Справа № 456/4174/18
Суддя: Гула Л. В.
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/4174/18
Провадження № 2-а/456/19/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Гули Л. В.

з участю секретаря Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дрогобицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області, інспектора СРПП № 2 Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом та просить визнати протиправною та скасувати постанову серії БР № 571159 від 10.09.2018, винесену інспектором поліції СРПП № 2 Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування адміністративного позову покликався на те, що постановою серії БР № 571159 від 10.09.2018 його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Так, у постанові зазначено, що він 10.09.2018 о 01 год. 45 хв. по вул. Стрийській у м. Дрогобичі Львівської області керував транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком, не мав при собі посвідчення водія, чим порушив вимоги п.п. 2.9 «в», 2.1 «а» ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Вважає вказану постанову необґрунтованою, оскільки інспектором при винесенні постанови не було наведено доказів, на яких грунтується його висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення, та не зазначено мотивів відхилення інших доказів. Категорично заперечує той факт, що керував транспортним засобом без посвідчення водія, оскільки такі документи є завжди при ньому і на першу законну вимогу працівника правоохоронного органу він їх надає. Також заперечує надумане правопорушення у вигляді неосвітленого номерного знаку, оскільки він завжди слідкує за справністю всіх елементів транспортного засобу, зокрема, системи освітлення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просив суд задовольнити їх повністю.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, причину неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно зясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Із змісту ст. 5 КАС України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що 10.09.2018 відповідач - інспектор СРПП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 зупинив автомобіль марки «BMW» під керуванням позивача ОСОБА_1 на вул. Стрийській у м. Дрогобичі Львівської області, повідомивши про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

У постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 571159 від 10.09.2018 вказано, що ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «BMW», порушив вимоги п.п. 2.9 (в), 2.1(а) ПДР, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП /а.с. 2/.

Поясненнями позивача в судовому засіданні зясовано, що він дійсно 10.09.2018 близько 01 год. 45 хв., керуючи автомобілем марки «BMW», рухаючись по вулиці Стрийській у м. Дрогобичі Львівської області, був зупинений працівниками поліції, начебто, у звязку з тим, що в нього не освітлювався номерний знак транспортного засобу. Однак таке твердження є голослівним, оскільки він стежить за технічним станом свого автомобіля. Окрім того, 09.09.2018 він перетинав державний кордон України на вказаному автомобілі, а тому всі технічні елементи його транспортного засобу були у справному стані, у тому числі система освітлення. Також вказав, що йому не було відомо про складання відносно нього оскаржуваної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпП за те, що він, начебто, керував транспортним засобом без посвідчення водія, оскільки такі документи є завжди при ньому. Описана у постанові подія взагалі не мала місця, а сама постанова є результатом показникової системи роботи поліції.

З копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 для виїзду закордон судом встановлено, що останній дійсно 09.09.2018 здійснив перетин державного кордону України транспортним засобом у пункті пропуску Шегині Медика.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність водіїв за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно з вимогами п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обовязковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий;

Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження, оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення, а також відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч. 2 розділу II «Оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються її права й обовязки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно з ч. 5 розділу IV «Постанова по справі про адміністративне правопорушення» Інструкції постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно до п. 10 розділу XIII «Деякі аспекти діловодства у справах» Інструкції заповнення в письмовій формі протоколів про адміністративні правопорушення, постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, тимчасових дозволів здійснюється чорнилом (пастою) чорного або синього кольору. Записи здійснюються розбірливим почерком, а прізвище, імя, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, імя, по батькові поліцейського записуються друкованими літерами.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, вона не містить визначених та обов'язкових реквізитів, передбачених ч. 3 ст. 283 КУпАП, а саме: постанова не містить відомостей про правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

Крім того, відповідачем порушено вимоги пункту 10 розділу XIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, а саме: постанова серії БР № 571159 є практично нечитабельною; прізвище, імя, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, імя, по батькові поліцейського записані писаними, а не друкованими літерами, марка та номерний знак автомобіля, яким керував позивач, містить виправлення.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Так, суд звертає увагу на те, що, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суб'єкт владних повноважень повинен системно застосовувати положення законодавства до конкретних обставин кожної справи.

Враховуючи вищевикладене, посилання на належні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення. В іншому випадку, в разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення, визначені статтею 251 КУпАП, які відповідно до статті 252 цього Кодексу повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 571159 від 10.09.2018 не містить посилань на перелічені статтею 251 КУпАП докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Виходячи із закріпленого в ч. 4 ст. 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обовязок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі норми, суд приходить до висновку, що відповідач як суб'єкт владних повноважень повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача, однак доказів того, що позивач порушив п.п. 2.1 (а), 2.9 (в) ПДР України, тобто керував транспортним засобом, номерний знак якого не освітлюється, та без посвідчення водія, суду не надано.

Відтак суд дійшов висновку про відсутність у відповідача належних правових підстав для винесення оскаржуваної постанови.

Враховуючи вищенаведене та аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржувану постанову серії БР № 571159 від 10.09.2018 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Вимоги щодо визнання оскаржуваної постанови протиправною задоволенню не підлягають, оскільки ефективним способом захисту є заявлені позивачем вимоги щодо скасування постанови серії БР № 571159 від 10.09.2018 та закриття провадження у справі, що відповідає положенням ч. 3 ст. 286 КАС України, і додаткові вимоги щодо визнання постанови протиправною не підлягають задоволенню в даному випадку, оскільки охоплюються вимогою про скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.ст. 77, 242-244, 246, 286, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора СРПП № 2 Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 571159 від 10.09.2018 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладення стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В решті адміністративного позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено судом 28.03.2019.

Суддя Л.В.Гула