Справа № 0840/3411/18
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2019 року м. Дніпросправа № 0840/3411/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Божко Л.А., Іванова С.М.,

секретар судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" ОСОБА_2

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.11.2018 (суддя Садовий І.В., повний текст рішення складно 16.11.2018)

у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до відповідача ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог - "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб", Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно розрахунковий центр" про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3, звернулась з позовом до відповідача ОСОБА_1 особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" ОСОБА_2, треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Державна організація "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" (далі-третя особа-1), ТОВ "Інвестиційно розрахунковий центр" (далі-третя особа-2), позивач просив:

визнати противоправним рішення ОСОБА_1 особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" ОСОБА_2 щодо визнання переказу коштів (транзакції) нікчемним, а саме транзакції здійснені:

- 19.05.2016 TOB "Інвестиційно-розрахунковим центром" на поточний рахунок №4201 у сумі 707,59 грн. з призначенням платежу "Оплата процентів по договору №980-015-000219088 від 11.04.2016р.".

- 19.05.2016 TOB "Інвестиційно-розрахунковим центром" на поточний рахунок №4201 у сумі 25000грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-015-000219088 від 11.04.2016р."

- зобов'язати ОСОБА_1 особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" ОСОБА_2 надати Державній організацій "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" додаткову інформацію щодо виплати відшкодування у розмірі 25707,59 грн. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) які були переказані:

- 19.05.2016 TOB "Інвестиційно-розрахунковим центром" на поточний рахунок N94201 у сумі 707,59 грн. з призначенням платежу "Оплата процентів по договору №980-015-000219088 від 11.04.2016";

- 19.05.2016 TOB "Інвестиційно-розрахунковим центром" на поточний рахунок N4201 у сумі 25000грн.з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-015-000219088 від 11.04.2016".

Позов обґрунтовано тим, що у позивача були відкриті вклади у ПАТ "Банк Михайлівський". На початку січня 2017 року позивач отримав від ПАТ "Банк Михайлівський" повідомлення про визнання нікчемними правочинів від 19.05.2016 щодо переказу коштів на рахунок позивача. Вважає рішення щодо визнання зазначених правочинів нікчемними та щодо не включення позивача до переліку та Загального реєстру вкладників неправомірними, оскільки перерахування позивачу коштів з рахунку ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" було здійснено 19.05.2016, тобто до прийняття Національним Банком України рішення від 23.05.2016 № 14/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних" та прийняття рішення № 812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський". Також, позивач зазначив, що відповідно до ст. 228 Цивільного кодексу України питання недійсності правочину у разі недодержання вимоги щодо його відповідності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам вирішується судом. При цьому, жодного рішення про визнання недійсним транзакцій, здійснених 19.05.2016 на поточний рахунок позивача у загальному розмірі 25707,59 грн., не існує, а тому просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.11.2018 позов задоволено. Визнано протиправними та скасовані рішення відповідача щодо визнання переказу коштів/транзакції нікчемними, а саме: транзакції здійснені 19.05.2016 TOB "Інвестиційно-розрахунковим центром" на поточний рахунок №4201 у сумі 707,59 грн. з призначенням платежу "Оплата процентів по договору №980-015-000219088 від 11.04.2016р." та 19.05.2016 TOB "Інвестиційно-розрахунковим центром" на поточний рахунок №4201 у сумі 25000,00 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-015-000219088 від 11.04.2016р."

Рішення суду першої інстанції обґрунтована тим, що позивачем доведено протиправність рішення відповідача щодо визнання переказу коштів (транзакції) нікчемним, а саме транзакції, здійснені 19.05.2016 на поточний рахунок 4201 у сумі 707,59 грн. з призначенням платежу "Оплата процентів по договору від 11.04.2016 № 980-015-000219088" та 19.05.2016 на поточний рахунок 4201 у сумі 200 000,00 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором від 11.04.2016 № 980-015-000219088. платежу "Повернення коштів згідно з договором від 07.05.2016 № 980-014-000234992". Також позивач обґрунтував необхідність зобов'язати відповідача подати Державній організацій "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" додаткову інформацію щодо виплати відшкодування у розмірі 25707,59 грн. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів, які були переказані 19.05.2016 на поточний рахунок позивача 4201 у сумі 25000,00 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором від 11.04.2016 № 980-015-000219088" та у сумі 707,59 грн. з призначенням платежу "Оплата процентів по договору від 11.04.2016 № 980-015-000219088".

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вважає, що рішення відповідача про віднесення переказу коштів до категорії нікчемних є правомірним та таким, яке винесено з дотриманням вимог законодавства. Посилається на те, що кошти, які обліковуються на рахунку позивача, позивач отримав на умовах договору, та вони є сумою поверненої позики та процентів за користування цією сумою. Тому вказані грошові кошти, отримані позивачем на підставі договору позики та не є вкладом. Вважає, що перевірка правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних правочинів проведена у відповідності до вимог ст. 38 ЗУ №4452-VІ.

Учасники процесу в судове засіданні не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином. В силу ч.4 ст. 229 КАС України судове засідання не фіксувалося технічними засобами.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів апеляційної інстанції вбачає підстави для часткового задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.04.2016 між позивачем та ПАТ "Банк Михайлівський" укладено договір банківського рахунку "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)" № 980-015-000003031, відповідно до умов якого ПАТ "Банк Михайлівський" по ініціативі позивача відкриває останньому поточний рахунок № 4201 в гривні для зберігання грошей позивача і здійснює його розрахунково-касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства, умов цього Договору та розпоряджень позивача, а позивач зобов'язується оплачувати послуги ПАТ "Банк Михайлівський" (а.с. 43,85).

11.04.2016 позивач уклав з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" Договір № 980-015-000219088 (далі - Договір від 11.04.2016 № 980-015-000219088), згідно з яким позивач передає ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" у власність грошові кошти у розмірі 25000грн. на строк не більше 183 дні, а ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" зобов'язується повернути кошти позивачу та виплатити проценти у порядку та на умовах, встановлених цим Договором (а.с. 41-42,83-84).

19.05.2016 ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" достроково повернув позивачу на рахунок № 4201 грошові кошти у загальному розмірі 25707,59 грн., з яких:

1) 25000грн. - повернення коштів згідно з Договором від 11.04.2016 № 980-015-000219088;

2) 707,59 грн. - оплата процентів по Договору від 11.04.2016 № 980-015-000219088". Зазначене підтверджується довідкою про стан рахунку від 22.12.2016 № ЗГ1/6402 (а.с. 44,86).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб від 23 лютого 2012 року №4452-VI від 23.02.2012.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Матеріалами справи підтверджується, що на підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 за № 4/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних", виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 23.05.2016 №812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

01.06.2016 Тимчасовою адміністрацією ПАТ "Банк Михайлівський" було проведено перевірку правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними. За результатами перевірки Комісія дійшла висновку, що всі правочини (транзакції) з виконання 19.05.2016 платіжних документів ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" по перерахунку коштів на рахунки 12160 фізичних осіб (у тому числі позивачу) у сумі ,74 грн. є нікчемними, про що склала Акт від 01.06.2016 № 2 "Про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності" (а.с. 115-117).

Наказом відповідача від 01.06.2016 № 42/2 "Про затвердження висновків Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними" затверджено результати проведеної перевірки та, як наслідок, застосовано наслідки нікчемності правочинів (транзакції) з виконання 19.05.2016 платіжних документів ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" по перерахуванню коштів на рахунки 12160 фізичних осіб (у тому числі позивачу) у сумі ,74 грн. (а.с. 119).

13.06.2016 виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 991, відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" з 23.06.2016 до 22.07.2016, включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 № 124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 12.07.2016 №1213 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації з 13.07.2016 до 12.07.2018, включно (а.с. 76-78).

Рішенням № 1702 від 01.09.2016 виконавча дирекція Фонду змінила ОСОБА_1 особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський", на ОСОБА_2 з 05.09.2016.

21.06.2018 виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення №1758, відповідно до якого продовжено строки процедури ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" з 13.07.2018 по 12.07.2020, включно (а.с.120).

Листом від 22.12.2016 № ЗГ1/6402/1 відповідач направив позивачу повідомлення про нікчемність правочину, згідно якого зазначив, що переказ коштів (транзакція), здійснений 19.05.2016 TOB "Інвестиційно-розрахунковим центром" на поточний рахунок №4201 у сумі 707,59 грн. з призначенням платежу "Оплата процентів по договору №980-015-000219088 від 11.04.2016р." та 19.05.2016 TOB "Інвестиційно-розрахунковим центром" на поточний рахунок №4201 у сумі 25000,00 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-015-000219088 від 11.04.2016р." є нікчемним. (а.с. 46,88).

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Так, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони у відповідності до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, регламентовані Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Пунктом 2 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що під виведенням неплатоспроможного банку з ринку слід розуміти заходи, які здійснює Фонд стосовно банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, щодо виведення його з ринку одним із способів, визначених статтею 39 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", називається тимчасовою адміністрацією.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

За приписами частини 3 цієї ж статті правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.

Водночас частиною 1 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

В силу норм законодавства саме під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною 4 цієї статті.

Фонд має право не включати до розрахунку гарантованої суми відшкодування коштів за договорами банківського рахунка до отримання в повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Виплата гарантованої суми відшкодування за договорами банківського рахунка здійснюється тільки після отримання Фондом у повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Перелік підстав, за наявності яких Фонд не відшкодовує коштів за вкладами зазначено у ч. 4 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право:

- вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку;

- продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій;

- повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

- вчиняти дії, спрямовані на виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду.

Частиною 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

- банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

- банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Пунктами 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 9 серпня 2012 року № 14 (далі - Положення), уповноважена особа Фонду протягом 3-х днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Інформація про вкладника в Переліку повинна забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Пунктом 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Пунктами 2, 3 розділу IV Положення передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення. Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що ОСОБА_1 особа Фонду наділена повноваженнями на формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в неплатоспроможному банку за рахунок коштів Фонду (з урахуванням положень ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

При цьому, процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами передбачає такі послідовні етапи:

- складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

- передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду;

- складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального реєстру;

- затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Вкладником, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" - є фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вкладом є кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Таким чином, передбачені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" гарантії за вкладом поширюються на осіб, які мають правовий статус вкладника неплатоспроможного банку (у розумінні ст. 2 Закону). Такий статус, серед іншого, передбачає наявність вкладу, залученого, зокрема, на умовах договору банківського рахунку.

За договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами (ч.ч. 1, 2 ст. 1066 ЦК України).

Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами (ч. 1 ст. 1067 ЦК України).

Водночас, Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом (ч.ч. 1, 2 ст. 1068 ЦК України).

Матеріали справи підтверджують, що 11.04.2016 між позивачем та ПАТ "Банк Михайлівський" було укладено договір банківського рахунку "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)" № 980-015-000003031, на підставі якого у позивача наявний поточний рахунок № 4201 в гривні для зберігання грошей і здійснення його розрахунково-касового обслуговування (а.с. 43,85). Позивач на підставі Договору від 11.04.2016 № 980-015-000219088 (а.с.41-42,83-84) передав ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" у власність грошові кошти у розмірі 25000,00 грн., що підтверджується довідкою про стан рахунку від 22.12.2016 № ЗГ1/6402 (а.с. 44, 86). Вказані грошові кошти достроково, а саме 19.05.2016 були повернуті ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на рахунок позивача (а.с. 101).

23.05.2016 на підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 за № 4/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією третьої особи було прийнято рішення №812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку". У подальшому відповідач оцінив переказ коштів (транзакцію), здійснений ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на рахунок позивача, як нікчемний, про що направив позивачу ОСОБА_4 про нікчемність правочину від 22.12.2016 № ЗГ1/6402/1 (а.с. 46, 88).

Аналіз зазначених обставин дає підстави для висновку, що оскільки станом на день початку третьою особою 1 процедури виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку (12.07.2016) кошти у загальному розмірі 25707,59 грн. перебували на поточному рахунку позивача, суд вважає, що позивач після запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" мав передбачене законом право на їх відшкодування за рахунок третьої особи, однак відповідач безпідставно прийняв рішення про відмову у цьому, посилаючись на ОСОБА_4 про нікчемність правочину від 22.12.2016 № ЗГ1/6402/1.

Водночас, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, твердження відповідача про те, що кошти позивача були залучені ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" як позика з подальшим повернення їх на рахунок позикодавця, а тому позивач не є вкладником суд першої інстанції правильно розцінив як такі, що не відповідають дійсності, оскільки 19.11.2016 набрали чинності положення п. 15 Прикінцевих Положень Закону України № 4452-VI, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника. Таким чином, надані позивачем кошти ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" у загальному розмірі 25000грн. є вкладом, який був повернутий на поточний рахунок позивача із відсотками.

Також, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо не прийняття до уваги посилання відповідача на Постанову Національного банку України від № 917/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку" як на доказ нікчемності переказу коштів (транзакцію), здійсненого ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на рахунок позивача у розмірі 25707,59 грн., оскільки відповідно до п. 7.17 Положення про застосування Національним банком України заходів впливу (далі - Положення) якщо банк не забезпечив виконання рішення Національного банку щодо обмеження, зупинення чи припинення окремих видів здійснюваних банком операцій, здійснення яких рішенням Національного банку зупинено, обмежено чи припинено, або не виправив виявлені в його діяльності порушення, не припинив здійснення ризикової діяльності в установлений строк чи в діяльності банку установлено новий факт здійснення ризикової діяльності відповідно до пункту 3.3 глави 3 розділу I цього Положення в установлений строк, або недотримав умов обмеження/зупинення, може прийняти рішення про продовження строку дії заходу впливу у вигляді обмеження або зупинення операцій або застосування до банку інших заходів впливу.

Отже, негативні наслідки при невиконанні банком рішень НБУ щодо обмеження чи припинення операцій настають саме для такого банку, а не для його клієнтів, тому позивач не може нести відповідальність за дії працівників фінансової установи. Водночас, саме по собі отримання ПАТ "Банк Михайлівський" коштів на рахунки згідно з укладеними позивачем договорами не призводить до автоматичного визнання таких переказів нікчемними.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що із урахуванням викладених вище обставин у їх сукупності відповідач був зобов'язаний включити позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ "Банк Михайлівський", однак безпідставно прийняв рішення щодо визнання переказу коштів (транзакції) нікчемним, а саме транзакції, здійснені 19.05.2016 на поточний рахунок 4201 у сумі 707,59 грн. з призначенням платежу "Оплата процентів по договору від 11.04.2016 № 980-015-000219088" та 19.05.2016 на поточний рахунок 4201 у сумі 25000,00 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором від 11.04.2016 № 980-015-000219088

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції бере до увагу правову позицію ОСОБА_5 Верховного Суду з приводу позовних вимог щодо визнання відповідачем нікчемним укладеного з позивачем договору.

Так, у постанові від 04.07.2018 року справа № 819/353/16 ОСОБА_5 Верховного Суду у подібних правовідносинах сформувала правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії щодо можливості розгляду в судовому порядку позовних вимог щодо визнання відповідачем нікчемним укладеного з позивачем договору.

А саме, ОСОБА_5 Верховного Суду в зазначеній справі дійшла висновку, що встановлена правова природа рішення ОСОБА_1 особи Фонду про визнання правочинів нікчемними унеможливлює здійснення судового розгляду щодо визнання його недійсним, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення в частині визнання правочину за договором банківського вкладу/депозиту, укладеного між банком та позивачем, нікчемним, не можуть бути розглянуті в судовому порядку (адміністративному). Такі фактичні обставини (щодо нікчемності) підлягають самостійному доведенню і встановленню на підставі відповідних доказів, за участю усіх осіб, для яких встановлення таких обставин може мати значення.

Таку ж правову позицію висловлено в рішенні Верховного Суду від 13.03.2019 №802/3995/15-а.

Відповідно до п. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині позовних вимог щодо нікчемності правочину із закриттям в цій частині провадження у справі, а саме: скасувати в частині визнання протиправним та скасування рішення відповідача щодо визнання переказу коштів (транзакції) нікчемним (транзакції здійснені 19.05.2016 TOB "Інвестиційно-розрахунковим центром" на поточний рахунок №4201 у сумі 707,59 грн. з призначенням платежу "Оплата процентів по договору №980-015-000219088 від 11.04.2016р." та 19.05.2016 TOB "Інвестиційно-розрахунковим центром" на поточний рахунок №4201 у сумі 25000грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-015-000219088 від 11.04.2016р.").

Отже в цій частині провадження у справі слід закрити.

Водночас, в іншій частині, що зобовязання відповідача надати Державній організацій "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" додаткову інформацію щодо виплати відшкодування у розмірі 25707,59 грн. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів, які були переказані 19.05.2016 на поточний рахунок позивача 4201 у сумі 25000 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором від 11.04.2016 № 980-015-000219088" та у сумі 707,59 грн. з призначенням платежу "Оплата процентів по договору від 11.04.2016 № 980-015-000219088" рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Так, пунктом 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1548/21860 (далі - Положення), передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно, зокрема: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Отже, надання ОСОБА_1 особою додаткової інформації про вкладника на підставі пункту 6 розділу ІІІ Положення, є підставою для включення такого вкладника до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Таким чином, в цій частині позовних вимог суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Виходячи з характеру спірних правовідносин та результату апеляційного розгляду судові витрати не підлягають розподілу.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції частково погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги в повній мірі не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його повного скасування.

Керуючись 238, 315-317, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" ОСОБА_2 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.11.2018 задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.11.2018 скасувати в частині визнання протиправним та скасування рішення ОСОБА_1 особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" ОСОБА_2 щодо визнання переказу коштів (транзакції) нікчемним, а саме: транзакції здійснені 19.05.2016 TOB "Інвестиційно-розрахунковим центром" на поточний рахунок №4201 у сумі 707,59 грн. з призначенням платежу "Оплата процентів по договору №980-015-000219088 від 11.04.2016р." та 19.05.2016 TOB "Інвестиційно-розрахунковим центром" на поточний рахунок №4201 у сумі 25000,00 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-015-000219088 від 11.04.2016р.", та у цій частині провадження у справі закрити.

В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.11.2018 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 20.03.2019 та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 20.03.2019.

В повному обсязі постанова виготовлена 25.03.2019.

Головуючий суддя Ю.В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя С.М. Іванов