Справа № 724/447/19
Суддя: Єфтеньєв О. Г.
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 724/447/19
Провадження № 2-а/724/12/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2019 року Хотинський районний суду Чернівецької області в складі:
головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.
при секретарі: Мельник М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:
06 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Просить суд: визнати дії інспектора Торського Олександра Івановича незаконними та протиправними та скасувати як незаконну постанову НК № 402937 від 25 лютого 2019 року, складену ОСОБА_2, по справі про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити, за відсутністю в його діях складу такого правопорушення.
Посилається на те, що 25 лютого 2019 року керуючи автомобілем марки «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі Житомир-Чернівці біля с. Атаки Хотинського району Чернівецької області він був зупинений працівником поліції ОСОБА_2, та запитавши причину зупинки інспектор повідомив, що він рухався зі швидкістю 76 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України. Інспектором поліції по даному порушенні була складена постанова та після цього він розпочав розгляд справи та ознайомлення його з постановою, що є порушенням законодавства України при розгляді даної справи, тобто спочатку складено постанову, а потім розгляд справи.
Вказує, що дії інспектора поліції є протиправними та злочинними про притягнення його до адміністративної відповідальності, зокрема прилад яким ніби то вимірювалась швидкість його автомобіля знаходився у руках інспектора поліції, без спеціальних пристроїв кріплення (тринога), з даних підстав вважає, що за таких умов швидкість не могла бути виміряна точно. Він під час спілкування запитав у інспектора поліції, чому даний прилад знаходиться у руках інспектора, а не на тринозі та в якому режимі він працює автоматичному чи ручному, на що інспектор не міг надати йому відповіді та сказав, що йому невідомо, як видали так він і користується. На даному приладі не відображено місцевість з привязкою до відповідних знаків ПДР, які обмежують швидкість на даному відрізку шляху.
Зазначає, що у оскаржуваній постанові відсутні вказівки на те, хто саме проводив фото фіксацію та чи має даний інспектор дозвіл на використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом, до використання допускаються лише співробітники , які вивчили інструкції та склали заліки з використання цих приладів. Тому при оцінці як законності, так і достовірності фіксації порушень ПДР необхідно мати відомості про співробітника, який склав постанову та проводив вимірювання відповідним приладом.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, але від нього на адресу суду надійшла заява в якій він позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути у його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Причини своєї неявки сцуду не повідомив. 01.04.2019 року на адресу Хотинського районного суду Чернівецької області від ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву в якому вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.
Судом встановлено, що постановою інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 402937 від 25.02.2019 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., де зазначено, що він 25.02.2019 року о 14.45 год. керуючи транспортним засобом Toyota Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 76 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 26 км/год. Швидкість руху в населеному пункті вимірювалась приладом TruCam 20/20, № ТС 001015, чим порушив п. 12.4 ПДР України.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно п. 19 ст. 4 КАС України, індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
В силу ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Згідно статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.
Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
Статтею 245 КУпАП встановлено, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як встановлено ст. 283КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до п. 12.1. Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 12.4. Правил дорожнього руху України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Статтею 279 КУпАП встановлено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Як вбачається із позовної заяви ОСОБА_1, він 25.02.2019 року о 14.45 год. керував транспортним засобом Toyota Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_1, його було зупинено працівником поліції, який повідомив, що ОСОБА_1 рухався зі швидкістю 76 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України. В подальшому інспектором поліції була складена постанова про накладення адміністративного стягнення та після цього він розпочав розгляд справи та ознайомлення його з постановою та оголосив ст. 63 Конституції України та права передбачені ст. 268 КУпАП, тобто порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Жодних доказів на спростування цього відповідачем до суду не надано.

Суд не бере до уваги відзив на адміністративний позов та додані до нього докази порушення позивачем п. 12.4 Правил дорожнього руху, оскільки поданий особою, повноваження якої як представника відповідача не підтверджено, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Положеннями ч. 3 ст. 55 КАС України передбачено, що юридична особа, суб'єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

За правилами ч. 3 ст. 59 КАС України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Згідно з 6 ст.59 КАС України зазначено, що оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Отже, сторона у справі має право на звернення до суду через представника лише на підставі документа, що посвідчує його повноваження у визначеному законом порядку.

Враховуючи викладене, повноваження представника сторони мають бути підтверджені оригіналом довіреності, що посвідчує такі повноваження, або її копією, засвідченою у визначеному законом порядку, зокрема, особою, яка має повноваження на засвідчення копії довіреності і органом, яким це уповноважується.

Суду не надано оригінал довіреності, що посвідчує повноваження представника відповідача, або її копію, засвідчену у визначеному законом порядку.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 86 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем не надано суду у порядку передбаченому КАС докази, які були досліджені працівником поліції при складанні оскаржуваної постанови.

Крім цього, відповідач не виконав свій обовязок щодо доказування правомірності свого рішення.

Як встановлено судом, об'єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем п. 12.4 Правил дорожнього руху відповідачем зібрано не було.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не підтверджується жодним доказом, окрім оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали справи, суд, приходить до висновку, що постанову серії НК № 402937 від 25.02.2019 року слід скасувати.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 122 КУпАП, прямих, безспірних і безсумнівних доказів його вини в ході судового засідання не добуто, вини в судовому засіданні не встановлено, крім того суду не надано достатньо доказів про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП тому провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 2, 5, 9, 77, 139, 242, 243, 244, 245, 246, 286, п.п.10 п.1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дії інспектора Торського Олександра Івановича під час складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 402937 від 25.02.2019 року - незаконними та протиправними.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 402937 від 25.02.2019 року, винесену інспектором роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення у його діях.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення (з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.Г. Єфтеньєв