Справа № 127/5772/19
Суддя: Воробйов В. В.
Дата ухвалення: 2019-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/5772/19
Провадження № 2-а/127/76/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Воробйова В.В.,

при секретарі Середі Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Позов мотивований тим, що 22.02.2019 року адміністративна комісія при виконавчому комітеті Вінницької міської ради прийняла постанову №118, якою наклала на ФОП ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. Зі змісту даної постанови, 05.02.2019 року о 16.20 год. на електроопорі за адресою: вул. Арх. Артинова на проти будинку №12, позивач розмістила спеціальну стаціонарну конструкцію з наступним рекламним змістом: «Гарячі тури GOU TURE» та використала елемент благоустрою не за цільовим призначенням, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП та п.3.2.3, 7.11.1 та 7.11.20 Правил благоустрою території м. Вінниці. На думку позивача дана постанова є безпідставною, оскільки відповідачем не досліджувались обставини справи, які впливають на об'єктивність та правильність застосування стягнення, а застосовано максимальний розмір стягнення. Також, із суті правопорушення вбачається організація розміщення нею реклами без відповідного дозволу. Позивач зазначає, що Закон України «Про рекламу» є спеціальним нормативно-правовим актом, яким визначено коло уповноважних осіб, які здійснюють контроль за дотриманням законодавства України про рекламу у межах своїх повноважень та суб'єктів, які несуть відповідальність за порушення законодавства про рекламу. Проте, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та оскаржуваної постанови, вони складені та прийняті особами не уповноваженими Законом України «Про рекламу» на вчинення таких дій. Також позивача притягнуто до відповідальності за ст. 152 КУпАП, згідно з якою відповідальність несуть громадяни та посадові особи за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів. На підставі викладеного вище, позивач просить суд скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради від 22.02.2019 року №118 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн.

В судове засідання позивач не з'явилася, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялася належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду заяву в якій зазначила, що просить розглядати справу без її участі. Також додатково повідомляє, що заперечує проти задоволення вимог позивача.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст. 9, 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, судом встановлено, що 22.02.2019 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вінницької міської ради було винесено постанову № 118 про притягнення Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладеня на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Відповідно до змісту вказаної постанови, ФОП ОСОБА_1, усвідомлюючи свої протиправні дії умисно як суб'єкт господарської діяльності 05.02.2019 року о 16.20 хв. на електроопорі за адресою: вул. Ар.Артинова на проти будинку №12, розмістила спеціальну стаціонарну конструкцію з наступним рекламним змістом: «Гарячі тури GOU TURE» та використала елемент благоустрою не за цільовим призначенням, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП та п.3.2.3, 7.11.1 та 7.11.20 Правил благоустрою території м. Вінниці (а.с. 11).

Оскаржувана постанова була винесена на підставі протоколу ВА №0000219 від 05.02.2019 року, що надійшов з КП ВМР «Муніципальна поліція».

Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач ОСОБА_1 зареєстрована фізичною особою-підприємцем та здійснює діяльність туристичних агентств (а.с. 9-10).

Відповідно до ст. 152 КУпАП, порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

При цьому, відповідно до статті 13 вказаного вище Закону, до об'єктів у сфері благоустрою населених пунктів віднесено території загального користування, вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки, території будівель та споруд інженерного захисту територій, інші території загального користування в межах населеного пункту.

Частиною 1 статті 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов'язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 42 Закону передбачено, що до відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів притягаються особи, винні у порушенні встановлених державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів та пошкодженні (руйнуванні чи псуванні) вулично-дорожньої мережі, інших об'єктів благоустрою населених пунктів.

У п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» зазначено, що громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані дотримуватися правил благоустрою територій населених пунктів, не порушуючи права і законні інтереси інших суб'єктів благоустрою населених пунктів.

Також згідно із п. 3.2.3. Правил благоустрою території м. Вінниці, громадяни у сфері благоустрою міста зобов'язані не порушувати права і законні інтереси інших суб'єктів у сфері благоустрою міста.

Відповідно до п.п.6.13.1.(16) зазначених Правил, на об'єктах благоустрою забороняється: встановлювати самовільно об'єкти (будь-які конструкції) зовнішньої реклами та торгівлі тощо; вчиняти дії, що тягнуть порушення умов благоустрою, пошкодження (руйнування чи псування) вулично-дорожньої мережі, інших об'єктів та елементів благоустрою, ускладнення умов руху пішоходів та транспорту, здійснювати стихійну торгівлю та інші дії, заборонені цими Правилами, чинним законодавством України (п.6.13.1 (29)).

Рекламні засоби (спеціальні конструкції) розташовуються на підставі дозволів на розміщення зовнішньої реклами, наданих у встановленому виконкомом міської ради порядку (п. 7.11.1. Правил благоустрою території м. Вінниці).

В матеріалах справи відсутні дані про наявність у позивача дозволу на розміщення реклами. Даний факт також не був і спростований позивачем.

Відповідно до п. 7.11.20. Правил благоустрою території м. Вінниці, забороняється вчиняти дії по організації, розміщенню реклами, будь-яких рекламних засобів, будь-яких оголошень, плакатів, листівок тощо безпосередньо на фасадах будинків, будівель, споруд та їх елементів, на парканах, огорожах, стовпах, конструкціях (крім дошок оголошень), деревах, водостічних трубах та інших не відведених для цього місцях. Також, особи причетні до організації та розміщення реклами несуть відповідальність за бездіяльність, що призвела до розміщення реклами, будь-яких рекламних засобів, будь-яких оголошень, плакатів, листівок тощо у невідведених для цього місцях.

Згідно із п. 7 ст. 8 Закону України «Про рекламу» визначено, що розміщення реклами та/або рекламних засобів на підтримуючих, опорних та інших елементах контактної мережі, на засобах та обладнанні (у тому числі опорах) зовнішнього освітлення забороняється.

Таким чином, розміщення спеціальної стаціонарної конструкції з рекламним змістом, що було вчинено позивачем, на електроопорі є порушенням Правил благоустрою території м. Вінниці, в зв'язку з чим відповідач має повноваження щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за дане правопорушення. З огляду на це, суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що розгляд даної категорії справи не відноситься до повноважень адміністративної комісії при виконавчому органі міської ради.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати посадові особи, уповноважені на те виконавчими комітетами (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчими органами, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад (частини перша - четверта статті 41, статті 96 2, 103 1, 103 2, 103 3, 104, частина перша статті 106 1, статті 106 2, 127 2, 149 - 152, частини третя - п'ята статті 152 1, статті 154, 155, 155 2, 156, 156 1, 156 2, 159 - 160, стаття 175 1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 183, 185 1, 186 5, 197, 198).

За приписами частини першої статті 218 КУпАП, адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 152 цього Кодексу.

Тобто, адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад мають право розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі щодо накладення адміністративного стягнення за порушення правил благоустрою територій населених пунктів.

Рішенням Вінницької міської ради від 29.03.2013р. № 1216, 30 сесія 6 скликання м. Вінниця було створено комунальне підприємство Вінницької міської ради «Муніципальна поліція» та затверджено Статут комунального підприємства Вінницької міської ради «Муніципальна поліція». Так, згідно з п. 5.2.6, 5.2.7. Статуту КП ВМР «МУНІЦИПАЛЬНА ПОЛІЦІЯ», муніципальна поліція у сфері благоустрою, захисту прав споживачів, дотримання законодавств про відходи, попередження правопорушень що посягають на громадський порядок і громадську безпеку має повноваження:

- складати акти фіксації виявлених правопорушень та адміністративні протоколи про адміністративні правопорушення на громадян та службових, посадових осіб суб'єктів господарювання, установ, організацій незалежно від форм власності в межах компетенції та порядку передбачених чинним законодавством у сфері благоустрою, поводження з відходами, захисту прав споживачів, громадського порядку тощо;

- направляти протоколи про адміністративне правопорушення на розгляд органам (посадовим особам), уповноваженим розглядати справи про адміністративні правопорушення відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи вказане вище, суд дійшов висновку, що протокол був складений, а постанова винесена уповноваженими на те особами.

Щодо твердження позивача про те, що під час притягнення її до адміністративної відповідальності не було враховано характеризуючи дані порушника, обставин, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, то слід зазначити наступне.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час розгляду протоколу порушник була присутня та мала змогу надати комісії свої пояснення, подати докази, заявити клопотання. Тобто позивач могла самостійно надати дані, які її характеризують. Разом з тим, нею не було вчинено таких дій, а лише надано пояснення, що вона не встигла зробити демонтаж конструкції за короткий час. Отже, своїми поясненнями, позивач фактично визнала порушення нею державних стандартів, норм і правил правил благоустрою територій м. Вінниці. Жодних обставин що пом'якшують відповідальність, позивачем під час розгляду протоколу №118 зазначено та надано не було.

Як вбачається з матеріалів справи оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення винесена на підставі наступних доказів: протоколу про адміністративне правопорушення від 05.02.2019, пояснення правопорушника (яка фактично визнала свою вину) та фотознімків.

Слід відзначити, що позивач не заперечує факт встановлення нею реклами, а лише оспорює розмір штрафу та наявність повноваження відповідача на винесення постанови.

Таким чином, матеріали справи підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП.

Статтею 293 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

Положеннями частини 1 ст. 286 КАС України встановлено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

З вказаних вище підстав, оскаржувану постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради від 22.02.2019 року про накладення адміністративного стягнення слід залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Судові витрати сторонами не понесені, тому відповідно до ст. 139 КАС України розподілу не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст.ст. 1, 13, 17, 20, 42 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», п. 7 ст. 8 Закону України «Про рекламу», ст.ст. 33, 152, 218, 245, 251, 252, 255, 280, 293 КУпАП, п.п. 3.2.3., 7.11.1., 7.11.20., 10.8. Правил благоустрою території м. Вінниці, ст.ст. 2, 5-9, 20, 73-78, 139, 194, 209-211, 241-243, 246, 255, 271, 268, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду буде складений 29.03.2019 року.

Суддя: