Справа № 738/1223/18
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2019 року Чернігів Справа № 738/1223/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Зайця О.В.,

за участю секретаря Новик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Менського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління у Чернігівській області про визнання неправомірною та скасування постанови, зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Менського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління у Чернігівській області, в якому просить про: визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Менського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Пономаренко Галини Анатоліївни від 18.07.2018 про відкриття виконавчого провадження № 56792616; зобов'язання головного державного виконавця Менського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Пономаренко Галини Анатоліївни закрити виконавче провадження у зв'язку з відсутністю підстав для примусового стягнення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження є неправомірною, оскільки вона винесена на підставі постанови серії ВР № 012007 від 18.03.2018 про накладення адміністративного стягнення, яка оскаржена позивачем в порядку адміністративного судочинства до Менського районного суду Чернігівської області, а тому така постанова не набрала законної сили і не підлягає виконанню в порядку примусового виконавчого провадження.

20.09.2018 ухвалою судді Д'якова В.І. провадження у справі відкрито. Ухвалою від 27.09.2018 провадження у справі зупинено.

Ухвалою від 21.01.2019 дану справу прийнято до провадження судді Зайця О.В. та ухвалою від 26.03.2019 провадження поновлено.

Позивач у судове засідання не з'явився.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, просив розглядати справу без його участі та зазначив, що боржником ОСОБА_1 10.12.2018 добровільно сплачено борг по виконавчому провадженню № 56792616 за постановою № 012007 від 18.03.2018. 20.12.2018 виконавче провадження № 56792616 завершене відповідно до п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

17.07.2018 на примусове виконання до відповідача надійшла постанова Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції № 012007 видана 18.03.2018, про стягнення з ОСОБА_1 850,00 грн. штрафу на користь держави (а.с.38).

18.07.2018 відповідно до вимог ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої направлено боржнику ОСОБА_1 до відома та виконання (а.с.40,41).

15.08.2018 до відділу надійшла ухвала Менського районного суду Чернігівської області у справі № 738/1222/18 про прийняття адміністративного позову до розгляду та відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, про визнання неправомірною постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

11.09.2018 до відділу надійшла ухвала Менського районного суду Чернігівської області у справі № 738/1222/18, відповідно до якої позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції залишено без розгляду.

Боржником 10.12.2018 добровільно сплачено борг по виконавчому провадженню № 56792616 за постановою № 012007 від 18.03.2018.

20.12.2018 виконавче провадження № 56792616 завершене відповідно до п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (виконано фактично в повному обсязі згідно з виконавчим документом).

Спірні правовідносини регулюються Законом України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон).

Зокрема, відповідно до ст.1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст.5 названого Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Пунктом 1 ч.1 ст.26 вказаного Закону передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст.39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, враховуючи, що постанова Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції № 012007 видана 18.03.2018 про стягнення з ОСОБА_1 850,00 грн. штрафу була чинною, відомості щодо її оскарження, на момент відкриття виконавчого провадження, до відповідача не надходили, а боржником 10.12.2018 добровільно сплачено борг по виконавчому провадженню № 56792616 та 20.12.2018 виконавче провадження № 56792616 завершене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись статтями 132, 143, 242-246, 255, 271, 287, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

У відповідності до частини 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (стаття 297 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 02 квітня 2019 року.

Суддя О.В. Заяць