Справа № 808/109/18
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 808/109/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сколишева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.03.2018 р. в адміністративній справі №808/109/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромвентиляція" до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрпромвентиляція" звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 15.09.2017 №, №, № та №.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 березня 2018 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 15.09.2017 №, №, № та №.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволені позову відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги. Представник позивача просив у задоволені апеляційної скарги відмовити зважаючи на необґрунтованість наведених у ній доводів.

Заслухавши пояснення сторін та перевіривши підстав для апеляційного перегляду, колегія суддів погоджується з доводами апелянта з огляду на наступне.

В період з 30.06.2017 року по 13.07.2017 року (включно) ГУ ДФС у Запорізькій області проведена документальна виїзна планова перевірка ТОВ "Укрпромвентиляція" з питань дотримання вимог податкового законодавства, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року, за результатами якої складено акт №424/08-01-14-01/33471657 від 27.07.2017 року.

Відповідно до викладених в акті перевірки висновків позивачем порушено приписи ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", пп. 14.1.11, пп. 14.1.36, пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1,п.44.2, п.44.6 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, пп.135.4.1 п.135.4, п.135.1 ст. 135, п. 137.1 ст. 137 ПК України, п.5 П(С)БО 11, Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року № 290, в результаті чого занижено до сплати податкові зобов'язання з податку на прибуток за 2014 рік в розмірі 1 201 636 грн., за 2015 рік в розмірі 434 492 грн., за 2016 рік в розмірі 2 313 430 грн., за перший квартал 2017 року в розмірі 16 308 грн.; завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за перший квартал 2017 рік в розмірі 610 грн.;

пп. 14.1.36 пп. 14.1 181 п. 14.1 ст. 14, п, 44.6 ст. 44, п.187.1 ст.187, п. 198.1 п. 198.2 п. 198.3 п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено до сплати податкові зобов'язання з податку на додану вартість за перевірений період на загальну суму 4 103 828 грн. за січень, березень червень, серпень, листопад, грудень 2014 року, березень, травень - липень, жовтень - грудень 2015 року, лютий - червень, вересень, листопад, грудень 2016 року, березень 2017 року; завищено суму від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за грудень 2015 року у сумі 454 грн.; завищено податковий кредит з податку на додану вартість за липень 2014 року на загальну суму 101 295,05 грн.

На підставі висновків акту перевірки ГУ ДФС у Запорізькій області 15.09.2017 року винесено податкові повідомлення - рішення:

- № , яким ТОВ "Укрпромвентиляція" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем в розмірі 3 965 866 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 882 843,50 грн.;

- № , яким ТОВ "Укрпромвентиляція" зменшено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 610 грн. за березень 2017 року;

- № , яким ТОВ "Укрпромвентиляція" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 3 999 861 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 999 965,25 грн.;

- № , яким ТОВ "Укрпромвентиляція" зменшено від'ємне значення суми податку на додану вартість в розмірі 454 грн. за грудень 2015 року.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження висновки податкового органу, викладені в акті перевірки, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Пунктом 135.1. ст. 135 ПК України (тут і в подальшому в редакції, чинній до 01.01.2015), доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються, зокрема, з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Відповідно до п.135.2. ст. 135 ПК України, доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно п.п. 135.4.1. п. 135.4. ст. 135 ПК України, дохід від операційної діяльності визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов'язань, та включає: дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг, у тому числі винагороди комісіонера (повіреного, агента тощо); особливості визначення доходів від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг для окремих категорій платників податків або доходів від окремих операцій встановлюються положеннями цього розділу.

Відповідно п.п.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України (в редакції, що діяла після 01.01.2015) прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Відповідно до п. 137.1 ст. 137 ПК України, дохід від реалізації товарів визнається за датою переходу покупцеві права власності на такий товар. Дохід від надання послуг та виконання робіт визнається за датою складення акта або іншого документа, оформленого відповідно до вимог чинного законодавства, який підтверджує виконання робіт або надання послуг.

Відповідно до п. 185.1. ст. 185 ПК України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 187.1. статті 187 ПК України, передбачено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 розділу І ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Кодексу.

Пунктом 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

За змістом п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За приписами п. 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

Пунктом 198.6 ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів (послуг), на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 201.6, 201.10 ст. 201 ПК України). Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, які підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Згідно з п. 44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону № 996-ХІV бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За змістом ч. 1 ст. 9 вищезазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Частиною 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV передбачені обов'язкові реквізити, які мають містити первинні та зведені облікові документи.

Отже, колегія суддів зазначає, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, що складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, що кореспондується з нормами Податкового кодексу України.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що судова практика вирішення податкових спорів виходить із презумпції добросовісності платника, яка презюмує економічну виправданість його дій, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, і достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з акту перевірки податковий орган встановив невідповідність даних податкової та бухгалтерської звітності, зокрема, що позивачем занижено задекларовані показники у рядку 02 Декларації "Дохід від операційної діяльності (дохід від реалізації товарів (робіт, послуг)" на загальну суму 43376 грн. за 2014 рік. Наведене також стосується і завищення позивачем сум собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) зазначених у Звіті про фінансові результати (форми №2) на загальну суму 180195,00 грн.

Так, фінансова звітність ґрунтується на записах, відображених у бухгалтерському обліку, при цьому відповідно до даних, відображених у Звіті про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 2015 рік перший квартал 2017 року (Форма № 2) по рядку 2050 "Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)" відображено показник у загальній сумі 8172800,00грн., в той же час відповідно до записів бухгалтерського обліку за 2015 рік перший квартал 2017 рік обліковується сума 7992605,00 грн., тобто різниця між зазначеними звітами становить -180195,00 грн.

При проведенні перевірки позивач листом від 19.07.2017 року б/н повідомив контролюючи орган про неможливість надати первинні документи до перевірки.

Отже, фактично первинними документами не підтверджено завищення підприємством задекларованих показників у рядку 2050 Звіту про фінансові результати за 2015 рік перший квартал 2017 року "Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)" на загальну сум у180195.00 грн.

Також, з матеріалів справи вбачається, що в перевіряємому періоді підприємство мало господарські взаємовідносини з ТОВ "Лєсток", ТОВ "Денекс Груп", з ТОВ "Смарт Трейд Кост", ТОВ "МДНС", ТОВ "Будівельна компанія "АРС Девелопмент" та ТОВ "ХОРОСТ", ТОВ "Ліагро сервіс груп", ТОВ "Кастром груп", ТОВ "Лакус-22", ТОВ "Майдан Центр Інвест", ТОВ "Арфін Хаус", ТОВ "Будмонтаж Груп", ТОВ "Вєрс Груп", ТОВ "Торговий Дім-Про", ТОВ "Буделмонтаж", ТОВ "Всесвіт-2", яких залучено у якості субпідрядників до виконання будівельно-монтажних робіт замовниками, яких були ДП "НАЕК "ЕНЕРГОАТОМ" та ТОВ "АГРОПРОІНВЕСТ 08", ТОВ "ЗЗКС", ПРАТ "ЗКФ", ТОВ "БК" "ОЛТАК", ТОВ "ПК "Дніпровський", ПТ "Чайковська і компанія", ТОВ "Вінницька птахофабрика", КП "Дубовий гай", ТОВ "Спецрембудсервіс", ПРАТ "Дніпроспецсталь".

При цьому, відповідно до даних поданих контрагентами за формою 1- ДФ, у ТОВ "Лєсток", ТОВ "Денекс Груп", з ТОВ "Смарт Трейд Кост", ТОВ "МДНС", ТОВ "Будівельна компанія "АРС Девелопмент" та ТОВ "ХОРОСТ" у зазначених підприємств не було достатньо трудових та технічних ресурсів для виконання зазначеного у звітності ТОВ "Укрпромвентиляція" обсягу робіт. Також, зазначеними підприємствами надавались послуги з виконання будівельних робіт у перевіряємому періоді, ряду інших підприємств, розташованих на території інших обласних центрів України.

Крім того, судом враховується те, що при укладанні договорів будівельно-монтажних робіт з вищезазначеними замовниками, позивачем не укладалися договори субпідряду.

Відповідно до пояснень підприємств-замовників будівельних робіт, наведених у листах, останніми підтверджено те, що роботи на підприємствах виконувалися лише працівникам ТОВ "Укрпромвентиляція" (а.с.62-76,79-90 т.5).

Так, у листі від 10.10.2018 року № 28-28/22618 ДП "НАЕК "Енергоатом", наданого на запит податкового органу стосовно розташування та пропускного режиму на об'єкти, на яких виконувалися роботи ТОВ "Укрпомвентиляція", підприємством зазначено, що охорону об'єктів здійснює загін відомчої воєнізованої охорони ВП "Запорізька АЕС" та оформлення перепусток на прохід осіб (працівників) сторонніх організацій здійснюється відповідно до Інструкції про пропускний режим, внтрішньооб'єктовому режимі на об'єктах ВП "Запорізька АЕС", витяг з якої додано до листа (а.с. 62-63, т.5, а.с.79-87, т.6).

Крім того, ПрАТ "Дніпроспецсталь" у листі від 22.08.2017 року № 115-107 також зазначило, що договірні відносини між підприємством та позивачем існували у 2014 році, зокрема на виконання робіт по технічному обслуговуванню кондиціонерів та спліт-систем, при цьому будівельно-монтажні роботи в рамках укладених договір не передбачались. Дозволів на залучення підрядників/субпідрядників від ТОВ "Укрпромвентиляція" до підприємства не надходило (а.с.64, т.5).

Виходячи з аналізу наданих позивачем договорів на виконання судбпідрядних робіт, укладених з контрагентами: ТОВ "Лєсток", ТОВ "Денекс Груп", з ТОВ "Смарт Трейд Кост", ТОВ "МДНС", ТОВ "Будівельна компанія "АРС Девелопмент" та ТОВ "ХОРОСТ", ТОВ "Ліагро сервіс груп", ТОВ "Кастром груп", ТОВ "Лакус-22", ТОВ "Майдан Центр Інвест", ТОВ "Арфін Хаус", ТОВ "Будмонтаж Груп", ТОВ "Вєрс Груп", ТОВ "Торговий Дім-Про", ТОВ "Буделмонтаж", ТОВ "Всесвіт-2" неможливо встановити замовника цих робіт, розташування об'єктів на яких такі роботи виконуються, наявність обов'язку у Генпідрядника забезпечити можливість підрядником виконувати підрядні роботи на відповідних об'єктах, наявність устаткування, необхідного для проведення робіт, тощо. Доказів, які б свідчили про використання на об'єктах підприємств - замовників матеріалів, механізмів, необхідних для проведення робіт безпосередньо контрагентами позивача також не надано.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в окремих, наявних в матеріалах справи, копіях актів приймання виконаних будівельних робіт, складених за формою КБ-2, локальних смет на будівельні роботи, складених за формою № 1, не міститься зазначення посади та ПІБ особи, яка їх підписала, що в свою чергу унеможливлює їх врахування як належні первинні документи, складені на підтвердження зазначеного в них обсягу робіт.

Також у акті перевірки податковий орган зазначає про те, що позивачем не відображено у складі доходів за 2014 рік суму простроченої (безнадійної) кредиторської заборгованості по підприємствам, які мають обліковий стан " 16 - припинено, ліквідовано, закрито" на загальну суму 1 150 793,19 гри.

З метою визначення періоду виникнення заборгованості посадовою особою контролюючого органу листом від 17.07.2017 року у позивача було запитано документальні підтвердження з якого саме періоду виникла кредиторська заборгованість.

Вищевказаний лист направлено 17.07.2017 року рекомендованим листом з відміткою про вручення, проте, оскільки в.о. генерального директора Чайковський І.А. був відсутній на робочому місці, вищевказаний лист отримано посадовими особами Підприємства 18.08.2017 року, що засвідчується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

В останній день перевірки, на день складання (підписання) матеріалів перевірки, при поданні та розгляді пояснень та документальних підтверджень з питання кредиторської заборгованості посадовими (уповноваженими) особами Підприємства не надано.

Також, під час проведення перевірки не надано документальних підтверджень (наказ та бухгалтерські довідки) щодо списання безнадійної кредиторської заборгованості.

Згідно з вимогами п.п. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (в редакції станом на 2014 р.) визначено, що "безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак:

а) заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності;

б) прострочена заборгованість фізичної або юридичної особи, що не погашена внаслідок недостатності майна зазначеної особи, за умови, що дії кредитора, спрямовані на примусове стягнення майна боржника, не призвели до повного погашення заборгованості;

в) заборгованість суб'єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв'язку з їх ліквідацією;

г) заборгованість, яка виявилася непогашеною внаслідок недостатності коштів, одержаних після звернення кредитором стягнення на заставлене майно відповідно до закону та договору, за умови, що інші дії кредитора щодо примусового стягнення іншого майна позичальника, визначені нормативно-правовими актами, не призвели до повного покриття заборгованості;

г) заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв'язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством;

д) прострочена заборгованість померлих фізичних осіб, а також осіб, які у судовому порядку визнані безвісно відсутніми, недієздатними або оголошені померлими, а також прострочена заборгованість фізичних осіб, засуджених до позбавлення волі".

Враховуючи, що ані під час перевірки, ані під час судового розгляду позивачем не надано пояснень, а також документальних підтверджень, які б спростували висновки акту з цього питання, колегія суддів вважає вірним висновок контролюючого органу щодо порушення позивачем вимог пп. 14.1.11, пп. 14.1.125, п.14.1 ст. 14, пп.134.1.1. п. 134.1, пп.135.5.4 п.135.5 ст. 135 ПК України та заниженню доходів, що враховуються при визначені об'єкта оподаткування.

Також колегією суддів враховується те, що при розрахунку податкових повідомлень-рішень контролюючим органом не враховувалися вироки судів, ухвалених стосовно ряду контрагентів позивача, оскільки у зв'язку з відсутністю первинної документації відповідач позбавлений можливості врахувати термін 1095 днів, визначений ПК України, та протягом якого можливо застосовувати відповідні штрафні санкції.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що нереальність господарських операцій позивача з ТОВ "Лєсток", ТОВ "Денекс Груп", з ТОВ "Смарт Трейд Кост", ТОВ "МДНС", ТОВ "Будівельна компанія "АРС Девелопмент" та ТОВ "ХОРОСТ", ТОВ "Ліагро сервіс груп", ТОВ "Кастром груп", ТОВ "Лакус-22", ТОВ "Майдан Центр Інвест", ТОВ "Арфін Хаус", ТОВ "Будмонтаж Груп", ТОВ "Вєрс Груп", ТОВ "Торговий Дім-Про", ТОВ "Буделмонтаж", ТОВ "Всесвіт-2" підтверджується вищенаведеними обставинами справи та з врахування факту відсутності або невідповідності первинних документів, як підстави формування податкового та бухгалтерського обліку, наданих на підтвердження господарських операцій, а також суперечностей та неточностей, виявлених під час судового розгляду, свідчить про правомірність спірних податкових повідомлень-рішень.

Відповідачем, на якого відповідно до ч.2 ст.77 КАС України покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення, в даному випадку доведено факт вчинення позивачем господарської операції без мети настання реальних правових наслідків, та з порушенням публічного порядку.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області - задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.03.2018 р. в адміністративній справі №808/109/18 -скасувати.

Прийняти нове судове рішення.

В задоволені адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромвентиляція" - відмовити.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 - 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко