Справа № 280/4520/18
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 лютого 2019 року 13 год. 25 хв.Справа № 280/4520/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я.

за участю секретаря судового засідання Биховської А.П.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою Державного навчального закладу Запорізький професійний ліцей

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Державний навчальний заклад «Запорізький професійний ліцей» (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Олександрівського управління у м. Запоріжжі Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Олександрівського управління у м. Запоріжжі Головного управління ДФС у Запорізькій області від 18.10.2018 № НОМЕР_1.

В обґрунтування позову підприємство посилається на те, що станом на 01.02.2016 у ДНЗ «Запорізький професійний ліцей» податковий борг по сплаті земельного податку за 2012, 2013, 2014, 2015 роки відсутній. Вказує, що зазначені в акті суми, які сплачені протягом 2016-2017 років є сплатами земельного податку за податковою адресою: м Запоріжжя, вул. Краснова, 8 за 2016 та 2017 роки. Вказує також, що постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 11.01.2011 у справі № 2а-9625/10/0870 адміністративний позов Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя до Державного навчального закладу «Запорізький професійний ліцей» про стягнення заборгованості задоволено повністю. Стягнуто з Державного навчального закладу «Запорізький професійний ліцей» на користь Місцевого бюджету Шевченківського району м. Запоріжжя 27140 (двадцять сім тисяч сто сорок) грн. 89 коп. заборгованості по земельному податку за 2009 рік та вісім місяців 2010 року. Проте, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2012 постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11.01.2011 скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовлено. При цьому судами встановлено відсутність у позивача обовязку зі сплати земельного податку. Також вказує, що постановою Запорізького окружного адміністративного суду у справі № 808/3231/16 відмовлено Запорізькій обєднаній державній податковій інспекції у задоволенні позову про стягнення з Державного навчального закладу «Запорізький професійний ліцей» заборгованості по земельному податку за період з жовтня 2013 року по серпень 2016 року. Стверджує, що всупереч вказаним рішенням суду відповідач стягнув суму у розмірі 27 140,89 грн. шляхом зарахування поточних платежів в рахунок не існуючого податкового боргу, що призвело до виникнення штучної заборгованості за період з травня 2012 року по січень 2015 року на суму 20429,16 грн. З огляду на таке, вважає податкове повідомлення-рішення неправомірним та просить його скасувати.

Відповідач адміністративний позов не визнав, у письмовому відзиві від 26.12.2018 вх. №42502 вказав на те, що перевіркою було встановлено, що позивачем несвоєчасно сплачено суми грошових зобовязань з земельного податку, в результаті чого виникли автоматично розраховані штрафні санкції за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобовязання у розмірі 20% на суму 3 404,86 грн. Вважає, що прийнявши оскаржуване податкове повідомлення-рішення, відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства та у межах наданих повноважень, просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 03.12.2018 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі №280/4520/18. Призначено підготовче судове засідання на 21 грудня 2018 року.

У підготовчому судовому засіданні 21.12.2018 судом оголошено перерву до 11.01.2019. Протокольною ухвалою суду 11.01.2019 здійснено заміну відповідача на належного - Головне управління ДФС у Запорізькій області.

У підготовчому судовому засіданні 11.01.2019 судом оголошено перерву до 30.01.2019.

Ухвалою суду від 30.01.2019 продовжено строк підготовчого провадження у справі №280/4520/18 строком на 30 (тридцять) днів. Відкладено підготовче судове засідання в адміністративній справі №280/4520/18 на 06.02.2019.

Ухвалою суду від 06.02.2019 відкладено підготовче судове засідання на 28.02.2019.

Протокольною ухвалою суду від 28.02.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду того ж дня, 28.02.2019.

Представник позивача в судовому засіданні 28.02.2019 підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові, відповіді на відзив та письмових поясненнях.

У судове засідання прибув представник відповідача та підтримав відзив з підстав викладених вище. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

На підставі частини третьої статті 243 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення проголошені в судовому засіданні 28.02.2019.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 243 КАС України, у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - пять днів з дня закінчення розгляду справи.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного зясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та зясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Олександрівським відділенням Головного управління ДФС у Запорізькій області відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, ст. 76 Податкового кодексу України було проведено камеральну перевірку ДНЗ «Запорізький професійний ліцей» з питань своєчасності сплати земельного податку з юридичних осіб за звітний податковий період 2012, 2013, 2014, 2015 роки.

За результатами перевірки позивача контролюючим органом складено акт № 2032/08-49-12-03/2543874 від 24.09.2018. Перевіркою встановлено порушення позивачем термінів сплати узгодженого податкового зобовязання зі сплати орендної плати за землю протягом строків, визначених п. 287.3 ст. 287 ПК України за період з 30.04.2012 по 30.04.2015.

На підставі Акту перевірки № 2032/08-49-12-03/2543874 від 24.09.2018, контролюючим органом відносно ДНЗ «Запорізький професійний ліцей» прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 18.10.2018 про застосування до позивача штрафу за платежем «земельний податок з юридичних осіб» у розмірі 3 404,86 грн.

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, ДНЗ «Запорізький професійний ліцей» звернулось з даним позовом до суду.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

В акті камеральної перевірки контролюючим органом зроблено висновок про порушення платником податків терміну сплати земельного податку за 2012 -2015 року.

В свою чергу, позивач звертаючись із вказаним позовом до суду посилається на необгрунтованість таких висновків контролюючого органу, виходячи з того, що останнім безпідставно було здійснено зарахування поточних платежів за 2012-2015 роки в рахунок погашення заборгованості по земельному податку починаючи з 2009 року, якої як встановлено судовими рішеннями, у позивача не було.

Так, позивач обгрунтовує свою позицію існуванням обставин, встановлених судовими рішеннями у справах № 2а-9625/10/0870 (стягнення заборгованості з земельного податку за 2009 рік та вісім місяців 2010 року) і № 808/3231/16 (стягнення заборгованості з земельного податку за період жовтень 2013 року серпень 2016 року).

Зокрема, рішеням суду у справі № 2а-9625/10/0870 за позовом ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя до ДНЗ «Запорізький професійний ліцей» про стягнення заборгованості з земельного податку за 2009 рік та вісім місяців 2010 року в сумі 27 140,89 грн. встановлено, що Рішенням Запорізької міської ради народних депутатів від 30 червня 1994 року № 268/5 Запорізькому середньому професійно-технічному училищу № 29 надана земельна ділянка у постійне користування для функціонування училища, про що видано Державний акт на право постійного користування землею. Державний навчальний заклад «Запорізький професійний ліцей» утримується за рахунок коштів Державного бюджету України і його фінансування повністю здійснюється через Міністерство освіти і науки України. Таким чином, відповідач у справі, відповідно до положень п. 3 ст. 12 Закону є таким, що звільняється від сплати земельного податку. Однак, не дивлячись на це, відповідачем надавались до податкового органу розрахунки земельного податку за 2009 рік в розмірі 17 137,25 грн. та податковий розрахунок земельного податку за вісім місяців 2010 року в розмірі 18 887,11 грн.

При цьому суд касаційної інстанції у справі № 2а-9625/10/0870 вказав на те, що оскільки ДНЗ «Запорізький професійний ліцей» має пільгу щодо сплати земельного податку, то вимоги податкового органу про стягнення податкової заборгованості є безпідставними.

Судами у справі № 808/3231/16 не досліджувалось питання обгрунтованості заявленої до стягнення суми заборгованості зі сплати земельного податку за період жовтень 2013 року грудень 2015 року. Рішення обгрунтовані відсутністю підстав для звернення контролюючого органу в такому порядку та посилання на податкову вимогу від № 2/494 від 09.06.2009, яка визнана безпідставною судовими рішеннями у справі № 2а-9625/10/0870.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Фактично, судами у справі № 2а-9625/10/0870 встановлено наявність у ДНЗ «Запорізький професійний ліцей» пільги щодо сплати земельного податку. При цьому, в судових рішеннях не встановлювалось з яких причин платником податків подавались розрахунки земельного податку, якщо він має пільгу зі сплати земельного податку та не встановлювався дійсний розмір сплачених сум за спірні періоди.

В ході підготовчих судових засідань судом зясовано, що позивачем здавались в оренду приміщення, що знаходяться на території ліцею на земельній ділянці, щодо сплати земельного податку на яку йде мова. Відтак, позивач дійсно мав подавати податкові розрахунки земельного податку за 2009 та 2010 роки, однак розраховані виходячи із площі під будівлями, переданими в оренду.

У звязку із цим судом при розгляді вказаної справи досліджується питання наявності у позивача обовязку щодо сплати земельного податку та своєчасності перерахування коштів на його сплату, починаючи з 2009 року.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про плату за землю» (був чинний у період з 2009 року по 31.12.2010) використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

Статтею 5 Закону передбачено, що об'єктом плати за землю є земельна ділянка, а також земельна частка (пай), яка перебуває у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди. Суб'єктом плати за землю (платником) є власник земельної ділянки, земельної частки (паю) і землекористувач, у тому числі орендар.

Тобто субєктом плати за землю є саме власник або законний землекористувач.

Згідно п. 3 ст. 12 Закону, від земельного податку звільняються органи державної влади та органи місцевого самоврядування, органи прокуратури, заклади, установи та організації, які повністю утримуються за рахунок бюджету (за винятком військових формувань, утворених відповідно до законів України, крім Збройних Сил України та Державної прикордонної служби України), спеціалізовані санаторії України для реабілітації хворих, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, санаторно-курортні та оздоровчі заклади громадських організацій інвалідів, реабілітаційні установи громадських організацій інвалідів, дитячі санаторно-курортні та оздоровчі заклади України, громадські організації інвалідів України, підприємства та організації громадських організацій інвалідів, які засновані громадськими організаціями інвалідів і є їх власністю, де кількість інвалідів, які мають там основне місце роботи, становить протягом попереднього звітного періоду не менше 50 відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, і за умови, що фонд оплати праці таких інвалідів становить протягом попереднього звітного періоду не менше 25 відсотків суми загальних витрат на оплату праці, що відносяться до складу валових витрат виробництва (обігу).

Відтак, позивач дійсно мав пільги зі сплати податку на землю, згідно Закону України «Про плату за землю».

Проте, відповідно до ч.6 ст. 12 Закону України «Про плату за землю» якщо підприємства, установи та організації, що користуються пільгами щодо земельного податку, мають у підпорядкуванні госпрозрахункові підприємства або здають у тимчасове користування (оренду) земельні ділянки, окремі будівлі або їх частини, податок за земельні ділянки, зайняті цими госпрозрахунковими підприємствами або будівлями (їх частинами), переданими в тимчасове користування, сплачується у встановлених розмірах на загальних підставах.

Судом зясовано, що за період з 2009 року по 2015 рік частина приміщень, розташованих на території земельної ділянки, наданої для функціонування училища, передавалась позивачем в оренду двом фізичним особам-підприємцям, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями довідок.

Тому, не дивлячись на те, що безпосередньо сам позивач мав пільги зі сплати земельного податку за Законом України «Про плату за землю», проте він не звільнявся від обовязку сплачувати податок за частину земельної ділянки, зайняту будівлями (їх частинами), переданими в тимчасове користування.

До матеріалів справи позивачем надано податковий розрахунок земельного податку за 2009 рік, поданий до контролюючого органу 10.02.2009, відповідно до якого ДНЗ «Запорізький професійний ліцей» задекларував до сплати 17 137,25 грн. податку на землю. В той же час, згідно наданого розрахунку (копія у справі) позивач мав задекларувати до сплати за 2009 рік 7 683,02 грн. Долученими до матеріалів справи копіями банківських виписок підтверджується перерахування платником податків у 2009 році до бюджету 10 486,10 грн. Платежі надходили своєчасно та в повному обсязі.

01.02.2010 ДНЗ «Запорізький професійний ліцей» подано до контролюючого органу податковий розрахунок земельного податку на 2010 рік, відповідно до якого задекларував до сплати 26 188,48 грн. Проте, судом зясовано, що позивач мав сплати за 2010 рік 7184,65 грн. (копія розрахунку у справі), а фактично було перераховано 6 588,33 грн., що підтверджується долученими до справи копіями банківських виписок. Платежі надходили своєчасно та в повному обсязі.

Таким чином, за результатами розрахунків за 2009-2010 роки позивач мав переплату із земельного податку в сумі 2 206,76 грн., який він сплачував у звязку із наявністю на земельній ділянці переданих в оренду приміщень ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає з 01.01.2011 Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до п.п. 14.1.72 та 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу); землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Підпунктами 269.1.1 і 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України визначено, що платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Відповідно до п.п.282.1.8 п. 282.1 ст. 282 ПК України від сплати податку звільняються: дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади незалежно від форм власності і джерел фінансування, заклади культури, науки, освіти, охорони здоров'я, соціального захисту, фізичної культури та спорту, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Тобто, з 01.01.2011 позивач також мав пільгу щодо сплати земельного податку.

Згідно з п. 284.3 ст. 284 ПК України, якщо платники податку, які користуються пільгами з цього податку, надають в оренду земельні ділянки, окремі будівлі, споруди або їх частини, податок за такі земельні ділянки та земельні ділянки під такими будівлями (їх частинами) сплачується на загальних підставах з урахуванням прибудинкової території.

Таким чином, оподаткування земельним податком площ, на яких розташовані передані в оренду приміщення починаючи з 01.01.2011 не змінився.

31.01.2011 ДНЗ «Запорізький професійний ліцей» подано до контролюючого органу податковий розрахунок земельного податку на 2011 рік, згідно якого останній задекларував до сплати 7 155,78 грн. Фактично було сплачено 6099,22 грн. (копії платіжних доручень долучені до матеріалів справи).

Відповідно до податкового розрахунку земельного податку на 2012 рік, поданого позивачем до контролюючого органу 14.02.2012 платником самостійно задекларовано до сплати 7 577,94 грн. Згідно уточненого податкового розрахунку земельного податку на 2012 рік сума до сплати більшилась та становила 8 513,93 грн. Фактично сплачено було 7 810,98 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень, долучених до справи.

19.02.2013 ДНЗ «Запорізький професійний ліцей» подано до контролюючого органу податковий розрахунок земельного податку на 2013 рік, відповідно до якого задекларував до сплати 7 695,76 грн., фактично сплачено 8 870,64 грн. (копії платіжних документів долучені до справи).

Відповідно до податкового розрахунку земельного податку на 2014 рік, поданого позивачем до контролюючого органу 04.02.2014 платником самостійно задекларовано до сплати 7 695,76 грн. та фактично сплачено 7 695,72 грн. (копії платіжних документів долучені до справи).

Відповідно до податкового розрахунку земельного податку на 2015 рік, поданого позивачем до контролюючого органу 16.02.2015 платником самостійно задекларовано до сплати 9 612,04 грн. Згідно уточненого податкового розрахунку земельного податку на 2015 рік сума до сплати зменшилась та становила 8 805,85 грн. Фактично сплачено було 8 805,81 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень, долучених до справи.

Отже, враховуючи подані розрахунки зі сплати земельного податку за період 2011-2015 роки та долучених до матеріалів справи копій платіжних документів, позивач на кінець вказаного періоду мав переплату в сумі 1 622,05 грн.

Тому, доводи контролюючого органу про сплату позивачем у 2016-2018 роках самостійно визначених зобовязань із земельного податку за 2012-2015 роки не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи по суті.

У звязку із викладеним, податкове повідомлення-рішення Олександрівського управління у м. Запоріжжі Головного управління ДФС у Запорізькій області від 18.10.2018 № НОМЕР_1 слід визнати протиправним та скасувати.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовній вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв'язку із викладеним, судові витрати на оплату судового збору в сумі 1762,00 грн. підлягають стягненню на користь Державного навчального закладу «Запорізький професійний ліцей» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративий позов Державного навчального закладу «Запорізький професійний ліцей» (69084, м. Запоріжжя, вул. Миколи Краснова, 8, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.166, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Олександрівського управління у м. Запоріжжі Головного управління ДФС у Запорізькій області від 18.10.2018 № НОМЕР_1.

Стягнути на користь Державного навчального закладу «Запорізький професійний ліцей» судовий збір у розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення,а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 11.03.2019

Суддя Л.Я. Максименко