Справа № 640/5376/19
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 квітня 2019 року м. Київ № 640/5376/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Погрібніченко І.М. розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову у справі
за позовом1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаремонтне підприємство «УРАРП», 2. Компанії «STYRON TRADING INCORPORATION FZE»
доМіністерства економічного розвитку і торгівлі України
пропро визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта, визнання протиправними і скасування рішень,
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіаремонтне підприємство «УРАРП» (далі - позивач 1) та Компанія «STYRON TRADING INCORPORATION FZE» (далі - позивач 2) звернулися до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про:

- визнання протиправним та нечинним Положення про порядок застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», затверджене Наказом Міністерства економіки України № 52 від 17.04.2000 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 травня 2000 року за № 260/4481;

- визнання протиправним та скасування Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 229 від 14.02.2019р. «Про переведення суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України на індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності» в частині переведення Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаремонтне підприємство «УРАРП» (, місцезнаходження: вул. Світлогірська, 5/6, м. Київ, 03065) на індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності;

- визнання протиправним та скасування Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 228 «Про переведення іноземних суб'єктів господарської діяльності на індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності» в частині переведення Компанії-нерезидента "STYRON TRADING INCORPORATION FZE" (P.O.Box 4994, Вільна зона Фуджейри, м. Фуджейра, ОАЕ) на індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності.

Одночасно з позовною заявою, позивачами подано до суду заяву про забезпечення адміністративного позову, шляхом:

- зупинення дії наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (ідентифікаційний код 37508596; 01008, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, 12/2) від 14 лютого 2019 року № 229 «Про переведення суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України на індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності» в частині переведення Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаремонтне підприємство «УРАРП» (, місцезнаходження: вул. Світлогірська, 5/6, м. Київ, 03065) на індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності - до набрання законної сили рішенням суду у даній справі;

- зупинення дії наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (ідентифікаційний код 37508596; 01008, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, 12/2) від 14 лютого 2019 року № 228 Про переведення іноземних суб'єктів господарської діяльності на індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності» в частині переведення Компанії-нерезидента "STYRON TRADING INCORPORATION FZE" (P.O.Box 4994, Вільна зона Фуджейри, м. Фуджейра, ОАЕ) на індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності - до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Подана заява обґрунтована тим, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2019 року у справі № 640/18135/18 вжито заходи забезпечення позову, шляхом зупинення дії наказів Міністерства економічного розвитку і торгівлі України:

- №1349 від 21.09.2018 року «Про застосування спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності - до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України» в частині застосування спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаремонтне підприємство «УРАРП» (, вул. Світлогірська 5/6, м. Київ, 03065) до набрання законної сили рішенням суду у даній справі;

- №1351 «Про застосування спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності на території України - до іноземних суб'єктів господарської діяльності» в частині застосування спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності до Компанії-нерезидента «STYRON TRADING INCORPORATION FZE (P.O.Box 4994, Вільна зона Фуджейри, м. Фуджейра, ОАЕ) до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Втім, відповідачем, всупереч чинному рішенню суду, прийнято оскаржувані накази, якими продовжено дію спеціальної санкції щодо позивачів, замінивши один вид спеціальної санкції на інший, тобто фактично відновлено дію застосованих санкцій, зупинених судом, що свою чергу, на думку позивачів, свідчить про очевидні ознаки їх протиправності та порушення їх прав та інтересів.

Також позивачі звертали увагу, що оскаржувані накази було прийнято після набрання чинності (07.02.2019 року) Законом України «Про валюту і валютні операції» № 2473-VII1 від 21.06.2018 року, відповідно до пп. «д» п. 3 ч. 4 ст. 16 якого статтю 37 «Спеціальні санкції» виключено із Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» № 959-ХІІ від 16.04.1991 року та всі посилання на вказану статтю у тексті названого Закону.

Окрім цього, як зазначили позивачі, необхідність забезпечення позову обумовлюється тим, що в разі задоволення судом позовних вимог і скасування оскаржуваних наказів Мінекономрозвитку відновлення їх порушених прав потребуватиме значних зусиль, часу та витрат, а окремі ділові зв'язки взагалі не можуть бути відновлені.

Також позивачі звертали увагу, що вказані обставини були предметом розгляду Окружного адміністративного суду міста Києва та Шостого апеляційного адміністративного суду в ході розгляду заяви позивачів про забезпечення позову у справі № 640/18135/18, визнані доведеними, в результаті чого судом застосовано забезпечення позову шляхом зупинення дії індивідуальних нормативно-правових актів щодо позивачів. А тому, відповідно до п. 4 ст. 78 КАС України, не потребують доказуванню.

Розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову, суд відмовляє в його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

- або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 154 цього Кодексу).

Згідно ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень вбачається, що застосування заходів забезпечення позову можливо лише у разі наявності сукупності обставин, передбачених ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як було зазначено, позивачі, у поданій до суду заяві про забезпечення позову просять зупинити дію оскаржуваних наказів відповідача № 229 від 14.02.2019р. «Про переведення суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України на індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності» в частині переведення Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаремонтне підприємство «УРАРП» (, місцезнаходження: вул. Світлогірська, 5/6, м. Київ, 03065) на індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності та № 228 «Про переведення іноземних суб'єктів господарської діяльності на індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності» в частині переведення Компанії-нерезидента "STYRON TRADING INCORPORATION FZE" (P.O.Box 4994, Вільна зона Фуджейри, м. Фуджейра, ОАЕ) на індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності, до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

В обґрунтування наявності очевидних ознак протиправності оскаржуваних наказів та підтвердження обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи ускладнити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулися до суду, надано копію постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2019 року.

У той же час, суд зазначає, що дане рішення суду не свідчить про очевидні ознаки протиправності оскаржуваних рішень, оскільки заходи забезпечення позову, вжитті постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2019 року стосуються інших наказів Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, якими, зокрема, було застосовано до позивачів спеціальні санкції - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності, в той час як оскаржуваними наказами дію вказаних вище наказів зупинено та позивачів переведено на індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності.

При цьому, суд звертає увагу, що згідно з ч.ч. 5-7 ст. 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» (в чинній редакції) індивідуальний режим ліцензування діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України та скасовується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Випуск у відповідний митний режим товарів, що переміщуються через митний кордон України суб'єктом зовнішньоекономічної діяльності та/або іноземним суб'єктом господарювання, які перебувають на індивідуальному режимі ліцензування, здійснюється органами доходів і зборів на підставі відповідної ліцензії, отриманої від центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, з використанням механізму "єдиного вікна" відповідно до Митного кодексу України.

У той же час, тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності у випадках порушення цього Закону або пов'язаних з ним законів України, проведення дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки, є спеціальною санкцією, що може бути застосованою до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності за порушення цього або пов'язаних з ним законів України (абз. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» (в чинній редакції).

Отже, рішення відповідача про зупинення зовнішньоекономічної діяльності чи застосування індивідуального режиму ліцензування тягнуть за собою різні юридичні наслідки щодо прав та інтересів суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності.

Водночас, твердження позивача, про те, що оскаржувані накази прийняті після набрання чинності Законом України «Про валюту і валютні операції» № 2473-VII1 від 21.06.2018 року, відповідно до пп. «д» п. 3 ч. 4 ст. 16 якого статтю 37 «Спеціальні санкції» виключено із Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» № 959-ХІІ від 16.04.1991 року та всі посилання на вказану статтю у тексті названого Закону, як підставу очевидної протиправності мають бути перевірені під час розгляду справи, з урахуванням інших обставин, які існували на час їх прийняття.

Зупинення оскаржуваних наказів з цих підстав буде фактичним вирішенням справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

При цьому, суд звертає увагу, що позивачами не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення їх прав без вжиття заходів забезпечення позову, про які вони просять, або про існування будь-яких конкретних обставин, що свідчать про порушення їх прав внаслідок оскаржуваних рішень.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову фактично констатована лише наявністю господарських відносин Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаремонтне підприємство "УРАРП", мажоритарним учасником якого є Компанія "STYRON TRADING INCORPORATION FZE" з Міністерством оборони України, перед яким ТОВ "Авіаремонтне підприємство "УРАРП" має гарантійні зобов'язання по ремонту авіаційних двигунів Д-30КП, Д-30КП-2, а також літаків Іл-76, а зупинення зовнішньоекономічної діяльності останнього вплине на припинення інвестування компанії в українську економіку та розвиток державної авіації.

У той же час, в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Одночасно суд зазначає, що рішення прийняте за наслідками розгляду справи, у випадку задоволення позову, не передбачатиме жодного порядку його виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 цієї статті).

Отже, заявником не доведено існування обставин, вказаних у ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 150 - 154, 156, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаремонтне підприємство «УРАРП» та Компанії «STYRON TRADING INCORPORATION FZE» про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя І.М. Погрібніченко