Справа № 225/1587/19
Суддя: Ткач Г. В.
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер судової справи: 225/1587/19
Номер провадження: 2-а/225/21/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Ткач Г.В.,

за участю

секретаря судового засідання - Пузиревської Ю.О.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Торецького відділення поліції Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії ДПО18 №357247 від 11.03.2019, винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції Торецького відділення поліції Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 11.03.2019 відносно нього відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої зазначено, що водій ОСОБА_1 11.03.2019 року о 10 годині 19 хвилин на 3 км автошляху смт. Щербинівка - м. Торецьк Донецької області керував транспортним засобом автомобілем марки Chevrolet, державний номерний знак НОМЕР_1 за межами населеного пункту без ввімкненого ближнього світла фар, чим порушив п.9.8 ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. Вважає зазначену постанову незаконною, оскільки інспектор фактично не дотримався вимог КУпАП, зокрема, ст.ст. 278,279,283 КУпАП, не розглянув справу, не зясував всіх обставин, не вказано заперечення ОСОБА_1 та їх оцінка інспектором, постанова не містить посилань на докази щодо вчинення ним правопорушення. Крім того, вважає, що його дії невірно кваліфіковані за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в судовому засідання з приводу задоволення позовних вимог заперечив, зазначив, що справа ним розглянута згідно з вимогами чинного законодавства, постанова про притягнення позивача до відповідальності винесена за ч.2 ст. 122 КУпАП, оскільки ОСОБА_1, рухаючись по автошляху смт. Щербинівка - м. Торецьк Донецької області, змінив напрямок руху по дорозі, що має вигин та вибоїни, мав увімкнути денні ходові вогні або ближнє світло фар.

Дослідив матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до постанови серії ДПО18 №357247 від 11.03.2019, винесеної інспектором сектору реагування патрульної поліції Торецького відділення поліції Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 водій ОСОБА_1 11.03.2019 року о 10 годині 19 хвилин на 3 км автошляху смт. Щербинівка - м. Торецьк Донецької області керував транспортним засобом автомобілем марки Chevrolet, державний номерний знак НОМЕР_1 поза межами населеного пункту без ввімкненого ближнього світла фар, чим порушив п.9.8 ПДРта скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з постановою до позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.89 КАС України суд оцінює наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні.

Судом, в порядку ст. 229 КАС України досліджено відеозаписи, надані суду на оптичних дисках з персонального відеореєстратора позивача та, за поясненнями інспектора, з його мобільного телефону, з яких вбачається, що дійсно 11.03.2019 року був зупинений автомобіль Chevrolet, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням позивача, який рухався без ввімкненого ближнього світла фар поза межами населеного пункту у світлу пору доби. Разом з тим, з відеозапису інспектора не вбачається процедура розгляду справи, розяснення позивачу його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, положення ст. 63 Конституції України, можливість надання зауважень, заперечень, клопотань. Таким чином, суд вважає відеозапис інспектора з мобільного телефона неналежним доказом, у звязку з чим, не бере його до уваги.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.05.2015 № 580-VIII поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Суд зазначає, що відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху (далі ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями).

Положеннями частини 2 статті 122 КУпАП передбачено, що «… порушення правил … користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, … - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Тобто вказана норма передбачає у тому числі відповідальність за такі склади правопорушень як:

- порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку;

- використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.

Згідно з п.п. г) п. 9.1 ПДР попереджувальними сигналами є увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби.

Приписами абз. 1 п. 9.8 ПДР передбачено умови, за яких з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене в будь-який час року під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби.

В той же час, відповідно до абз. 2 п. 9.8 ПДР з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Відповідно до частини 8 статті 121 КУпАП під транспортними засобами, в тому числі у статті 122, слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

За таких обставин суд вважає, що диспозиція ч.2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення користування попереджувальними сигналами, які використовуються при початку руху чи його зміні.

Відтак, суд вважає, що відповідач не довів наявність в діях ОСОБА_1 порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 затверджена Інструкція з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не в автоматичному режимі.

Пунктом 9 розділу 3 зазначеної Інструкції передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складання протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у справі, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Отже, з досліджених судом матеріалів вбачається, що 11.03.2019 року інспектором сектору реагування патрульної поліції Торецького відділення поліції Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 винесено постанову серії ДПО18 №357247 від 11.03.2019 відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Не погодившись з інкримінованим правопорушенням ОСОБА_1 заперечує свою вину та звернувся до суду.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, що повинна містити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Натомість інспектором в постанові не зазначено про відеозапис подій відповідно до п. 8 бланку.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб'єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов'язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб'єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб'єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб'єкта владних повноважень.

В контексті наведеного, дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об'єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб'єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об'єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Саме до таких висновків дійшов Верховний суд (положення викладено у постанові Верховного суду від 30 травня 2018 року справа №337/3389/16-а(2-а/337/154/2016).

Статтею 286 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Торецького відділення поліції Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі підлягають задоволенню.

Суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження - закриттю.

На підставі викладено, керуючись статтями 1,6,77, 241-246, 286, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Торецького відділення поліції Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі - задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ДПО18 №357247 від 11.03.2019, винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції Торецького відділення поліції Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2С (85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, 2) про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Донецька область, м. Торецьк, вул. Маяковського, 9/62) до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень; справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складання повного рішення суду згідно з ч.4 ст. 286 КАС України.

Повний текст рішення складено 01.04.2019 року.

Суддя: