Справа № 2040/5892/18
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 р.Справа № 2040/5892/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Тацій Л.В.,

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., Харків, повний текст складено 19.11.18 року по справі № 2040/5892/18

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у місті Харкові , Начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2

про визнання дії протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського адміністративного суду від 29.10.2018 по справі № 2040/5892/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у місті Харкові про визнання дії протиправними та зобов'язання вчинити певні дії було задоволено частково. Визнано незаконною бездіяльність Начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо надання неповної та необґрунтованої відповіді ОСОБА_1 на скаргу на незаконні дії працівника патрульної поліції від 26.12.2017р. Зобов'язано Начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 повторно розглянути скаргу на незаконні дії працівника патрульної поліції від 26.12.2017р. та надати повну та обґрунтовану відповідь ОСОБА_1 на скаргу з урахуванням висновків суду. В задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 грошові кошти на відшкодування витрат по оплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у місті Харкові.

Представником позивача до суду подано заяву про розподіл судових витрат за актом виконаних робіт № 2 до договору про надання правової допомоги № 40 НП від 05.07.2018р.

За результатами розгляду заяви, 19.11.2018 Харківським окружним адміністративним судом прийнято судове рішення у формі ухвали, яким заяву представника позивача про розподіл судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 - задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 грошові кошти на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у місті Харкові. В іншій частині заяву залишено без задоволення.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви - відмовити.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та наполягає на законності рішення суду першої інстанції, просить справу розглядати без участі представника відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги та обґрунтування апеляційної скарги, наполягав на її задоволенні.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував у повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно ст. 134 КАС України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Пунктами 4, 6 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське обєднання) зобовязується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобовязується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і розяснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і розяснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб'єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, відноситься до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано копії: договору про надання правової допомоги № 40 НП від 05.07.2018, завдання №1 від 05.07.2018, кошторису наданих послуг, акту виконаних робіт № 1, як складені між позивачем та Адвокатським об'єднанням "Адвокати та медіатори України", а також копію квитанції про сплату ОСОБА_1 5000 грн. правової допомоги за договором про надання правової допомоги № 40 НП від 05.07.2018 також на користь Адвокатського об'єднання "Адвокати та медіатори України" (а.с. 19-24), акту № 2 (а.с. 111).

Суд першої інстанції, частково задовольняючи заяву, подану в порядку ч. 3 ст. 143 КАС України, виходив з того, що згідно вказаних документів, гонорар адвоката позивача становить 5000,00 грн., при цьому відповідно до акту виконаних робіт №1 від 23.07.2018 року загальна сума витрат становить 3000,00 грн., яка рішенням суду від 29.10.2018 року по даній справі № 2040/5892/18 була частково стягнута за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, а саме в розмірі 1500,00 грн., у зв'язку з частковим задоволенням позовних вимог.

Також суд першої інстанції зазначив, що представником позивача-Поліщуком Д.В. до заяви про розподіл судових витрат від 31.10.2018 надано копію акту виконаних робіт № 2 до договору № 40 НП про надання правової допомоги від 05.07.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_1 було надано правову допомогу вартістю 2000,00 грн., з детальним описом виконаних робіт, а тому суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви представника позивача щодо розподілу судових витрат за актом виконаних робіт № 2 до договору № 40 НП про надання правової допомоги від 05.07.2018 року, оскільки рішенням суду позов було задоволено частково, а отже і витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі також підлягають частковому стягненню в сумі 1000.00 грн.

Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції не досліджено питання належності понесених витрат до робіт, виконаних у межах надання правової допомоги представником позивача, який здійснював представництво інтересів ОСОБА_1 при розгляді даної справи, в тому числі: брав участь в судових засіданнях, підписував та подавав позовну заяву та інші заяви і клопотання по справі.

Так, інтереси позивача у справі представляв - ОСОБА_3 за посвідченою нотаріально довіреністю від 23.11.2017 від імені ОСОБА_1 Водночас, договір про надання правової допомоги позивачем укладено з Адвокатським об'єднанням "Адвокати та медіатори України", але матеріали справи не містять даних про те, що вказана організація уповноважила від свого імені ОСОБА_3 діяти в інтересах позивача на виконання вказаного договору або ОСОБА_3 є членом цього адвокатського об'єднання чи перебуває з ним в трудових, цивільно-правових відносинах.

Таким чином, судом першої інстанції не досліджені обставини суб'єкта виконання послуг з надання правової допомоги позивачу.

Окрім того, суд першої інстанції приймаючи судове рішення у формі ухвали не врахував положення ч. 5 ст. 143 КАС України, відповідно до якої у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Статтею 252 КАС України передбачено, що суд ухвалює додаткове рішення, що є порушенням норм процесуального права.

Таким чином, суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи та допустив порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду заяви про розподіл судових витрат до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 143, 250, 252, 315, 320 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 року по справі № 2040/5892/18 скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до Харківського окружного адміністративного суду .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст постанови складено 02.04.2019 року