенням інших підстав для поновлення строку, і додати докази поважності причин пропуску такого строку.

Судовий збір в сумі 1921 грн. має бути сплачено на розрахунковий рахунок 4034, отримувач Слов’янське УК/м.Слов’янськ/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37803368, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу: 101; ______ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків – фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір, за позовом ______ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Донецький окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа). Оригінал документу про сплату судового збору потрібно додати до позовної заяви.

Керуючись частинами 1 та 2 статті 169, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а:

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків – протягом десяти днів з дня вручення позивачу даної ухвали.

В разі не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовна заява буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя Логойда Т. В.