Справа № 814/284/18
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2019 р.м. ОдесаСправа № 814/284/18
Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:

Категорія: 6.1 м. Миколаїв;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції: 16.04.2018 року;

Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

Пятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради про визнання дій протиправними, визнання нечинними та скасування приписів, визнання нечинною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила визнати протиправними дії Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради щодо винесення приписів від 22.11.2017 року №23 про зупинення виконання робіт до отримання документу, що дає право виконувати будівельні роботи, від 17.01.2018 року №2 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил шляхом добровільного знесення обєкту будівництва, постанови від 25.01.2018 року №03 про накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5 100 грн.; визнати нечинними та скасувати приписи від 22.11.2017 року №23, від 17.01.2018 року №2, постанову від 25.01.2018 року №03, винесені Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради.

В обґрунтування позову зазначено, що 14.11.2016 року Управлінням містобудування та архітектури Миколаївської міської ради видано позивачу будівельний паспорт для реконструкції індивідуального житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: вул. Сергія Цвєтка, 49, в Центральному районі, м. Миколаєва. Одержавши будівельний паспорт, позивач у встановленому порядку повідомив контролюючий орган про початок виконання будівельних робіт. На даний час, а саме з липня 2017 року будівельні роботи є завершеними, про що оформлено технічний паспорт та зареєстровано декларацію про готовність обєкта до експлуатації. З серпня 2017 року позивач набув право власності на вказаний обєкт нерухомого майна, що відображено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Водночас, у липні 2017 року Управлінням ДАБК Миколаївської міської ради прийнято рішення про скасування дії будівельного паспорту, раніше виданого позивачу для реконструкції індивідуального житлового будинку з господарськими спорудами за вищевказаної адресою. Підставою для прийняття вказаного рішення стали результати державного нагляду з питань дотримання Управлінням містобудування та архітектури Миколаївської міської ради чинного законодавства під час оформлення будівельних паспортів, у тому числі, виданого позивачу, та виявлення порушень у цій сфері. При цьому, на думку позивача, виявлення порушень органом, уповноваженого видавати паспорт забудови земельної ділянки, не може нести негативних наслідків для забудовника, за умови дотримання відповідною особою всіх правил містобудівного законодавства. Оскільки анулювання будівельного паспорту здійснено після завершення цих робіт, зазначені обставини виключають висновок контролюючого органу про їх проведення без оформлення паспорту на забудову земельної ділянки, та відповідно підстави для внесення приписів і накладення стягнення у сфері містобудівного законодавства.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2018 року адміністративний позов задоволено. Суд визнав протиправним та скасував припис Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт №23 від 22.11.2017 року. Визнав протиправним та скасував припис Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївській міської ради про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт №2 від 17.01.2018 року. Визнав протиправною та скасував постанову Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївській міської ради про застосування штрафу №03 від 25.01.2018 року.

Також, керуючись ст. 9 КАС України, суд першої інстанції з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача, вийшов за межі позовних вимог, визнав протиправним і скасував рішення №55-С від 14.07.2017 року про скасування дії будівельного паспорту забудови земельної ділянки по вул. Сергія Цвєтка, 49 в м. Миколаєві від 14.11.2016 року № 15-2887.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги Управління посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам глави 24 КУпАП, у звязку із чим скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відбулось за межами повноважень суду. Разом з цим, судом першої інстанції необґрунтовано не враховано, що під час видання оскаржуваних приписів та постанови Управління діяло з дотриманням чинного законодавства, на виконання та в межах своїх повноважень, а тому підстави для скасування вказаних рішень та задоволення позову відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказує на правильність висновків суду першої, у зв'язку з чим просить відмовити контролюючому органу у задоволенні апеляційної скарги.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, але у судове засідання не зявились, з огляду на достатність доказів для вирішення справи за наявними матеріалами, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 14.11.2016 року Управлінням містобудування та архітектури Миколаївської міської ради виданий замовникам ОСОБА_2 (ЕО 366481 від 18.09.2009 року), ОСОБА_3 (Свідоцтво про народження Серії І-ФП №199894) будівельний паспорт реєстраційний №15-2887 (реєстраційний № містобудівного кадастру 689) для реконструкції індивідуального житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: вул. Сергія Цвєтка, 49 в Центральному районі міста Миколаєва (а.с. 11).

18.11.2016 року Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області за №МК61 зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт з реконструкції індивідуального житлового будинку з господарськими спорудами за вказаною адресою, подане позивачем 17.11.2016 року (а.с. 13-14).

03.07.2017 року КП Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок №49, по вул. Сергія Цвєтка, Тернівка, та 20.07.2017 року Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області за №МК98 зареєстровано декларацію про готовність обєкта до експлуатації (а.с. 15, 23-28).

Відомості про право власності позивача на вказаний обєкт внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 29).

Разом з цим, згідно наказів Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 23.03.2017 року №454, від 26.06.2017 року №1011 посадовою особою Управління у період з 01.06.2017 року по 14.07.2017 року проведено планову перевірку діяльності Управління містобудування та архітектури Миколаївської області за 2015 рік І квартал 2017 року.

За результатом зазначеної перевірки встановлено, що будівельний паспорт забудови земельної ділянки по вул. Сергія Цвєтка, 49 в Центральному районі м. Миколаєва від 14.11.2016 року №15-2887 на обєкт «Реконструкція індивідуального житлового будинку з господарськими спорудами» видано начальником Управління з порушенням вимог п. 1.2 Розділу І Порядку видачі будівельного паспорту забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011 року №103, а саме будівельним паспортом передбачено виконання будівельних робіт з розміщенням житлового будинку на одній земельній ділянці з вже існуючим житловим будинком.

Керуючись приписами п. 32 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 року №698, прийнято рішення від 14.07.2017 року №55-с про скасування дії будівельного паспорту забудови земельної ділянки по вул. Сергія Цвєтка, 49 в Центральному районі міста Миколаєва від 14.11.2016 року №15-2887.

Разом з цим, листом від 17.07.2017 року №1014-4598-17 Управлінню Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради направлено вимогу про проведення перевірок з питань дотримання вимог містобудівного законодавства та обєктах будівництва, стосовно яких прийняті рішення про скасування дії будівельних паспортів, у тому числі виданого позивачу.

Так, 22.11.2017 року головним спеціалістом відділу інспекційної роботи управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради проведено позапланову перевірку з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил ОСОБА_2 на обєкті: «Реконструкція індивідуального житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: вул. Сергія Цвєтка, 49 в Центральному районі міста Миколаєва», за результатом якої складено акт №33/2017 (а.с. 16-22).

Зазначеною перевіркою встановлено порушення позивачем вимог ч. 1 ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», в результаті чого замовником здійснено будівництво житлового будинку без будівельного паспорту.

На підставі виявлених порушень відповідачем винесено позивачу припис від 22.11.2017 року №23 із вимогою негайно зупинити виконання робіт до отримання документу, що дає право виконувати будівельні роботи, та у строк до 23.12.2017 року усунути виявлені порушення шляхом отримання документу, що дає право на виконання будівельних робіт (а.с. 30).

Також, у період з 16.01.2018 року по 17.01.2018 року головним спеціалістом відділу інспекційної роботи управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради проведено позапланову перевірку з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил ОСОБА_2 на обєкті: «Реконструкція індивідуального житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: вул. Сергія Цвєтка, 49 в Центральному районі міста Миколаєва», за результатом якої складено акт №3/2018 (а.с. 31-37).

Зазначеною перевіркою встановлено порушення п.п. «а», «б» п. 3 ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.п. 3 п. 11, п. 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553, а саме позивачем не виконано припис від 22.11.2017 року №23.

Вказані обставини стали підставою для складання головним спеціалістом у відношенні позивача протоколу від 17.01.2018 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, та припису від 17.01.2018 року №2 із вимогою усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил шляхом добровільного знесення обєкту (індивідуального житлового будинку) за адресою: вул. Сергія Цвєтка, 49 в Центральному районі міста Миколаєва, у строк до 01.02.2018 року із обовязковим повідомленням Управління про виконання припису у строк до 02.02.2018 року (а.с. 39).

Розглянувши протокол та матеріали перевірки, начальником Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради винесено постанову від 25.01.2018 року №03 про визнання ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 5 100 грн. (а.с. 40).

Не погоджуючись із прийняттям вказаних приписів та постанови, посилаючись на їх неправомірність і безпідставність, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що на момент проведення будівельних робіт позивач мав всі документи, що дають право на їх виконання, на обєкті роботи з реконструкції житлового будинку вже не проводились, об'єкт відповідав технічному паспорту та згідно декларації введений до експлуатації, житловий будинок був переданий у власність позивача, а отже у відповідача не було підстав для винесення оскаржуваних приписів, визнання обєкту самочинною забудовою та прийняття рішення про його знесення.

Врахувавши наведені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність оскаржуваних приписів, постанови про накладення стягнення та наявність безумовних підстав для їх скасування.

Разом з цим, з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача, суд першої інстанції вбачав підстави вийти за межі позовних вимог, а саме визнати протиправним і скасувати рішення Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївській міської ради №55-С від 14.07.2017 року про скасування дії будівельного паспорту забудови земельної ділянки по вул. Сергія Цвєтка, 49 в м. Миколаєві від 14.11.2016 року № 15-2887.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову вважає правильними, проте такими, що не у повній мірі відповідають нормам адміністративно процесуального законодавства, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, зупинення підготовчих та будівельних робіт; проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Зазначені положення Закону кореспондуються із приписами, передбаченими Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553.

Разом з цим, за правилами п.п. 16, 17 Порядку від 23.05.2011 року №553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт.

Згідно із п. 20 Порядку від 23.05.2011 року №553 протокол разом з усіма матеріалами перевірки протягом трьох днів після його складення подається посадовій особі органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що державний архітектурно-будівельний контроль направлений на дотримання субєктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, а також на усунення порушень субєктів містобудування у цій сфері.

У разі, зокрема, виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності посадовою особою складаються протокол, акт перевірки та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, вирішити питання про відповідальність субєкта містобудування.

Також, колегія суддів враховує, що відповідно до ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI (в редакції, яка діяла на момент видачі позивачу будівельного паспорту) забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва.

Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI (в редакції, яка діяла на момент видачі позивачу будівельного паспорту) забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки.

Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів.

За наявності плану зонування території розроблення будівельного паспорта здійснюється на його підставі.

Вказані правила кореспондуються із приписами Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011 року №103.

Згідно із п. 2.1 Порядку від 05.07.2011 року №103 (в редакції, яка діяла на момент видачі позивачу будівельного паспорту) видача будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури безпосередньо, через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг. Будівельний паспорт надається уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження пакета документів.

За приписами п. 2.16 Порядку від 05.07.2011 року №103 (в редакції, яка діяла на момент видачі позивачу будівельного паспорту) після направлення замовником відповідно до статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» повідомлення про початок виконання будівельних робіт до відповідних органів Держархбудінспекції України будівельний паспорт є підставою для виконання будівельних робіт.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI (в редакції, яка діяла на момент проведення будівельних робіт) замовник має право виконувати будівельні роботи після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п. 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553, суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний, зокрема, виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 188-42 КУпАП невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, видача уповноваженим органом містобудування та архітектури позивачу будівельного паспорту від 14.11.2016 року реєстраційний №15-2887 (реєстраційний № містобудівного кадастру 689) відбулась з метою виконання замовником реконструкції індивідуального житлового будинку з господарськими спорудами.

Так, відповідно схеми забудови земельної ділянки згідно будівельного паспорту на вказаній території заплановані наступні обєкти будівництва: 1 індивідуальний житловий будинок (проектний стан); 2 індивідуальний житловий будинок (існуючий).

Таким чином, зазначені обставини свідчать про те, що під час видачі будівельного паспорту уповноваженим органом враховувалась наявність на певній території вже існуючої будівлі.

При цьому, з огляду на те, що метою будівництва є саме проведення реконструкції саме існуючого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, колегія суддів вважає, що забудова іншої частини земельної ділянки на підставі будівельного паспорту не суперечить Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI та Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011 року №103.

Водночас, колегія суддів враховує те, що після одержання будівельного паспорту позивачем зареєстровано в Управлінні державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області повідомлення про початок виконання будівельних робіт з реконструкції індивідуального житлового будинку з господарськими спорудами за вищевказаною адресою, чим дотримано правила п. 2.16 Порядку від 05.07.2011 року №103 (в редакції, яка діяла на момент видачі позивачу будівельного паспорту), п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI.

На думку колегії суддів зазначені обставини свідчать про виконання позивачем свого обовязку у сфері містобудівного законодавства.

При цьому, перевірка вимог субєкта містобудування з питань можливості проведення будівельних робіт здійснена компетентним органом, яким у тому числі і надані відповідні дозволи.

З моменту узгодженості у встановленому порядку сторонами цих відносин у подану документацію не вносились замовником будівництва будь-яких змін, невідповідність даних предявлених на опрацювання компетентному органу пакету матеріалів не встановлена і контролюючим органом.

На думку колегії суддів, зазначені обставини виключають висновок субєкта владних повноважень про одержання вказаного будівельного паспорту з порушенням Закону, а також негативні наслідки для позивача з приводу реалізації права на проведення будівельних робіт.

Перевіряючи відповідність спірних дій та рішень відповідача вимогам закону, апеляційний суд враховує, що критерії правомірності рішень та дій органів державної влади та управління викладені законодавцем в ч. 2 ст. 2 КАС України.

При цьому, приписи ст. 19 Конституції України визначають обовязок суб'єкта владних повноважень діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії та прийняті рішення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні від 20.01.2012 року «Рисовський проти України», ризик будь-якої помилки державного органу, у тому числі тої, причиною якої є їх власна недбалість, повинен покладатись на саму державу та її органи.

Розглядаючи цю справу, Європейський суд зазначив, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Це є «гарантією стабільності суспільних відносин», яка породжує у громадян впевненість у тому, що їх існуюче правове становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, тому саме на державний орган покладається обов'язок виправити свої помилки.

Презумпція невинуватості юридичних та фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин з боку держави закріплена ч. 2 ст. 77 КАС України.

З огляду на те, що позивачем виконано свій обовязок щодо дотримання правил містобудівного законодавства, дії позивача у встановленому порядку перевірені компетентним органом та погоджено проведення будівельних робіт, з моменту виконання робіт відомості щодо обєкту та мети будівництва не змінювались, а всі доводи відповідача ґрунтуються лише на можливих помилках субєкта владних повноважень під час здійснення ним своїх функцій, колегія суддів висновки відповідача про виконання позивачем будівельних робіт без відповідного дозвільного документа не відповідають критерію обґрунтованості та правомірності.

Водночас, під час вирішення спору по суті судом першої інстанції обґрунтовано враховано, що на момент винесення оскаржуваних приписів та постанови про накладення адміністративного стягнення на обєкті всі будівельні роботи завершені, обєкт введений в експлуатацію, за позивачем у встановленому порядку зареєстровано право власності на нерухоме майно.

Зазначені обставини, у тому числі, свідчать про безпідставність вимог відповідача у приписі про зупинення позивачем будівельних робіт та необхідність повторно одержувати документи, що дають право на виконання будівельних робіт.

При цьому, колегія суддів враховує, що ні Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI, ні Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553, не передбачена можливість контролюючого органу вимагати у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від субєкта містобудування добровільно знести обєкт будівництва шляхом видання відповідного припису.

Враховуючи викладене, оскільки під час розгляду справи не підтвердилась обґрунтованість вимог відповідача про усунення позивачем порушень у сфері містобудівного законодавства, знесення ним обєкту, відповідно і стягнення у звязку із невиконанням позивачем вказаних вимог, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність безумовних підстав для скасування рішень субєкта владних повноважень.

Разом з цим, дійшовши вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, суд першої інстанції помилково не вирішив всі заявлені позивачем у позові вимоги, а саме, що стосуються протиправності дій відповідача під час винесення оскаржуваних рішень.

Усуваючи допущені судом першої інстанції порушення, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Отже, визначальним для адміністративного суду для вжиття заходів захисту є встановлення порушень субєктом владних повноважень прав чи інтересів особи, зокрема, у звязку із вчиненням певних дій.

Колегія суддів враховує, що дії відповідача реалізовані шляхом винесення оскаржуваних за цим позовом неправомірних приписів та постанови.

Таким чином, оскаржувані за цим позовом дії відповідачів на момент звернення до суду є реалізованими, а отже не створюють порушень прав чи інтересів позивача у розумінні наведених правил адміністративного процесуального законодавства, що виключає висновок суду про задоволення позову в цій частині.

Разом з цим, дійшовши висновку про застосування приписів ст. 9 КАС України в частині виходу за межі позовних вимог, з метою ефективного захисту порушеного права і інтересу позивача та скасування рішення про анулювання дії будівельного паспорту, судом першої інстанції в порушення вищенаведених правил адміністративного процесуального законодавства не вжито заходів щодо витребування вказаного рішення субєкта владних повноважень та долучення його до матеріалів справи.

Водночас, судом першої інстанції помилково не залучено до участі у справі субєкта владних повноважень, яким прийнято рішення про зупинення дії будівельного паспорту за наслідками нагляду, а саме відповідний центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, в особі головного інспектора будівельного нагляду у якості співвідповідача.

З огляду на те, що відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 48 КАС України після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку, а згідно із ч. 5 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції, апеляційний суд позбавлений можливості залучити до участі у справі належного співвідповідача та надати оцінку правомірності його рішенню.

Враховуючи викладене, зазначені обставини свідчать про неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення правил процесуального законодавства, у звязку із чим колегія суддів вважає, що відповідно до приписів п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2018 року скасувати.

Ухвалити у справі нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради про визнання дій протиправними, визнання нечинними та скасування приписів, визнання нечинною та скасування постанови задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати припис Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради від 22.11.2017 року №23 про зупинення виконання робіт до отримання документу, що дає право виконувати будівельні роботи.

Визнати протиправним та скасувати припис Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради від 17.01.2018 року №2 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил, шляхом добровільного знесення обєкту будівництва.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради від 25.01.2018 року №03 про накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5 100 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 28.03.2019 року.

Головуючий суддя: О.В. Єщенко

судді: О.О. Димерлій

ОСОБА_1