Справа № 305/2110/16-а
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/431/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів - Обрізка І. М., Онишкевича Т. В.,

за участю секретаря судового засідання - Джули В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року, ухвалене судом у складі головуючого судді Рейті С. І., суддів Гаврилко С. Є., Луцович М. М. у м. Ужгороді, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування акта перевірки, протоколу, припису та постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - ДАБІ України), в якому просив визнати протиправними та скасувати акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм державних стандартів і правил від 05 грудня 2016 року № 736/1007, припис від 05 грудня 2016 року № 351-П/1007, протокол про адміністративне правопорушення від 05 грудня 2016 року, складені головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Клементєвим Я. В., а також постанову головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Хархаліса Р. М. по справі про адміністративне правопорушення від 13 грудня 2016 року № 386/1007.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове - про задоволення позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував, що позивач не здійснював жодних будівельних робіт з реконструкції житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1, не експлуатував вказане приміщення, а тому його безпідставно притягнуто до відповідальності за результатами державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому її заперечує, покликається на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін.

В судове засідання з розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до частини четвертої статті 229, статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь головуючого судді, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 29 серпня 2016 року ОСОБА_1 є власником квартири загальною площею 49,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі звернення голови Рахівської міської ради від 07 листопада 2016 року № 1274/10074-1.14 головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області ОСОБА_2 проведено позапланову перевірку дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил щодо реконструкції житлової квартири під магазин по АДРЕСА_1, за результатами якої складено акт перевірки від 05 грудня 2016 року № 736/1007.

Вказаний акт перевірки містить висновок про порушення позивачем вимог статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466, що полягало у здійсненні будівельних робіт (влаштовано додаткові віконні отвори, додатковий зовнішній вхід та встановлено зовнішні металеві сходи) з реконструкції житлової квартири під магазин по АДРЕСА_1 без належно затвердженої проектної документації та зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт, а також про порушення вимог частини восьмої статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, що полягало у експлуатації закінченого будівництвом об'єкта (магазину) по АДРЕСА_1.

05 грудня 2016 року головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області Клементєвим Я. В. видано припис № 351-П/1007 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким ОСОБА_1 зобов'язано усунути виявлені порушення згідно з чинним законодавством до 05 травня 2017 року та зупинити експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - магазину, не прийнятого в експлуатацію, а також складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, в якому зафіксовано виявлені за результатами перевірки порушення та повідомлено позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення 13 грудня 2016 року о 10:00 год в приміщенні Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області.

13 грудня 2016 року головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області Хархаліс Р. М., за наслідками розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення № 386/1007, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною тринадцятою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялася, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Зазначено, що відповідачем підтверджено факт здійснення позивачем будівельних робіт без належно затвердженої проектної документації та зареєстрованої декларації про початок будівельних робіт з реконструкції житлової квартири під магазин, а також експлуатацію відповідного об'єкта нерухомості, а тому на нього правомірно накладено адміністративне стягнення та зобов'язано усунути виявлені порушення.

Апеляційний суд частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частинами третьою і четвертою статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Аналогічні повноваження органів державного архітектурно-будівельного контролю зазначені й у пункті 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Частиною п'ятою статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності.

Частинами першою, дев'ятою статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Зареєстрована декларація про готовність об'єкта до експлуатації або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об'єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об'єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

Підключення закінченого будівництвом об'єкта, прийнятого в експлуатацію, до інженерних мереж здійснюється протягом десяти днів з дня відповідного звернення замовника до осіб, які є власниками відповідних елементів інженерної інфраструктури або здійснюють їх експлуатацію.

Частиною восьмою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації, вчинені щодо об'єктів III категорії складності, - тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В свою чергу, експлуатація об'єктів будівництва, які завершені будівництвом з 19 січня 2012 року та не прийняті в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації, вчинені щодо об'єктів III категорії складності, - тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (частина тринадцята статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами здійснення заходів державного-архітектурно будівельного контролю, шляхом проведення планових та позапланових перевірок, виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт та експлуатацію об'єктів будівництва, які завершені будівництвом, не прийнятих у встановленому порядку в експлуатацію, є підставою для винесення припису та притягнення відповідальних осіб до адміністративної відповідальності.

Як встановлено з матеріалів справи, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, набута ОСОБА_1 у власність на підставі договору дарування, укладеного з його дочкою ОСОБА_4

04 серпня 2016 року з участю попереднього власника квартири - ОСОБА_4 постійною комісією з питань регулювання земельних відносин та містобудування складено акт обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1, в якому зафіксовано самовільне встановлення металевої конструкції (сходів) впритул до багатоквартирного будинку АДРЕСА_1.

12 жовтня 2016 року позивач звернувся до Рахівської міської ради Закарпатської області із заявою про погодження реконструкції квартири АДРЕСА_1.

Листом від 01 грудня 2016 року № 1493 Рахівська міська рада Закарпатської області повідомила позивача про здійснення ним реконструкції квартири без жодних дозвільних документів, що є порушенням вимог земельного законодавства та архітектурно-будівельних норм та виключає можливість задовольнити його заяву. Позивачу рекомендовано усунути порушення та отримати всі необхідні дозвільні документи згідно з вимогами чинного законодавства.

Встановлені обставини підтверджують факт виконання будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_1 без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, що зафіксований відповідачем в акті перевірки від 05 грудня 2016 року № 736/1007.

Про експлуатацію позивачем вказаного вище об'єкта будівництва свідчать матеріали фотофіксації, які наявні в матеріалах справи та які є частиною протоколу у справі про адміністративне правопорушення, та не спростовані позивачем жодними доказами.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем правомірно винесено припис від 05 грудня 2016 року № 351-П/1007 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та постанову по справі про адміністративне правопорушення від 13 грудня 2016 року № 386/1007.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування акта перевірки та протоколу слід зазначити наступне.

Оскаржувані акт та протокол не є рішеннями суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, не зумовлюють виникнення будь-яких прав і обов'язків для позивача, тому вони не можуть бути предметом спору. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду з такими вимогами, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

При цьому апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. З огляду на викладене такі вимоги не підлягають розгляду як в порядку адміністративного судочинства, так і взагалі не підлягають судовому розгляду. Згідно з вимогами частини першої статті 319 Кодексу адміністративного судочинства України зазначене є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову із закриттям провадження у справі в цій частині, незалежно від доводів апеляційної скарги.

Вказана позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду викладеній, зокрема, у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 803/3/18.

Згідно з частиною першою статті 319 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи те, що адміністративний позов в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування акта перевірки та протоколу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, апеляційний суд вважає, що оскаржуване рішення в цій частині необхідно скасувати і закрити провадження у справі, а в решті - залишити без змін.

Керуючись статтями 238, 310, 315, 319, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року у справі № 305/2110/16-а в частині визнання протиправними та скасування акта перевірки та протоколу - скасувати та закрити провадження у справі в цій частині.

В решті рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року у справі № 305/2110/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 01 квітня 2019 року.