Справа № 214/8199/18
Суддя: Ткаченко А. В.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/8199/18
2-а/214/55/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 березня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю: секретаря Фастовець Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу № 214/8199/18 за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Кривому Розі ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 01.12.2018 року він, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по проспекту 200 років Кривого Рогу у м. Кривому Розі, проїжджаючи на дозволеній швидкості, був наздогнаний та зупинений екіпажем патрульної поліції у складі поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 полку патрульної поліції УПП в м. Кривому Розі ОСОБА_2 та його напарником, який представився як Денис.

Після зупинки до нього підійшов патрульний поліцейський, який представився Денисом. Після того, він запитав причину його зупинки, на що останній повідомив йому, що він порушив ПДР України, а саме керував транспортним засобом з несправним правим заднім повторювачем стоп сигналу. При цьому, позивач стверджує, що він повідомив патрульному, що коли виїздив з дому приблизно півгодини тому, то всі сигнали працювали справно. На його запитання, чи є несправний повторювач сигналу адміністративним правопорушенням та чи буде на нього складено адміністративний протокол, працівники поліції йому не відповіли.

Також позивач зазначає, що оскільки йому відомо, що кожний патрульний поліцейський має нагрудну камеру. Яка фіксує подію, він попрохав Дениса показати йому зафіксоване патрульним порушення ним ПДР України. Будь-які записи йому не показали. Зрозумівши, що ніякого порушення ним ПДР України патрульним не зафіксовано та підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності немає, він запитав у працівників поліції чи може він продовжити свій рух.

Зрозумівши зазначене, та те, що фактично підстав для його зупинки не було, а також те що своїми діями патрульні поліцейські порушили вимоги Закону України «Про національну поліцію», а саме ст. 35 Закону щодо підстав зупинки транспортного засобу, з метою приховання своїх незаконних дій, патрульний почав вимагати у нього документи на право керувати автомобілем, водійські права, технічний паспорт на автомобіль та страховий поліс. Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух», водій зобовязаний мати при собі та вимогу поліцейського, предявити для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, а у випадках передбачених законодавством страховий поліс про укладення договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач зазначає, що він надав для огляду патрульному водійські права, технічний паспорт на автомобіль та оригінал довіреності на право керування транспортним засобом. Після чого, патрульний, з яким він спілкувався, тримаючи в руках його документи повернувся та пішов до патрульного автомобіля, де радився зі своїм напарником, потім кудись телефонував, після чого підійшов до нього ОСОБА_2 та намагаючись приховати незаконні дії патрульних поліцейських, склав відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 421098, начеб то за порушення ним п. 2.1 г ПДР України за відсутність у нього полісу обовязкового страхування та наклав на нього адміністративний штраф за ч. 1 ст. 126 КУпАП у сумі 425 грн.

З даною постановою позивач не згоден, оскільки підстав для складання постанови у працівників поліції не було, оскільки він не порушував п. 2.1 г ПДР України, так як адміністративна відповідальність за ст. 126 КУпАП настає у випадку керування транспортним засобом, якщо водій не предявив або не надав для перевірки відповідних документів лише у випадках, передбачених законодавством України, зокрема у тих двох випадках, що визначені ст. 21.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того, зазначив, що інспектор порушив його права передбачені ст. 286 КУпАП.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що з позовними вимогами не згоден за таких підстав.

Так, ним під час патрулювання 01 грудня 2018 року у місті ОСОБА_3 рухаючись по проспекту 200 років Кривого Рогу був помічений транспортний засіб ОСОБА_4 з державним номерним знаком АЕ 6742 СІ, водій якого рухався без пристебнутого паска безпеки. Після того, як були помічені ознаки того, що позивач ОСОБА_1 порушив ПДР України він був зупинений. Відповідач зазначає, що він підійшов до автомобіля, представився, повідомив про причину зупинки. Попросив предявити водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб та страховий поліс, але з зазначених документів страховий поліс вже був не дійсним, оскільки його строк дії було закінчено. Позивачеві, ще раз було зазначено, що згідно чинного законодавства останній повинен при собі мати дійсний страховий поліс, про що й запитали чи має позивач інший страховий поліс, але останній повідомив, що іншого страхового полісу не має, у зв'язку з чим у діях позивача вбачається закінчений склад адміністративного правопорушення, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 до зали судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності,

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до зали судового засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, дослідивши відзив відповідача та матеріали справи, повно і всебічно зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позовних вимог за таких підстав.

Відповідно до постанови серії НК № 421098від 01.12.2018 року ОСОБА_1 01.12.2018 року в м. Кривий Ріг, Саксаганського району по проспекту 200 річчя Кривого Рогу, біля будинку 12, керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo tc 85V державний номерний знак НОМЕР_2 без полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1. ґПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Зафіксовано на бодікамеру АЕ 00072, АЕ 00111 ( а.с.6).

В звязку з чим позивача було притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. ( а.с.6).

Отже, предметом цього спору є постанова у справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі частини 1 статті 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно ст. 16 значеного Закону визначено основні права та обов'язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п. 2.1 «ґ» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обовязковому технічному контролю.

Статтею 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з відзиву, відповідач зазначив, що ним під час патрулювання 01.12.2018 року був помічений транспортний засіб ОСОБА_4 з державним номерним знаком АЕ 6742 СІ , водій якого рухався без пристебнутого паска безпеки. Після того, як були помічені ознаки того, що позивач ОСОБА_1 порушив ПДР України був ним зупинений.

Однак, як вбачається відеозапису зафіксованого на бодікамеру DSJX300111_FT011 від 01.12.2018 року ( 11:26:39) та долученого до відзиву, інспектор підійшов до транспортного засобу ОСОБА_4 з державним номерним знаком АЕ 6742 СІ, який був припаркований на узбіччі проспекту 200 років Кривого Рогу, та повідомив водію, що в нього не працює стоп сигнал та попросив відчинити двері автомобіля, що перевірити чи не натягнутий ремінь безпеки.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи предявлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи обєкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи обєктом вчинення правопорушення.

Згідно матеріалів справи слідує, що відносно позивача не виносилась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, зокрема щодо не робочих стоп сигналів та рух водія без пристебнутого паска безпеки.

Крім того, відповідач не довів в судовому засіданні належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України, тому суд вважає, що вимоги посадової особи відповідача до позивача про пред'явлення документів в т.ч. полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є безпідставною. Тому позивач, в свою чергу, не був зобов'язаний виконувати дану вимогу, в звязку з чим в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП.

Вищезазначене твердження узгоджується з правою позицією викладеною в постанові Верховного суду від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об'єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб'єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об'єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, відповідач у справі зобов'язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а відтак і довести факт вчинення позивачем порушення Правил відповідними доказами.

З врахуванням наведеного слідує, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень не доведено суду наявності підстав вважати, що позивач вчинив або мав намір вчинити правопорушення, яке могло б бути підставою для вимагання працівником поліції пред'явлення документів.

Таким чином, суб'єктом владних повноважень не доведено суду правомірності прийнятого ним рішення.

При цьому суд, вважає що належним способом захисту порушеного права позивача в спірних правовідносинах буде визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії НК № 421098 від 01.12.218 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач зі скаргою на дії інспектора не звертався, службова перевірка щодо наявності в діях інспектора ознак протиправної поведінки не проводилася та відповідно до вимог ст. 222 КУпАП відповідач має право розглядати справи про адміністративні порушення і накладати адміністративні стягнення, безпосередньо за ч. 1 ст.126 КУпАП України, тобто останній діяв в межах своїх повноважень.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що дії відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності самі по собі не містять владно-управлінських ознак, оскільки юридичні наслідки для особи у даному випадку має лише рішення у формі постанови, яким останнього притягнуто до адміністративної відповідальності. Отже, не діями відповідача, а його рішенням (оскаржуваною постановою), позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 1 ч.1ст. 247 КУпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.3) ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право в т.ч. скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного і у відповідності зі ст. 2, 5, 15, 72-77, 79, 241-246, 250, 251 КАС України , ст.ст. 126 ч. 1, 222, 251, 254, 255, 256, 280, 288 КУпАП, ЗУ «Про дорожній рух», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Кривому Розі ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 421098, винесену 01 грудня 2018 року поліцейським взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 полку патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі ОСОБА_5 і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою - вул. В. Бизова, буд. 32. Кв. 3, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область;

Відповідач: ОСОБА_5, поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 полку патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі, вул. Волгоградська, 11, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Суддя А.В. Ткаченко