Справа № 160/102/19
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2019 року Справа № 160/102/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Бурцевій Я.Е.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СОБРАНІЄ-ПРО-ЮГ" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -
Товариство з обмеженою відповідальністю СОБРАНІЄ-ПРО-ЮГ (далі - ТОВ СОБРАНІЄ-ПРО-ЮГ, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДФС у Дніпропетровській області, відповідач), в якій просить (з урахування уточненої позовної заяви):
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДФС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про внесення ТОВ «СОБРАНІЄ-ПРО-ЮГ» до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, оформлене протоколом від 26.10.2018 року №370;
- зобов'язати ГУ ДФС у Дніпропетровській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю СОБРАНІЄ-ПРО-ЮГ з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.
В обґрунтування позову позивач посилається на протиправність оскарженого рішення з огляду на відсутність у Товариства ознак ризиковості, визначених пунктом 1.6 Критеріїв ризиковості платника податків, які не затверджені жодним нормативно-правовим актом Державної фіскальної служби України, а існують лише у вигляді листа ДФС України від 21.03.2018 року № 959/99-99-07-18. Позивач зазначає, що внесення Товариства до переліку ризикових платників перешкоджає здійсненню нормальної господарської діяльності платника податків.
Ухвалою суду від 14.01.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.
Представник ГУ ДФС у Дніпропетровській області надав до суду відзив на позов, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції посилається на те, що критерії ризиковості (підстави) визначає ДФС України, а включення до переліку ризикових та/або виключення з такого переліку платника здійснюється рішенням Комісії регіонального рівня, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі наявної податкової інформації, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником, в тому числі доведеної ДФС України. Таким чином, включення ТОВ СОБРАНІЄ-ПРО-ЮГ до переліку ризикових здійснено на підставі оперативної інформації ДФС України, яка свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником податків та відповідає пункту 1.6 Критеріїв ризиковості.
Представник позивача надав відповідь на відзив, у якій підтримав позицію, що викладена у позовній заяві.
05.02.2019 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 13.02.2019 року для надання часу представнику позивача надати відповідь на відзив; 13.02.2019 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 01.03.2019 року; 01.03.2019 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 13.03.2019 року. В судове засідання 13.03.2019 року представник позивача не зявився, до канцелярії суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача. Судом відмовлено у задоволенні цього клопотання, оскільки воно підписано особою, яка не має повноважень на представництво інтересів позивача в суді. З огляду на зазначене, судом відкладено судовий розгляд справи на 21.03.2019 року.
В судовому засіданні 21.03.2019 року представник позивача підтримала позов та просила суд задовольнити позов. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила суд відмовити у його задоволенні.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ТОВ СОБРАНІЄ-ПРО-ЮГ зареєстровано як юридична особа 22.09.2003 року та перебуває на обліку Камянській ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Матеріалами справи встановлено, що під час здійснення господарської діяльності, відповідно до статей 187, 201 ПК України позивачем виписано та направлено на реєстрацію до ЄРПН податкові накладні від 08.10.2018 року №1 та від 26.10.2018 року №33, однак, на адресу останнього надіслані квитанції від 26.10.2018 року, відповідно до яких на підставі пункту 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних зупинена та зазначено наступні підстави для зупинення: ПН/РК відповідає пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Також запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.
29.10.2018 року ТОВ СОБРАНІЄ-ПРО-ЮГ звернулось до начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській області та начальника Камянської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області із запитом, у якому просило надати копію рішення комісії про те, що ТОВ СОБРАНІЄ-ПРО-ЮГ вноситься до переліку ризикових платників (а.с. 52).
Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
У пункті 201.1 статті 201 Податкового кодексу України зазначено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з положеннями пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Суд зазначає, що у відповідності до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є обов'язком постачальника товарів чи послуг.
Цьому обов'язку кореспондує обов'язок центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, прийняти та зареєструвати надану платником податку-продавцем податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Як зазначено у пункті 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1 Порядку роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого 21.02.2018 постановою Кабінету Міністрів України №117 (далі - Порядок №117), цей Порядок визначає організаційні та процедурні засади діяльності комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, а також права та обов'язки її членів.
Згідно з пунктом 2 Порядку №117 комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).
Відповідно до пункту 10 Порядку №117, критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.
Так, критерії ризиковості визначені у листі Державної фіскальної служби України від 21.03.2018 року №959/99-99-07-18.
Відповідно до пунктів 1.1-1.5 вказаного листа ДФС України платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо:
- платника податку зареєстровано (перереєстровано) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи згідно з інформацією, наявною в органах Державної фіскальної служби;
- платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в органах Державної фіскальної служби;
- платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження згідно з інформацією, наданою такими фізичними особами;
- платника податку зареєстровано (перереєстровано) та проваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками;
- наявний обвинувальний вирок суду стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податку за статтею 205 Кримінального кодексу України згідно з інформацією, наявною в органах Державної фіскальної служби.
Водночас, у пункті 1.6 листа ДФС України від 21.03.2018 року передбачено, що комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:
- платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);
- дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;
- платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);
- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб'єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;
- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;
- платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);
- наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.
Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв.
Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.
Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.
Протокольним рішенням комісії ГУ ДФС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 26.10.2018 року №370 ТОВ СОБРАНІЄ-ПРО-ЮГ віднесено до відповідного переліку (бази даних ІС Податковий блок), як таке, що відповідає критеріям ризиковості (а.с.78).
З вказаного протокольного рішення вбачається, що воно прийняте за результатами розгляду фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання та схем роботи підприємства.
Так, надаючи оцінку оскаржуваному рішенню, яке оформлене протоколом комісії від 26.10.2018 року №370, суд зазначає наступне.
У пункті 61.1 статті 61 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Способом здійснення податкового контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України).
Пунктом 71.1 статті 71 Податкового кодексу України визначено, що інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.
Відповідно до пункту 74.1 статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику; внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючими органами; перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 Податкового кодексу України).
Аналізуючи вищевикладене слід дійти висновку, що дії контролюючого органу щодо внесення до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок опрацювання податкової інформації, а як наслідок складання протокольного рішення, є лише службовою діяльністю працівників контролюючого органу на виконання своїх професійних обовязків по збиранню доказової інформації щодо наявності або відсутності ризикових операцій.
Тобто, висновки, викладені в протокольному рішенні про те, що позивач є таким, що відповідає критеріям ризиковості, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків та, відповідно, таке рішення не порушує прав останнього. Включення суб'єктом владних повноважень до власної бази даних інформації про позивача не створює жодних перешкод для діяльності платника податків.
Суд звертає увагу, що обов'язковою ознакою дій, рішень (в тому числі і актів) чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер.
Водночас, індивідуальний акт - акт (рішення) субєкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пункт 19 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).
Отже, рішення, яке оформлене протоколом від 26.10.2018 року №370, комісією ГУ ДФС у Дніпропетровській області яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації є внутрішнім документом податкового органу, саме по собі не створює для позивача жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав і не породжує для нього обов'язкових юридичних наслідків.
Таким чином, звертаючись з даним позовом до суду, позивачем обрано неналежний засіб правового захисту.
З огляду на зазначене, суд доходить висновку про відсутність у позивача об'єкта судового захисту та, як наслідок, про відмову у задоволенні позовних вимог.
У зв'язку з відмовою у задоволенні позову, розподіл судових витрат не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду в повному обсязі складено 01 квітня 2019 року.

Суддя ОСОБА_3