Справа № 826/858/18
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/858/18 Суддя (судді) першої інстанції: Кармазін О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Шурка О. І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2018 р.-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій у розмірі 170 грн. за неподання декларації за 2016.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.12.2018 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 17.11.2017, стягнуто 704,80 грн судового збору.

У стягненні витрат на правову допомогу - відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти рішення яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Крім того, позивачем також подано апеляційну скаргу на рішення суду в частині відмови у відшкодування судових витрат позивача.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2019 апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.12.2018 залишено без руху, оскільки апелянтом до апеляційної скарги не додано документа про сплату судового збору.

26.03.2019 ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу відповідача повернуто у зв'язку з не усуненням її недоліків.

Таким чином, предметом апеляційного розгляду є скарга позивача щодо відшкодування судових витрат у справі.

Учасники процесу, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що безпосередня участь сторін у судовому засіданні, в даному випадку, не є обов'язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з'ясування фактичних обставин, колегія суддів у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив його частково скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.12.2018 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 17.11.2017, прийняте ГУ ДФС у м. Києві, про застування до ОСОБА_3 штрафу у розмірі 170 грн. за неподання декларації за 2016 рік.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

У стягненні витрат на правову допомогу - відмовлено.

Апелянт не погоджується із рішенням в частині відмови у стягненні з відповідача понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу у розмірі 6400,00 грн. з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та процесуального права.

Апелянт вказує, що до моменту звернення до суду позивач намагався вирішити спір у досудовому порядку, для чого уклав 14 вересня 2017 року договір про надання правничої допомоги №3 з фахівцем у галузі права ОСОБА_4, згідно якого погодив умови при наданні правничої допомоги під час врегулювання спірних питань з оподаткування, що стосувалось Договору дарування грошових коштів на депозитному рахунку №480 від 05.04.2016р.

Враховуючи, що чинна на момент укладання договору про надання правничої допомоги редакція Кодексу адміністративного судочинства України передбачала відшкодування витрат на правничу допомогу, надану фахівцем у галузі права, позивач розраховував на відшкодування фактично понесених витрат.

Судом першої інстанції відмовлено у стягненні витрати на правничу допомогу, оскільки договір про надання правничої допомоги № 6 від 14.09.2017 та акт від 15.01.2018 з квитанцією на 6400 грн. з боку виконавця підписаний фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4.

Свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю на ОСОБА_4 видано 08.02.2018, тобто після звернення до суду.

Як встановлено під час апеляційного розгляду справи, позивачу надавалася правнича допомога у суді першої інстанції на підставі договору про надання правничої допомоги ФОП ОСОБА_4 № 6 від 14.09.2017 (а.с. 47) та у суді апеляційної інстанції на підставі договору від 26.12.2018 № 99 про надання правничої допомоги адвокатом ОСОБА_4

Понесені позивачем витрати на правничу допомогу у суді першої інстанції становили 6400,00 грн, що підтверджено актом виконаних робіт та квитанціями про оплату (а.с. 49-51) та у суді апеляційної інстанції - 3000,00 грн, що підтверджено актом виконаних робіт та квитанцією про оплату.

Згідно з описом, що міститься у акті виконаних робіт, правнича допомога у суді першої інстанції складалася з надання консультацій, складання позовної заяви, виготовлення копій необхідних документів, друк квитанцій для сплати судових витрат, на що затрачено 6 годин роботи ФОП ОСОБА_4; у суді апеляційної інстанції - складання адвокатом ОСОБА_4 апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у справі № 826/858/18, виготовленням її копії та зібрання необхідних доказів.

Статтею 132 КАС України, в редакції на час розгляду справи судом, встановлено що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду;

3) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

В той же час, приписи ст. 134 КАС України регламентують витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Компенсація витрат на правову допомогу може бути проведена тільки у тих випадках, якщо вона полягала в участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді - в межах судового розгляду справи.

Відповідно до ст.16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Порядок і умови надання правової допомоги, права й обов'язки адвокатів та інших фахівців у галузі права, які беруть участь в адміністративному процесі і надають правову допомогу, визначаються положеннями КАС України та іншими законами.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз'яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов'язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов'язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов'язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Реалізація кожним права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб'єктами права.

Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб'єктами права (Рішення, Конституційний Суд, від 30.09.2009, № 23-рп/2009 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу).

Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02.06.2016 № 1401-VIII Конституцію України доповнено, зокрема, статтею 131-2 та підпунктом 11 пункту 161 розділу XV «Перехідні положення».

Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно з підпунктом 11 пунктом 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України представництво відповідно до статті 131-2 цієї Конституції здійснюється виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року (абзац перший).

Отже, наведені положення Основного Закону до 01.01.2019 гарантують кожному громадянину України, іноземцям та особам без громадянства, які перебувають на території України, право на правову допомогу та вибір захисника своїх прав - особу, яка є фахівцем у галузі права і на законних підставах має право надавати таку допомогу особисто.

Гарантії дотримання та захисту, зокрема заборону скасування конституційних прав і свобод закріплені у статті 22 Конституції України.

Відповідно до частин 2, 3 статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно зі статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Отже, Конституцією України закріплено не лише основні права і свободи людини і громадянина, а й передбачено відповідні конституційно-правові гарантії їх дотримання та захисту, зокрема заборону скасування конституційних прав і свобод, неможливість обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, крім обмежень певних прав і свобод в умовах воєнного або надзвичайного стану, забезпечення кожному судового захисту його прав і свобод, у тому числі гарантування звернення до суду безпосередньо на підставі Конституції України, та надання при цьому можливості використання будь-яких інших не заборонених законом засобів захисту своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань (частина третя статті 8, частини друга, п'ята статті 55).

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_4 на момент надання правової допомоги у суді першої інстанції була зареєстрована фізичною - особою підприємцем з основним вином діяльності «Діяльність у сфері права» (код КВЕД 69.10).

Оскільки Основним Законом не допускається звуження змісту та обсягу права кожного на отримання правової допомоги, а вибір форми та суб'єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати, підстави обмежувати сторону на відшкодування витрат, понесених на отримання правової допомоги, що була отримана від інших суб'єктів, фахівців у галузі права, ніж адвокат, відсутні.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про те, що оскільки ОСОБА_4 на час підготовки позову для подання до суду не була адвокатом та допомога була надана нею, як фахівцем у галузі права, то такі витрати не можуть бути відшкодовані, колегія суддів вважає помилковими.

Колегія суддів враховує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються тільки витрати, які мають розумний розмір.

З наданого позивачем Акту виконаних робіт по договору про надання правничої допомоги в суді першої інстанції вбачається, що ряд послуг, як-то: зробити копії необхідних документів чи друк квитанцій, які надавалися позивачу, дублюють одна одну, не мали впливу на хід розгляду справи та не потребують спеціальних професійних навиків.

Акт виконаних робіт по договору про надання правничої допомоги від 26.12.2018 № 99 в суді апеляційної інстанції, містить вид послуг - зібрання необхідних доказів, що не були передбачені договором.

Колегія суддів вважає, що заявлена позивачем сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6400,00 грн в суді першої інстанції та 3000,00 грн в суді апеляційної інстанції є не співмірною зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг) та ціною позову - предметом спору у справі є податкове повідомлення-рішення на суму 170,00 грн. Жодних зібраних нових доказів до апеляційної скарги додано не було, а апеляційна скарга містить ті ж доводи, що і позовна заява. Також, стягнення таких коштів з Головного управління ДФС у м. Києві становитиме надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу витрат.

Відтак, колегія судів, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про зменшення розміру таких витрат до 4000,00 грн., що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме в зазначеному розмірі.

Аналогічна правова позиція щодо розміру заявлених позивачем до відшкодування витрат, пов'язаних з правничою допомогою викладена в постанові ВС від 22.12.2018 року у справі №826/856/18.

Таким чином, наявні підстави для стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт надав до суду докази, що частково спростовують правомірність рішення суду першої інстанції.

Таким чином, перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.12.2018 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у м. Києві, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.12.2018 - скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві витрат на правничу допомогу та прийняти в цій частині нову постанову, якою дані позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ - 39439980) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1 РНОКПП - НОМЕР_2) витрати, понесені нею на правничу допомогу у розмірі 4000, 00 грн.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.12.2018 залишити без змін.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ - 39439980) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1 РНОКПП - НОМЕР_2) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 152, 60 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. І. Шурко

Повний текст постанови виготовлено 28.03.2019