Справа № 500/541/19
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/541/19

01 квітня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Баранюка А.З., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, в якому просить визнати протиправними дії Тернопільського об'єднаного Управління ПФУ Тернопільської області, якими йому відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання у зв'язку із зміною складових суддівської винагороди судці, який працює на відповідній посаді, в розмірі 88% від цієї винагороди, зобов'язавши Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці згідно закону України "Про судоустрій та статус судців" з 04 грудня 2018 року в розмірі 88% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, яка складає 46516,80 грн., згідно довідки Тернопільського апеляційного суду №1380/18 вх. від 20 грудня 2018 року, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум, а з 01 січня 2019 року в розмірі 88% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, яка складає 50715,20 грн., згідно довідки Тернопільського апеляційного суду №458/19 від 22 січня 2019 року, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 грудня 2018 року Конституційним судом України ухвалено рішення у справі № 1-7/2018 (4062/15) від 04.12.2018 року № 11-р/2018 за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин третьої, десятої статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус судців" у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд", відповідно до якого визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення частини третьої, десятої статті 133 Закону України від 07 липня 2010 року № 245З-IV "Про судоустрій і статус судців" у редакції Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-VIII "Про забезпечення права на справедливий суд".

20 грудня 2018 року Тернопільським апеляційним судом, після отримання штатного розпису, видано позивачу, як судді у відставці, довідку № 1380/18вх., якою підтверджено збільшення суддівської винагороди з урахуванням вищевказаного рішення Конституційного суду України, відповідно до якої станом на 04.12.2018 року суддівська винагорода, яка враховується для проведення перерахунку його довічного грошового утримання як судді у відставці становить 46516, 80 грн.

Позивач звернувся до Тернопільського об'єднаного управління ПФ України Тернопільської області із заявою про проведення перерахунку його довічного грошового утримання судці у відставці, яке має відбутися з 04 грудня 2018 року, надавши відповідну вищевказану довідку апеляційного суду Тернопільської області № 1380/18вх. від 20.12.2018 року.

На його повторне письмове звернення від 14 січня 2019 року відповідач направив лист за підписом голови комісії з припинення діяльності Тернопільського об'єднаного управління ПФУ Тернопільської області Глух Т.Г. № 15/1-11 від 23 січня 2019 року, з якого слідує, що підстави для здійснення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці (у зв'язку із збільшенням розміру суддівської винагороди на підставі рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 року) у передбаченому законом розмірі 88% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді відсутні і йому проведено перерахунок грошового утримання судді у відставці, з 01 січня 2019 року в розмірі 80 % із суддівської винагороди в сумі 46516, 80 грн., зазначеній у довідці Тернопільського апеляційного суду № 1380/18вх. від 20.12.2018 року.

Вказує, що також, з 01 січня 2019 року збільшилися складові суддівської винагороди працюючих суддів, у зв'язку із збільшенням прожиткового мінімуму з 1762,00 грн. до 1921,00 грн.

22 січня 2019 року Тернопільським апеляційним судом, після отримання штатного розпису, видано позивачу як судді у відставці, довідку № 458/19, якою підтверджено збільшення суддівської винагороди працюючого судді (з урахуванням збільшення з 01.01.2019 року прожиткового мінімуму з 1762 грн. до 1921 грн.), відповідно до якої станом на 01.01.2019 року суддівська винагорода, яка враховується для проведення перерахунку довічного грошового утримання як судді у відставці становить 50715,20 грн.

23 січня 2019 року позивач звернувся до Тернопільського об'єднаного управління ПФ України Тернопільської області із заявою про проведення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, яке має відбутися з 01 січня 2019 року, надавши відповідну вищевказану довідку Тернопільського апеляційного суду № 458/19 від 22 січня 2019 року.

На звернення позивача від 05 лютого 2019 року відповідач направив лист за підписом голови комісії з припинення діяльності Тернопільського об'єднаного управління ПФУ Тернопільської області Глух Т.Г. № 53/1-11 від 21 лютого 2019 року, з якого слідує, що підстави для здійснення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці (у зв'язку із збільшенням складових суддівської винагороди - розміру прожиткового мінімуму з 1762 грн. до 1921 грн. з 01.01.2019 року) у передбаченому законом розмірі 88% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді відсутні і йому проведено перерахунок грошового утримання судці у відставці, з 01 лютого 2019 року в розмірі 80 % із суддівської винагороди в сумі 50715, 20 грн., зазначеній у довідці Тернопільського апеляційного суду № 458/19 від 22.01.2019 року.

Ухвалою судді від 01.03.2019 відкрито провадження в адміністративній справі №500/541/19 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

25.03.2019 представник відповідача подав до суду відзив, в якому вказав, що 20.12.2018 року позивач звернувся з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. До заяви було додано довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 № 1380/18 видану Апеляційним судом Тернопільської області. Згідно даної довідки суддівська винагорода, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає 46516,80 грн.

22.01.2019 року позивач звернувся з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, судді у відставці. До заяви було додано довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 №458/19 видану Апеляційним судом Тернопільської області. Згідно даної довідки суддівська винагорода, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає 50715,20 грн.

Листом від 23.01.2019 року позивача повідомлено про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі з 01.01.2019 року в розмірі 80 відсотків, а саме: суддівської винагороди в сумі 37213,44 грн. (46516,80*80%) та з 01.02.2019 року в розмірі 80 відсотків: суддівської винагороди в сумі 40572,16 грн. (50715,20*80%).

Також, представник відповідача вказав, що Верховним Судом відкрито провадження від 21.02.2019 року у зразковій справі № 200/865/19-а (провадження №Пз/9901/2/19) у аналогічній категорії справ.

Позивач в судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд даної справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити з мотивів наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання також не прибув, подав до суду заяву в якій просить розглянути дану справу без його участі в письмовому провадженні. Проти позовних вимог заперечує в повному обсязі.

У відповідності до ч.3 ст.194 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), учасник справи має право заяви клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Суд встановив, що у зв'язку з поданням заяви про відставку, Рішенням Вищої Ради правосуддя № 3484/0/15-16 від 08.12.2016, позивача - ОСОБА_1 було звільнено з посади судді Апеляційного суду Тернопільської області і наказом голови цього суду №261-к від 16.12.2016 відраховано зі штату суду.

На час звільнення, стаж позивача на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, становив 24 роки 1 місяць 2 дні.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 04 серпня 2017 року задоволено позов ОСОБА_1, дії Тернопільського об'єднаного управління ПФУ при проведенні розрахунку мого щомісячного довічного грошового утримання визнано протиправними та зобов'язано управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 88% грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді, зарахувавши до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утриманні судді у повній сукупності: половину навчання половину навчання у Львівському вищому військово-політичному училищі, яке тривало з 01 серпня 1987 року по 28 червня 1991 року і становить 1 рік 11 місяців 14 днів; роботу стажистом ТВО слідчого військової прокуратури Тернопільського гарнізону, яка тривала з 17 жовтня 1994 року по 31 грудня 1994 року, з 11 січня 1995 року по 15 грудня 1995 року, з18 грудня 1995 року по 10 червня 1996 року, з 11 червня 1996 року по 24 вересня 1996 року і в загальному становить 1 рік 10 місяців 28 днів; роботу на посадах слідчого, помічника військового прокурора Тернопільського гарнізону з 25 вересня 1996 року по 20 січня 1999 року і становить 2 роки 3 місяці 27 днів; роботу в органах прокуратури Тернопільської області з 21 січня 1999 року по 05 грудня 2003 року і становить 4 роки 10 місяців 15 днів; роботу на посадах судді Тернопільського міського суду, Тернопільського міськрайонного суду з 08 грудня 2003 року по 20 січня 2011 року та роботи на посаді судді апеляційного суду Тернопільської області з 21 січня 2011 року по 08 грудня 2016 року і становить 13 років 1 день, а в загальному зарахувати до стажу роботи судці, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді - 24 роки 1 місяць 2 дні, з суми 28 160,00 гривень без обмеження граничного розміру виплати, з 17 грудня 2016 року із врахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2017 року (справа №876/8911/17), апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишено без задоволення, а вищевказану постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 серпня 2017 року у справі № 607/8583/17, без змін.

За результатами розгляду Вищим адміністративним судом України касаційної скарги Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, 30 жовтня 2017 року ухвалено відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Тернопільського об'єднаного правління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 серпня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, а додані матеріали повернути.

З урахуванням вищевказаних судових рішень, Тернопільським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області, з 17 грудня 2016 року ОСОБА_1, здійснюється виплата довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 88% грошового утримання судді працюючого на відповідній посаді, з суми 28160,00 грн.

Згідно довідки Апеляційного суду Тернопільської області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 5056/18 від 14 серпня 2018 року суддівська винагорода складає 31011,20 грн. грн., у тому числі: посадовий оклад 19382,00 грн. та доплата за вислугу років 11629,20 грн.

У зв'язку із зміною розміру суддівської винагороди суддів, 14.08.2018 позивач звернувся до Тернопільського об'єднаного Управління ПФУ Тернопільської області із заявою про перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

За результатами розгляду вищевказаної заяви відповідач, провів перерахунок та призначив позивачу довічне грошове утримання судді у відставці з 01.08.2018 року в розмірі 80% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Не погодившись із такими діями Тернопільського об'єднаного Управління ПФУ Тернопільської області позивач звернувся до суду із позовом.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 31.01.2019 у справі №500/2860/18 визнано протиправними дії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 у зв'язку із зміною складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, в розмірі 88% від цієї винагороди та зобов'язано Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області провести ОСОБА_1 - судді у відставці, з 01 січня 2018 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 88% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з суми 31011,20 грн., без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.

04 грудня 2018 року Конституційним судом України ухвалено рішення у справі № 1-7/2018 (4062/15) від 04.12.2018 року № 11-р/2018 за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин третьої, десятої статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус судців" у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд", відповідно до якого визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення частини третьої, десятої статті 133 Закону України від 07 липня 2010 року № 245З-IV "Про судоустрій і статус судців" у редакції Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-VIII "Про забезпечення права на справедливий суд".

Відповідно до пункту 1 вказаного рішення Конституційного Суду України положення частини третьої статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус судців" від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIII підлягає застосуванню в його первинній редакції, а саме: "Посадовий оклад судці місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2011 року 6 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2014 року - 12 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат".

Таким чином, суд приходить до висновку, що саме з 04.12.2018 втратили чинність положення частини третьої статті 133 Закону України „Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VІ у редакції Закону України „Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VІII та відновили свою дію положення цієї статті в його первинній редакції.

20 грудня 2018 року Тернопільський апеляцій суд, видав позивачу, довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 1380/18 вх., згідно якої станом на 04.12.2018 р. суддівська винагорода, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 46516,80 грн., у тому числі посадовий оклад - 29073,00 грн., доплата за вислугу років - 17443,80 грн.

У зв'язку із зміною розміру суддівської винагороди суддів позивач звернувся до Тернопільського об'єднаного управління ПФ України Тернопільської області із заявою про проведення перерахунку його довічного грошового утримання судці у відставці, яке має відбутися з 04 грудня 2018 року.

На повторне письмове звернення позивача від 14 січня 2019 року, відповідач листом №15/1-11 від 23 січня 2019 року повідомив, що йому проведено перерахунок грошового утримання судді у відставці, з 01 січня 2019 року в розмірі 80 % із суддівської винагороди в сумі 46516,80 грн., зазначеній у довідці Тернопільського апеляційного суду №1380/18вх. від 20.12.2018 року.

Також, оскільки з 01 січня 2019 року збільшилися складові суддівської винагороди працюючих суддів, у зв'язку із збільшенням прожиткового мінімуму з 1762 грн. до 1921 грн., 22 січня 2019 року Тернопільським апеляційним судом видано позивачу довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №458/19, відповідно до якої станом на 01.01.2019 року суддівська винагорода, яка враховується для проведення перерахунку мого довічного грошового утримання як судді у відставці становить 50715, 20 грн., у тому числі посадовий оклад - 31697,00 грн., доплата за вислугу років - 19018,20 грн.

У зв'язку із зміною розміру суддівської винагороди суддів позивач звернувся до Тернопільського об'єднаного управління ПФ України Тернопільської області із заявою про проведення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, яке має відбутися з 01 січня 2019 року.

На повторне письмове звернення позивача від 05 лютого 2019 року відповідач листом № 53/1-11 від 21 лютого 2019 року, повідомив, що йому проведено перерахунок грошового утримання судці у відставці, з 01 лютого 2019 року в розмірі 80 % із суддівської винагороди в сумі 50715, 20 грн., зазначеній у довідці Тернопільського апеляційного суду №458/19 від 22.01.2019 року.

Не погодившись із відмовами в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання у зв'язку із зміною складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, в розмірі 88% від цієї винагороди, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин четвертої, п'ятої статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII) у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Статтею 135 Закону № 1402-VIII визначено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Питання щодо подання та оформлення документів для перерахунку довічного грошового утримання врегульовано Порядком подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 20.03.2017 №5-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за №200/14891. (далі Порядок №3-1)

Відповідно до пункту 3 частини другої Порядку №3-1 звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Пунктом 2 частини третьої Порядку №3-1 визначено, що до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.

Перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою (пункт 4 частини другої Порядку №3-1).

Відповідно до підпункту 6 пункту 6 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2415-VIII внесено зміни в абзаці другому пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" слово та цифри "1600 гривень" замінити словами та цифрами "прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року", тобто внесено зміни до законів України в частині застосування для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року, як розрахункової величини.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дію зазначеного Закону поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності цим нормативно - правовим актом, а саме: з 01.01.2017.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII визначено з 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1762,00 грн.

Законом України "Про Державний бюджет України" на 2019 рік встановлено прожитковий мінімум в розрахунку на місяць для працездатних осіб у розмірі 1921 гривень з 1 січня 2019 року.

Відповідно до частини першої статті 135 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Частиною третьою указаної статті Закону № 1402-VІІІ базовий розмір посадового окладу судді визначається, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Посилання відповідача на пункт 4 розділу ІІ Порядку №3-1 є невірним, оскільки зазначений пункт визначає період в якому має бути здійснено відповідний перерахунок, що помилково ототожнюється відповідачем з періодом за який може бути здійснений такий перерахунок. Суд звертає увагу на те, що дата з якої у відповідача виник обов'язок здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача в даному випадку не є тотожнім поняттям з датою з якої позивач набув право на такий перерахунок.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем протиправно відмовлено в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 88 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, із суми 46516,80 грн. з 04.12.2018, а також з суми 50715,20 грн., виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого з 01.01.2019 - 1921,00 грн.

Додатково суд зазначає, що Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.06.2016 №4-рп/2016 (справа про щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці) зазначив, що виключення положення щодо можливості перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв'язку зі збільшенням грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, також знижує гарантії незалежності суддів, а тому у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання (пункт 2 мотивувальної частини).

Таку ж правову позицію Конституційний Суд України висловив і у рішенні від 03.06.2013 №3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного грошового утримання суддів у відставці) зазначивши, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій статті 55 Конституції України (абзац 2 пункту 3 мотивувальної частини).

Таким чином, Конституційний Суд України наголошує, що конституційний статус суддів, які здійснюють правосуддя, та суддів у відставці передбачає їх належне матеріальне забезпечення, яке повинне гарантувати здійснення справедливого, незалежного, неупередженого правосуддя.

Відповідно до пункту 6.4 Європейської хартії про закон "Про статус суддів" (Лісабон, 8-10 квітня 1999 року)судді, які досягли встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади і виконували суддівські обов'язки протягом певного терміну, повинні отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути якомога ближче до рівня їхньої останньої заробітної плати в якості судді.

Щодо посилання представника відповідача про те, що Верховним Судом відкрито провадження від 21.02.2019 року у зразковій справі № 200/865/19-а (провадження №Пз/9901/2/19) у аналогічній категорії справ суд зазначає, що ухвалою від 18.03.2019 у справі №200/865/19-а (провадження №Пз/9901/2/19) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду закрив провадження у даній зразковій справі.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 9, 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

При цьому в силу положень частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Частиною першою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Руська, 17, м. Тернопіль, ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 у зв'язку із зміною складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, в розмірі 88% від цієї винагороди.

Зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області провести ОСОБА_1 з 04 грудня 2018 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 88% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, яка складає 46516,80 грн., згідно довідки Тернопільського апеляційного суду №1380/18вх. від 20 грудня 2018 року, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум, а з 01 січня 2019 року в розмірі 88% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, яка складає 50715,20 грн., згідно довідки Тернопільського апеляційного суду №458/19 від 22 січня 2019 року, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в користь ОСОБА_1 понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Баранюк А.З.

копія вірна

Суддя Баранюк А.З.