Справа № 644/510/19
Суддя: Сітало А. К.
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 644/510/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі - судді Сітало А.К. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Васильєва Дмитра Сергійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу та скасувати винесену відповідачем у справі про адміністративне правопорушення постанову серії НК № 500822 від 21.01.2019 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2019 року вказаний адміністративний позов залишено без руху, оскільки він поданий з порушенням вимог, передбачених ст.ст. 160, 161 КАС України. Зазначені в ухвалі суду недоліки позивачем усунено у встановлений строк.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2019 року вказаний адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 21.01.2019 року інспектором патрульної поліції роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Васильєвим Д.С. винесено постанову про адміністративне правопорушення серії НК № 500822 про накладення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. В постанові зазначено, що він 21.01.2019 року о 11 год. 30 хв. рухаючись на автомобілі Skoda Octavia державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Київській в с. Циганське Полтавської області перевищив дозволену швидкість руху. Розгляд справи проводився за адресою: вул. Київська, 57 с. Циганське Полтавської області, тобто на місці фіксації правопорушення.

Позивач в своїй позовній заяві посилається на неправомірність винесення оскаржуваної постанови, посилаючись при цьому на порушення відповідачем вимог ст. ст. 258, 276, 278 КУпАП, також зазначив, що при складанні постанови не дотримані вимоги ч. 2 ст. 33, ст. 245, ч.4 ст. 258, ст. 268, ст. 279 та ст. 283 КУпАП, внаслідок чого відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, порушив вимоги щодо процедури розгляду справи та позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

У визначений судом строк, відповідачем надано відзив на позов. У відзові відповідач посилаючись на підстави зазначені у ньому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, з тих підстав, що при розгляді справи та винесені постанови ним дотриманні вимоги КУпАП.

Згідно з правилами ст. 12 КАС України зазначений спір є незначної складності, а тому відповідно до вимог ст. 257, 262 КАС України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 01 квітня 2019 року позивачу відмовлено в задоволенні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін з підстав, передбачених п. 2 ч. 6 ст. 262 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21.01.2019 року екіпажем патрульної поліції під час несення служби в с. Циганське Полтавської області на автодорозі Київ - Харків -Довжанський за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС0008000) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, допущене водієм транспортного засобу Skoda Octavia номерний знак НОМЕР_1 який рухався зі швидкістю 81 км/год., тобто перевищення встановленого обмеження швидкості руху дозволеного в межах населеного пункту на 31 км/год, (п. 12.4 ПДР України).

Після чого, поліцейським було подано сигнал про зупинку транспортному засобу на підставі ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію". Інспектор підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_1 належним чином представився, пояснив суть правопорушення. Після цього, попросив пред'явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України. Водій виконав законну вимогу патрульного та надав документи для перевірки.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме: порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача.

Після чого, водію відповідачем було роз'яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та винесено постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП якою накладено стягнення на правопорушника в розмірі 255 грн., відповідно до санкції статті. В постанові зазначено, що вимірювання швидкості руху здійснювалося за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, серійний номер ТС0008000, на якому зафіксовано державний номерний знак транспортного засобу, водій якого перевищив встановлені Правилами дорожнього руху обмеження швидкісного режиму для населеного пункту.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою KM України від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 2.3 б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до пункту 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Дорожній знак 5.45 «Початок населеного пункту». Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Дорожній знак 5.70. «Фото-, відеофіксування порушень ПДР». Інформує про можливість здійснення контролю за порушенням ПДР за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Згідно ч. 1 cт. 122 КУпАП, перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, та під підпис вручено її копію.

Щодо процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст.222 КУпАП до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, щодо порушень правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7 КУпАП); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).

Відповідно до ч.ч. 2, 4,5 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015 р. у справі N 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Суд звертає увагу на те, що після ухвалення вказаного рішення Конституційним Судом України до ст. 258 КУпАП Законом були внесені зміни і на час розгляду справи відповідачем у ст. 258 КУпАП відсутня вимога до уповноваженої особи щодо складання протоколу у разі притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху віднесеного до компетенції Національної поліції.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Таким чином, суд вважає, що відповідач відповідно до Закону мав право розглянути справу на місці вчинення адміністративного правопорушення і виносити оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за якою позивача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Відповідно до ч. 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за №1395.

Згідно з п. 4 Розділу І вказаної інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП «Загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення», положення даної частини статті не враховуються при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Статтею 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Матеріали справи свідчать про те, що 21 січня 2019 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП України, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

За викладеними в постанові серії НК № 500822 від 21.01.2019 року обставинами вбачається, що позивач, 21,01.2019 року о 11 год. 59 хв. керуючи транспортним засобом Skoda Octavia номерний знак НОМЕР_1 рухаючись по вул. Київській в с. Циганське Полієвського району Полтавської області рухався зі швидкістю 81 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 31 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України. Правопорушення було виявлено за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС0008000).

Позивач у позові не спростовує факт перевищення швидкості руху дозволенної в населеному пункті.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем були дотримані вимоги КУпАП при розгляді справи, було роз'яснено позивачу права, повідомлено про вчинене ним порушення, заслухано його пояснення та надано ним належну оцінку.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач дійшов вірного висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП і те, що відповідач діяв у межах та у спосіб передбачений чинним законодавством України, а постанова про адміністративне правопорушення, за формою та змістом відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Виходячи із викладеного вище, суд не погоджується з доводами позовної заяви про необґрунтованість оскаржуваної постанови відповідача, та з доводами щодо порушення порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Критерії протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень передбачені частиною 2 статті 2 КАС України.

Суд вважає, що дії відповідача відповідають даним критеріям оскільки вони вчиненні на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використання повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Таким чином, відповідачем прийнято рішення на підставі повного та всебічного вивчення матеріалів справи, без порушення норм матеріального та процесуального права, тому не підлягає скасуванню, а позов - задоволенню.

В силу приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 5-10, 77, 242-244, 246, 255, 295 КАС України, п. п. 9, 10, 15.5 п. 1 Розділу VII Перехідні положення КАС України, ст. ст. 7, 9-10, ч. 1 ст. 122, ст. ст. 254, 258, 280 КУпАП, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Васильєва Дмитра Сергійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду, через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01.04.2019 року.

Суддя: А. К. Сітало