Справа № 816/2204/17
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 р.Справа № 816/2204/17
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Геологія" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 року, головуючий суддя І інстанції: С.С. Сич, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 05.10.18 року по справі № 816/2204/17

за позовом Приватного підприємства "Геологія"

до Головного управління ДФС у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2017 року позивач, Приватне підприємство "Геологія", звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Полтавській області, в якому просило суд: про визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 31.08.2017, № від 04.09.2017 та податкове повідомлення-рішення № від 04.09.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є акт від 11.08.2017 № 1079/16-31-14-03-13/31160669 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП "Геологія" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "Строй Комплекс Груп" за період з 01.07.2015 по 31.12.2015, ТОВ "Ентерс" за період з 01.05.2016 по 30.06.2016, ТОВ "Фавор Бізнес Групп" за період з 01.11.2015 по 31.01.2016. Позивач вважає помилковими висновки акту перевірки від 11.08.2017 № 1079/16-31-14-03-13/31160669 про порушення ПП "Геологія" вимог Податкового кодексу України, посилаючись на відсутність законних підстав і права проводити виїзну перевірку ПП "Геологія", неправомірність наказу ГУ ДФС у Полтавській області №1865 від 28.07.2017 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП "Геологія" та зазначає про реальність господарських операцій, що здійснювались позивачем з ТОВ "Строй Комплекс Груп", ТОВ "Ентерс", ТОВ "Фавор Бізнес Групп".

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду 25.09.2018 року у задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства "Геологія" (ідентифікаційний код 31160669, вул. Будівельників, 16, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39800) до Головного управління ДФС у Полтавській області (ідентифікаційний код 39461639, вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Виходячи з приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ПП "Геологія" (ідентифікаційний код 31160669) зареєстроване як юридична особа 26.10.2000, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /том 1 а.с. 137/. Матеріалами справи підтверджено, що позивач зареєстрований платником податку на додану вартість з 31.10.2000 /том 2 а.с. 91/.

ГУ ДФС у Полтавській області надіслано ПП "Геологія" запит від 15.06.2017 №9193/10/16-31-14-03-27 "Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)", у якому зазначено про виявлення фактів, що свідчать про порушення позивачем норм Податкового кодексу України, в також іншого податкового законодавства, внаслідок неправомірного визначення даних податкових декларацій з ПДВ (розділу ІІ "Податковий кредит") на загальну суму 139694 грн. по взаємовідносинам з ТОВ "Строй комплекс груп" за липень 2015 року, серпень 2015 року, вересень 2015 року, грудень 2015 року, з ТОВ "Ентерс" за травень 2016 року, червень 2016 року, з ТОВ "Фавор бізнес групп" за листопад 2015 року, січень 2016 року /том 2 а.с. 37-39/.

В обґрунтування вказаного запиту відповідач посилається на отримання ним вироку Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 01.03.2017 року по справі № 537/544/17 (провадження №1-кп/537/88/2017) щодо визнання винними групи осіб у пред'явлених обвинуваченнях за частиною 3 статті 27, частиною 3 статті 28, частиною 2 статті 205 Кримінального кодексу України, в тому числі у створенні фіктивного підприємства ТОВ "Строй Комплекс Груп", ТОВ "Ентерс", ТОВ "Фавор Бізнес Групп", та подальшому наданні з їх допомогою послуг з незаконного формування податкового кредиту та переведення безготівкових коштів у готівкові, у зв'язку з чим, керуючись нормами п.п. 16.1.5, 16.1.7 п.16.1 ст. 16, п.п. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20, п.п. 1, 3 абзацу 3 п. 73.3 ст. 73, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, п. 14 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1245, просив надати протягом п'ятнадцяти робочих днів з дня наступного за днем отримання цього запиту інформацію (пояснення та їх документальні підтвердження) з приводу наведених вище фактів, надати відповідним чином посвідчені копії документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків (їх відображення в обліку і звітності) з контрагентами-постачальниками: ТОВ "Строй Комплекс Груп": за липень 2015 року на суму 85920 грн., в т.ч. ПДВ -14320 грн.; за серпень 2015 року на суму 181032 грн., в т.ч. ПДВ 30172 грн., за вересень 2015 року на суму 179724 грн., в т.ч. ПДВ - 29954 грн., за грудень 2015 року на суму 55440 грн., в т.ч. ПДВ - 9240 грн.; ТОВ "Ентерс": за травень 2016 року на суму 60000 грн., в т.ч. ПДВ - 10000 грн., за червень 2016 року на суму 63000 грн., в т.ч. ПДВ - 10500 грн.; ТОВ "Фавор Бізнес Групп": за листопад 2015 року на суму 135000 грн., в т.ч. ПДВ - 22500 грн., за січень 2016 року на суму 78048 грн., в т.ч. ПДВ - 13008 гння з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення

Листом вих. №30 від 06.07.2017 ПП "Геологія" надало відповідь на запит контролюючого органу від 15.06.2017 №9193/10/16-31-14-03-27, яким відмовилося надавати пояснення та документи, посилаючись на те, що запит оформлений з порушенням вимог законодавства /том 2 а.с. 40-42/.

Наказом ГУ ДФС у Полтавській області від 28.07.2017 № 1865 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства "Геологія" ()", керуючись п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.4 п. 78.1, п. 78.2 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України наказано провести документальну позапланову виїзну перевірку ПП "Геологія" (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "Стой комплекс груп" (код за ) за період з 01.07.2015 по 31.12.2015, з ТОВ "Ентерс" (код за ) за період з 01.05.2016 по 30.06.2016, з ТОВ "Фавор бізнес групп" (код за ) за період з 01.11.2015 по 31.01.2016 терміном 5 робочих днів з 01.08.2017 (пункт 1 наказу) /том 2 а.с. 35/.

У період з 01.08.2017 по 07.08.2017 посадовою особою Головного управління ДФС у Полтавській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП "Геологія" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "Строй Комплекс Груп" за період з 01.07.2015 по 31.12.2015, ТОВ "Ентерс" за період з 01.05.2016 по 30.06.2016, ТОВ "Фавор Бізнес Групп" за період з 01.11.2015 по 31.01.2016, за результатами якої складено акт від 11.08.2017 № 1079/16-31-14-03-13/31160669 /том 1 а.с. 46-63, том 2 а.с. 2-19/.

Перевіркою встановлено та зафіксовано у акті перевірки від 11.08.2017 № 1079/16-31-14-03-13/31160669 порушення ПП "Геологія" пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті 198, пунктів 201.1, 201.4, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму ПДВ, що підлягає сплаті в бюджет, в розмірі 125683 грн., в тому числі: за липень 2015 року - 14320 грн., серпень 2015 року - 12778 грн., вересень 2015 року - 35840 грн., листопад 2015 року - 22500 грн., грудень 2015 року - 9240 грн., січень 2016 року - 10505 грн., травень 2016 року - 10000 грн., червень 2016 року - 10500 грн., та завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкових кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в розмірі 14011 грн., в т.ч. за вересень 2015 року - 11508 грн., січень 2016 року - 2503 грн.

Позивач подав до ГУ ДФС у Полтавській області заперечення на акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП "Геологія" від 15.08.2017 вих. №15/08/17 /том 1 а.с. 69-88/, до яких додав копію наказу ПП "Геологія" № 17/08/01 від 01.08.2017 "Про призначення комісії з пошуку документів" /том 1 а.с. 44/, на які ГУ ДФС у Полтавській області надано відповідь листом від 30.08.2017 №14140/10/16-31-14-03-27, у якому зазначено, що висновки акту від 11.08.2017 № 1079/16-31-14-03-13/31160669 залишено без змін /том 1 а.с. 89-90/.

Головним управлінням ДФС у Полтавській області на підставі акту від 11.08.2017 №1079/16-31-14-03-13/31160669 винесено податкові повідомлення-рішення:

- № від 31.08.2017 /том 1 а.с. 93/, яким до ПП "Геологія" за порушення п.п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України застосовано штрафні санкції за платежем "адмініністративні штрафи та інші санкції (надходження коштів, контроль за справлянням яких закріплено за ГУ ДФС)" у розмірі 510 грн.;

- № від 04.09.2017 /том 1 а.с. 97/, яким ПП "Геологія" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" на загальну суму 188524 грн. 50 коп., у тому числі: за податковими зобов'язаннями на суму 125683 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 62841 грн. 50 коп.;

- № від 04.09.2017 /том 1 а.с. 100/, яким до ПП "Геологія" застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за платежем "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" в загальній сумі 14011 грн., у тому числі за вересень 2015 року в розмірі 11508 грн. та за січень 2016 року в розмірі 2503 грн.

04.09.2017 Приватне підприємство "Геологія" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу від 28 липня 2017 року № 1865 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства "Геологія" ()".

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року у справі №816/1484/17 /том 2 а.с. 205-207/, яка залишена без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2017 року /том 2 а.с. 208-209/, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Рішенням ДФС України від 20.11.2017 № 26783/6199-99-11-01-02-25 про результати розгляду скарги позивача від 22.09.2017 вих. № 22-09/17-1, податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Полтавській області від 31.08.2017 № та від 04.09.2017 №, № - залишено без змін, а скаргу - без задоволення /том 1 а.с. 103-134/.

Позивач не погодився з податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДФС у Полтавській області № від 31.08.2017, № від 04.09.2017, № від 04.09.2017 , у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені законодавством України, та з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття вказаних податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 44.3 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Пунктом 44.5 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації. Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу. У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Відповідно до пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Пунктом 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з приписами п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок врегульовано статтею 78 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Пунктом 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України передбачено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року у справі №816/1484/17 /том 2 а.с. 205-207/, яка залишена без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду /том 2 а.с. 208-209/, у задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства "Геологія" до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу від 28 липня 2017 року № 1865 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства "Геологія" ()" відмовлено.

Так, до проведення документальної позапланової виїзної перевірки 01.08.2017 директору ПП "Геологія" було пред'явлено службове посвідчення та направлення на перевірку від 28.07.2017 №2317, а також вручено копію наказу ГУ ДФС у Полтавській області від 28.07.2017 №1865 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства "Геологія" ()", що підтверджується відміткою про вручення та підписом директора ПП "Геологія" на примірнику направлення на перевірку від 28.07.2017 №2317 та на наказі ГУ ДФС у Полтавській області від 28.07.2017 №1865 /том 2 а.с. 35-36/.

Пунктом 85.2 статті 85 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що на запит контролюючого органу про надання документів від 01.08.2017 листом ПП"Геологія" вих. №01/08/17 від 01.08.2017 відповідачу надіслано виключно копії податкових накладних, виписаних ТОВ "Строй Комплекс Груп", ТОВ "Ентерс", ТОВ "Фавор Бізнес Групп", перелік яких зазначено у вказаному листі /том 2 а.с. 92, 181-191/.

Позивачем не надано до перевірки та до суду будь-яких договорів, укладених між позивачем та ТОВ "Строй Комплекс Груп", ТОВ "Ентерс", ТОВ "Фавор Бізнес Групп", жодних первинних документів бухгалтерського обліку, якими би підтверджувався факт здійснення господарських операцій з вказаними суб'єктами господарювання, регістрів бухгалтерського обліку, платіжних документів.

З пояснень представника позивача встановлено, що ПП "Геологія" втрачено всі документи, на підтвердження чого до суду надано копію наказу ПП "Геологія" №17/08/01 від 01.08.2017 "Про призначення комісії з пошуку документів" /том 1 а.с. 190/ та копію акту комісії від 01.09.2017, у якому зазначено, що комісії не представилось можливим безпосередньо знайти або встановити місцезнаходження первинних бухгалтерських та інших документів по взаємовідносинам ПП "Геологія" з ТОВ "Строй Комплекс Груп" за період з 01.07.2015 по 31.12.2015, з ТОВ "Ентерс" за період з 01.05.2016 по 30.06.2015, з ТОВ "Фавор Бізнес Групп" за період з 01.11.2015 по 31.01.2016 /а.с. 191/.

Як вбачається з матеріалів справи, лише після закінчення перевірки, не погодившись з висновками акту перевірки, позивач подав до ГУ ДФС у Полтавській області заперечення на акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП "Геологія" від 15.08.2017 вих. №15/08/17 /том 1 а.с. 69-88/, до яких додав копію наказу ПП "Геологія" №17/08/01 від 01.08.2017 "Про призначення комісії з пошуку документів" /том 1 а.с. 44/, у якому зазначено, що директором ПП "Геологія" встановлена відсутність з невідомих причин запитуваних документів, окрім податкових накладних, які були надані інспектору ДФС.

Однак, позивачем не надано до суду доказів на підтвердження факту письмового повідомлення контролюючого органу за місцем обліку в порядку, встановленому Податковим кодексом України для подання податкової звітності, про втрату, пошкодження або дострокове знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, у п'ятиденний строк з дня такої події.

Відповідно до приписів пункту 121.1 статті 121 Податкового кодексу України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Аналізуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що податкове повідомлення-рішення від 31.08.2017 №, прийняте відповідачем на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені законодавством України, та обґрунтовано.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця.

Пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

Пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З огляду на викладені положення Податкового кодексу України, для отримання права сформувати податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник податку на додану вартість повинен мати податкову накладну, складену та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, видану на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зважаючи на зміст наведеної норми процесуального права та враховуючи, що вимоги заявленого позову полягають у визнанні протиправними та скасуванні податкових повідомлень-рішень, предметом доказування у даній справі мають бути саме обставини, які свідчать про обґрунтованість чи безпідставність їх винесення та наявність чи відсутність порушень позивачем законодавчих приписів, у тому числі, реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на формування податкового кредиту, від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають позивачу право на податковий кредит.

Дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції. Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.

Це підтверджується також правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у справах, пов'язаних з визначенням податкових зобов'язань з ПДВ та бюджетним відшкодуванням ПДВ, в яких Верховний Суд України звертає увагу на необхідність з'ясування судами при розгляді справ на те, чи мали операції з придбання та реалізації товарів (послуг) реальний характер, як перевозились і зберігались товари (чиїм транспортом, за чий рахунок, яким є розмір витрат, якою особою виконувались роботи чи надавались послуги, які матеріали використовувалися для виконання робіт), чи були такі операції взагалі можливі з урахуванням оперативності їх проведення та інше.

Так, перевіркою встановлено та зафіксовано у акті перевірки від 11.08.2017 № 1079/16-31-14-03-13/31160669 /том 1 а.с. 46-63, том 2 а.с. 2-19/ порушення ПП "Геологія" пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті 198, пунктів 201.1, 201.4, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму ПДВ, що підлягає сплаті в бюджет, в розмірі 125683 грн., в тому числі: за липень 2015 року - 14320 грн., серпень 2015 року - 12778 грн., вересень 2015 року - 35840 грн., листопад 2015 року - 22500 грн., грудень 2015 року - 9240 грн., січень 2016 року - 10505 грн., травень 2016 року - 10000 грн., червень 2016 року - 10500 грн., та завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкових кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в розмірі 14011 грн., в т.ч. за вересень 2015 року - 11508 грн., січень 2016 року - 2503 грн.

Однак, позивачем не надано як до перевірки так і до суду будь-яких договорів, укладених між позивачем та ТОВ "Строй Комплекс Груп", ТОВ "Ентерс", ТОВ "Фавор Бізнес Групп", жодних первинних документів бухгалтерського обліку, якими би підтверджувався факт здійснення господарських операцій з вказаними суб'єктами господарювання, регістрів бухгалтерського обліку, платіжних документів.

Верховним Судом в ухвалі від 25.04.2018 у справі № 2а-18587/10/2670 висловлено правову позицію, що право на віднесення сум до складу витрат при обчисленні об'єкту оподаткування податку на прибуток та право на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту виникають у разі здійснення господарських операцій, підтверджених відповідними розрахунковими платіжними та інші первинними документи, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку. Факт відсутності, або невідповідності первинного документу, який посвідчує господарську операцію, встановленим вимогам, унеможливлює формування на його підставі витрат або податкового кредиту.

Відповідно до частини 6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові від 12.01.2016 року у справі за позовом Науково-виробничого приватного підприємства "Пласт" до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 23.05.2018 у справі № 826/16865/14.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 01.03.2017 року по справі №537/544/17 (провадження №1-кп/537/88/2017), який набрав законної сили 03.04.2017 /том 3 а.с.27-43/, угоду про визнання винуватості укладену 31 січня 2017 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, що ведуть боротьбу із організованою злочинністю прокуратури Полтавської області юристом 1 класу Гомлею Антоном Сергійовичем та ОСОБА_4 - затверджено. ОСОБА_4 визнано винуватим у пред'явленому обвинуваченні за частиною 3 статті 27, частиною 3 статті 28, частиною 2 статті 205 КК України КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 5000 (п'яти тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 85000 (вісімдесят п'ять тисяч) гривень. Угоду про визнання винуватості укладену 31 січня 2017 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, що ведуть боротьбу із організованою злочинністю прокуратури Полтавської області юристом 1 класу Гомлею Антоном Сергійовичем та ОСОБА_5 - затверджено. ОСОБА_5 визнано винуватим у пред'явленому обвинуваченні за частиною 3 статті 28, частиною 2 статті 205 КК України КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 4000 (чотири тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень. Угоду про визнання винуватості укладену 31 січня 2017 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, що ведуть боротьбу із організованою злочинністю прокуратури Полтавської області юристом 1 класу Гомлею Антоном Сергійовичем та ОСОБА_6 - затверджено. ОСОБА_6 визнано винуватим у пред'явленому обвинуваченні за частиною 3 статті 28, частиною 2 статті 205 КК України КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 4000 (чотири тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян

Так, у вироку Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 01.03.2017 року по справі №537/544/17 (провадження №1-кп/537/88/2017), який набрав законної сили 03.04.2017 /том 3 а.с.27-43/, серед іншого зазначено, що "реалізовуючи спільний злочинний умисел, у періоди часу з січня 2015 по липень 2016 року, для досягнення результату заздалегідь розробленого плану вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, у порушення ст. ст. 81, 87, 89 Цивільного кодексу України, ст. ст. 56, 57, 62, 79, 80, 89 Господарського кодексу України та ст.ст. 8, 24 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», з метою прикриття незаконної діяльності, придбали шляхом державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу підприємства транзитно-конвертаційної спрямованості: ТОВ «Строй Комплекс Груп» (), ТОВ «Фавор Бізнес Групп» (), ТОВ «Ентерс» (), ТОВ «Антарес Продакт» (), ТОВ «Адвайн» (), ТОВ «Кредсі» (), не маючи мети здійснення будь-якої реальної фінансово-господарської діяльності, пов'язаної з виробництвом чи реалізацією товарів (робіт, послуг), тобто без наміру здійснення статутної діяльності підприємств.

Організована злочинна група у складі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у період 01.01.2015 по 28.07.2016 фактично не здійснювала підприємницьку діяльність від імені ТОВ «Строй Комплекс Груп», ТОВ «Фавор Бізнес Групп», ТОВ «Ентерс», ТОВ «Антарес Продакт», ТОВ «Адвайн», ТОВ «Кредсі», передбачену статутами даних підприємств, а використовуючи рахунки даних фіктивних суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб), умисно надавали послуги суб'єктам реального сектору економіки з переводу безготівкових кошт в у готівку, шляхом здійснення незаконних фінансово-господарських операцій суб'єктам підприємницької діяльності без фактичного здійснення господарських операцій з продажу (придбання) товарів, виконання робіт, надання послуг.

Вищезазначені дії організованої злочинної групи у складі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які діяли на території м. Кременчука, Полтавської області, надали їм можливість в повному обсязі реалізувати свою злочинну мету, спрямовану на здійснення фіктивного підприємництва, тобто придбання суб'єктів підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності, що призвело до порушення норм Податкового кодексу України, Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» та інших законодавчих актів України, незаконного формування податкового кредиту з податку на додану вартість та валових витрат з податку на прибуток суб'єктами підприємницької діяльності (вигодонабувачами).

Суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у фіктивному підприємництві, тобто придбанні суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності, вчиненому організованою злочинною групою, повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.205 КК України; обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у фіктивному підприємництві, тобто придбанні суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності, вчиненому організованою злочинною групою, повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України та обвинувачений ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразились у фіктивному підприємництві, тобто придбанні суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності, вчиненому організованою злочинною групою, повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України.".

Таким чином, колегія суддів, дослідивши матеріали справи дійшла висновку, що статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, а тому господарські операції з ТОВ "Строй Комплекс Груп", ТОВ "Ентерс", ТОВ "Фавор Бізнес Групп" не можуть бути легалізовані навіть у разі формального підтвердження документами бухгалтерського обліку, які у даному випадку позивачем також не надані.

Отже, висновки відповідача про порушення ПП "Геологія" пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті 198, пунктів 201.1, 201.4, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму ПДВ, що підлягає сплаті в бюджет, в загальному розмірі 125683 грн., та завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкових кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в загальному розмірі 14011 грн., - ґрунтуються на вимогах законодавства України.

Щодо питання застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 50 відсотків від суми нарахованого грошового зобов'язання, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

З матеріалів справи вбачається, що 16.12.2014 Кременчуцькою ОДПІ ГУ Міндоходів (Комсомольське відділення) на підставі акта перевірки від 28.11.2014 № 2753/16-03-22-02-12/31160669 винесено податкове повідомлення - рішення №, яким ПП "Геологія" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на додану вартість" в загальній сумі 25800 грн. /том 2 а.с. 192/.

15 січня 2015 року ПП "Геологія" звернулося до суду з позовом, яким просило скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Р" Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 16 грудня 2014 року № /2935 про збільшення підприємству суми грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість, у загальному розмірі 25800 грн., у тому числі, за основним платежем - 20640,00 грн. та за штрафними санкціями - 5160,00 грн.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2015 у справі №816/89/15-а, яка набрала законної сили, апеляційну скаргу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області - задоволено. Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2015 року - скасовано. В задоволенні позовних вимог приватного підприємства "Геологія" - відмовлено /том 3 а.с. 21-22/.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.04.2015 відмовлено Приватному підприємству "Геологія" у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року у справі №816/89/15-а /том 3 а.с. 23/.

Згідно з пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування -тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи, штрафні (фінансові) санкції в розмірі 50 відсотків від суми нарахованого грошового зобов'язання визначено у зв'язку з повторністю визначення контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку на підставі акта перевірки від 28.11.2014 № 2753/16-03-22-02-12/31160669 /том 3 а.с. 4-20/.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що податкові повідомлення-рішення від 04.09.2017 № та від 04.09.2017 №, прийняті відповідачем на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені законодавством України, та з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття вказаних податкових повідомлень-рішень.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 року по справі № 816/2204/17 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Геологія" залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 року по справі № 816/2204/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) О.А. Спаскін В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 01.04.2019 року