Справа № 400/264/19
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2019 р.

№ 400/264/19

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом:

Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

до відповідача:

Державного підприємства "Миколаївський суднобудівний завод", вул. Адміральська, 38, м. Миколаїв, 54001

про:

стягнення податкового боргу в сумі 18596973,71 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Миколаївській області звернулося з адміністративним позовом про стягнення з державного підприємства "Суднобудівний завод ім. 61 Комунара" заборгованості в сумі 18596973,71 грн.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач має узгоджений податковий борг, проте всупереч вимогам чинного законодавства він є не погашеним.

Відповідач надав відзив на позов, в якому зазначив, що сума до стягнення заявлена позивачем є неточною, оскільки відповідачем були здійснені платежі за спеціальне використання води в сумі 5442,25 грн. та за надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря в сумі 649,50 грн.

Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, в порядку письмового провадження. Крім того, щодо часткової сплати, зазначив, про те, що платежі на загальну суму 6091,75 грн. які були сплачені відповідачем зараховані в рахунок погашення податкового боргу, який за черговістю виникнення, виник раніше, а відтак сума податкового боргу визначена у позовній заяві станом на поточну дату не сплачена та згідно з пп14.1.1 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України являється податковим боргом та підлягає стягненню.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, матеріали, що містяться у справі, суд встановив таке.

Відповідач є платником податків, тому за приписами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановленим цим кодексом.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг-це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з розрахунком податкової заборгованості, за відповідачем рахується заборгованість в сумі 18596973,71 грн. з податку на додану вартість, збору за спеціальне використання води, надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, земельного податку з юридичних осіб, податку на доходи з фізичних осіб, рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України, податку на прибуток підприємства, частини прибутку (доходу) господарських організацій (державних, казенних) підприємств, земельного податку з юридичних осіб (Парутинська сільська рада, Чорноморська сільська рада) та донарахованих штрафних санкцій, яка утворилась на підставі податкових повідомлень – рішень. Податкові повідомлення-рішення відповідачем не оскаржені, а тому сума є узгодженою. В порушення вимог податкового законодавства відповідач у добровільному порядку не сплатив узгоджену суму податкового зобов'язання.

Відповідно до пп. 16.1.3, 16.1.4 ст. 16 Податкового кодексу України (далі-ПК України), на відповідача, як на платника податків, покладено обов'язки подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів); сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п. 59.1 ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.4 статті 59 ПК України, передбачено, що податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Позивачем на адресу відповідача надісланий корінець податкової вимоги форми "Ю" №2/4 від 16.01.2008 року.

За приписами пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

На підставі норм статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Позивач є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за визначенням та сплатою платником податків і повноваження якого на звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу прямо визначені законодавством України.

Отже, за відсутності добровільної сплати відповідачем суми заборгованості, вказана сума податкового боргу відповідача підлягає стягненню за рішенням суду.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач своїм правом не скористався, позов не заперечив, доказів погашення заборгованості станом на час розгляду справи не надав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб’єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб’єкта владних повноважень, пов’язані із залученням свідків та проведенням експертиз. У даній справі відсутні витрати, пов’язані із залученням свідків та проведенням експертиз, а тому судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 2, 9, 19, 77, 241-243, 246, 250, 255, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) до Державного підприємства "Миколаївський суднобудівний завод " (вул. Адміральська, 38, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 14313240) задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Миколаївський суднобудівний завод" в дохід держави податковий борг в сумі 18596973,71 грн. (вісімнадцять мільйонів п'ятсот дев'яносто шість тисяч дев'ятсот сімдесят три гривні 71 коп.) з розрахункових рахунків у банках обслуговуючих Державне підприємство "Миколаївський суднобудівний завод" або за рахунок його готівкових коштів.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.М. Мельник