Справа № 522/12603/17
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2019 р. м.ОдесаСправа № 522/12603/17
Головуючий в 1 інстанції: Домусчі Л.В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Єщенка О.В., Кравченка К.В.

за участю секретаря - Гошуренко Н.С.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1) звернулась до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (далі - ГУ Держгеокадастру в Одеській області) про скасування постанови старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Задорожної Н.В. від 4 липня 2017 року № 221-ДК/0030ПО/08/01/-17 про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 53 КУпАП та накладення на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн..

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 займає посаду керівника ТОВ «Василівське ремонтне підприємство». Позивач наголошує, що висновки контролюючого органу про нецільове використання ТОВ «Василівське ремонтне підприємство» земельної ділянки не відповідають вимогам земельного законодавства, оскільки правовстановлюючі документи ТОВ «Василівське ремонтне підприємство» не містять жодних застережень про те, що земельна ділянка, яка у свій час була передана товариству, належить до категорії земель сільськогосподарського призначення. Крім того, приступивши до перевірки та склавши за її результатами протокол та постанову про адміністративне правопорушення ГУ Держгеокадастру в Одеській області вийшло за межі передбачених для них повноважень. На думку позивача, постанова про притягнення останнього до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 53 КУпАП, винесена незаконно та за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано постанову старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Задорожної Н.В. від 4 липня 2017 року № 221-ДК/0030ПО/08/01/-17 та закрито провадження у справі у зв'язку з відсутністю події складу даного правопорушення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП, а тому оскаржена постанова підлягає скасуванню.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ГУ Держгеокадастру в Одеській області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому останній просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідачем здійснювався державний контроль за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства під час використання земель сільськогосподарського призначення державної власності, які не надані у власність, користування (оренду) на території Василівської сільської ради Біляївського району, а не на підставі Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", які аналізує та на які посилається позивач у позовній заяві. Апелянт також вказує, що зміст землевпорядної документації, яка надана до суду, свідчить про те, що земельна ділянка, стосовно якої здійснювалась перевірка, відводилась із земель сільськогосподарського призначення. Цільове призначення названої земельної ділянки не змінювалось.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить його залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 лютого 2002 року ВАТ «Василівське ремонтне підприємство» було видано Державний акт НОМЕР_1 на право постійного користування земельною ділянкою площею 3,5 га на території Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області для експлуатації виробничої бази.

У 2012 році ВАТ «Василівське ремонтне підприємство» було реорганізоване у ТОВ «Василівське ремонтне підприємство».

Згідно наказу від 8 листопада 2012 року № 08/11-2012К ОСОБА_1 є директором ТОВ «Василівське ремонтне підприємство».

27 червня 2017 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Задорожної Н.В. при перевірці дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки ТОВ «Василівське ремонтне підприємство» було складено протокол про адміністративне правопорушення № 221-ДК/0023П/07/01/-17 в якому зазначено, що ТОВ «Василівське ремонтне підприємство» використовує земельну ділянку площею 3,5 га, на території Василівської селищної ради Біляївського району Одеської області. Дані про земельну ділянку в державний земельний кадастр не внесені. Зазначена земельна ділянка відноситься до категорії земель - землі сільськогосподарського призначення. Крім того, зі змісту названого протоколу вбачається, що земельна ділянка використовується товариством для виробництва і пакування органічних хімічних речовин, виробництва тари з пластмас, надання в оренду власного майна та оптової торгівлі. При цьому, встановлений вид фактичного використання зазначеної земельної ділянки, на думку інспектора, порушує вимоги земельного законодавства, щодо використання земель за цільовим призначенням.

04 липня 2017 року ГУ Держгеокадастру в Одеській області винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 531/0/92-17-ДК/0174По/08/01/-17, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., а також складено припис № 221-ДК/0064Пр/03/01/-17 про усунення ТОВ «Василівське ремонтне підприємство» порушення земельного законодавства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 19 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Статтею 2 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що віднесення земель до відповідних категорій і переведення їх з однієї категорії до іншої провадиться органами, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання їх у користування, а в інших випадках - органами, які затверджують проекти землеустрою і приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного, оздоровчого, історико-культурного та іншого призначення.

Такими органами, відповідно до ст. 9 чинної на той час редакції Земельного кодексу України, були сільські, селищні та міські ради.

Матеріалами справи встановлено, що спірною постановою про накладення адміністративного стягнення, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП, зокрема за те, що землі, які використовує ТОВ «Василівське ремонтне підприємство» належать до категорії земель - землі сільськогосподарського призначення, однак земельна ділянка використовується товариством для виробництва і пакування органічних хімічних речовин, виробництва тари з пластмас, надання в оренду власного майна та оптової торгівлі, що на думку інспектора, порушує вимоги земельного законодавства щодо використання земель за цільовим призначенням.

Проте, зі змісту Державного акту на право постійного користування землею, виданого позивачу 20 лютого 2002 року, вбачається, що наведена вище земельна ділянка надана для "експлуатації виробничої бази" відповідно до рішення Василівської сільської ради народних депутатів від 18 вересня 1998 року № 10/3-XXIII (а. с. 14).

Згідно названого рішенням Василівської сільської ради народних депутатів від 18 вересня 1998 року № 10/3-XXIII на підставі ст. ст.19, 23, 27 ЗК України (якій діяв на час прийняття рішення) рада вирішила видати державний акт на право постійного користування землею площею 3,5 га під господарськими будівлями й дворами в с. Василівка по вул. Леніна, 27 та зобов'язало ВАТ «Василівське ремонтне підприємство» виконувати обов'язки землекористувача відповідно до вимог ст. 40 ЗК України (а. с. 15).

Будь-яких посилань щодо визначення категорії відповідних земельних ділянок за цільовим призначенням, а саме, що вони є землями сільськогосподарського призначення, у вказаному рішенні сільської ради відсутні.

Таким чином, в рішенні Василівської сільської ради народних депутатів від 18 вересня 1998 року №10/3-XXIII не зазначено не тільки категорія земель, але і для яких саме потреб надана відповідна земельна ділянка товариству.

В обґрунтування своєї позиції, що земельна ділянка, яка знаходиться у користуванні ТОВ «Василівське ремонтне підприємство» відноситься до категорії земель - землі сільськогосподарського призначення, відповідач посилається на технічну документацію зі складання державного акту на право постійного користування землею ВАТ «Василівське ремонтне підприємство» на фактично зайняті земельні ділянки в с. Василівка Біляївського району Одеської області.

Так, згідно пояснювальної записки, що міститься у вказаній технічній документації відповідно до Українського класифікатора цільового використання землі (УКЦВЗ) земельна ділянка віднесена до 1.1.7 - іншого сільськогосподарського призначення (а. с. 51).

Однак, вказаний УКЦВЗ, на якій посилається апелянт, як на підставу віднесення земель до категорії сільськогосподарського призначення, був затверджений листом Держкомзему України від 24 квітня 1998 року № 14-1-7/1205, не реєструвався у Мін'юсті України, тобто не був нормативно-правовим актом.

Нормативним актом є Класифікація видів цільового призначення земель (далі КВЦПЗ), яка затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548 (зареєстрований Мін'юсті України 1 листопада 2010 року за №1011/18306), тобто після отримання позивачем Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою ІІ-ОД № 003357, та яка згідно з п. 1.1,1.2,1.3 Загальних положень КВЦПЗ розроблена відповідно до Земельного кодексу України, Закону України «Про землеустрій» та Положення про Державний комітет України із земельних ресурсів, затвердженого постановою КМУ від 19 березня 2008 року № 224. Код та цільове призначення земель застосовуються для забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення у державному земельному кадастрі. КВЦПЗ застосовується для використання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, організаціями, підприємствами, установами для ведення обліку земель та формування звітності із земельних ресурсів.

Законом України «Про Державний земельний кадастр» від 7 липня 2011 року № 3613-VI визначено, що Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Статтею 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що підстави та основні вимоги щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру.

Вказаною статтею визначено, що відомості про цільове призначення земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру:

а) щодо категорії земель: - на підставі відповідної документації із землеустрою, яка розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються; - на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення; - на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель;

б) щодо виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель: - на підставі відповідної документації із землеустрою, яка розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються; - на підставі письмової заяви власника (користувача) земельної ділянки державної чи комунальної власності, - у разі зміни виду використання земельної ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони); - на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення.

З аналізу наведених вище норм земельного законодавства випливає, що правовий режим земель визначається виключно даними Державного земельного кадастру, внесених на підставі відповідних документів.

Як встановлено матеріалами справи, дані про спірну земельну ділянку, як таку яка відноситься до земель сільськогосподарського призначення, в державний земельний кадастр не внесені.

При цьому вказага обставина сторонами по справі не заперечується.

Як вже було зазначено вище, в Державному акті на право постійного користування земельною ділянкою ІІ-ОД № 003357 та рішенні Василівської сільської ради народних депутатів від 18 вересня 1998 року №10/3-XXIII також відсутні посилання щодо визначення категорії та цільового призначення відповідної земельної ділянки, яка передана ВАТ «Василівське ремонтне підприємство» в постійне користування "під виробничу базу".

Отже, твердження ГУ Держгеокадастру в Одеській області, що названа вище земельна ділянка відноситься виключно до земель сільськогосподарського призначення, є безпідставними.

Крім того, в матеріалах міститься довідка Відділу Держкомзему у Біляївському районі Одеської області від 20 квітня 2012 року № 6-6-04/1653оц та витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель району від 27 квітня 2016 року № 1138/86-16, виданий Управлінням Держгеокадастру у Біляївському районі Одеської області, зі змісту яких убачається, що земельна ділянка ТОВ «Василівське ремонтне підприємство» площею 3,5 належить до "земель промисловості" (а. с. 16, 17).

Щодо доводів апелянта про покладення на ГУ Держгеокадастру в Одеській області завдань державного нагляду (контролю) в частині дотримання земельного законодавства шляхом проведення перевірок, апеляційний суд зазначає, що правомірність проведення перевірки ТОВ «Василівське ремонтне підприємство» перевірено у судовому порядку.

Так, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року по справі № 815/3753/17, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року, адміністративний позов ТОВ «Василівське ремонтне підприємство» до ГУ Держгеокадастру в Одеській області про скасування припису відповідача від 4 липня 2017 року № 221-ДК/0064Пр/03/01/-17 - задоволено.

Крім того, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2018 року по справі № 815/5113/17, залишеного без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року, адміністративний позов ТОВ «Василівське ремонтне підприємство» до ГУ Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 12 червня 2017 року № 221-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» - задоволено.

Підсумовуючи усе викладене вище, висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП, є правильним.

Апеляційна скарга не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведений висновок суду. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки в суді першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументує.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про скасування постанови - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Кравченко К.В. Єщенко О.В.