Справа № 824/1199/18-а
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

01 квітня 2019 року

м. Київ

№ 824/1199/18-а

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за поданням Головного управління ДФС у Чернівецькій області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудком",

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Чернівецькій області звернулось до Чернівецького окружного адміністративного суду з заявою щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудком".

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 03.12.2018 відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 03.12.2018 справу передано на розгляд за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.01.2019 справу прийнято до провадження.

У судовому засіданні 26.03.2019 суд відповідно до частини дев'ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Податковий орган у поданні просить суд визнати обґрунтованим рішення про накладення адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудком" від 29.11.2018 яким застосовано адміністративний арешт майна у зв'язку з відмовою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудком" у надання допуску до проведення фактичної перевірки на підставі наказу від 28.11.2018 № 541/фп.

Позивачем було надано суду письмові пояснення та додаткові письмові пояснення в яких викладено прохання закрито провадження у справі з огляду на наказ від 28.11.2018 № 541/фп було оскаржено в судовому порядку, а отже наявний спір про право.

Пунктом 80.2 статті 80 Податкового кодексу України передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав визначених даним пунктом.

Згідно з пунктом 80.5 статті 80 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів, зокрема, копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Пунктом 94.1 та підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України встановлено, що адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом. Арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин, зокрема, платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Рішення від 29.11.2018 про застосування адміністративного арешту майна платника податків було прийнято податковим органом буу зв'язку з відмовою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудком" у допуску працівників Головного управління ДФС у Чернівецькій області до проведення фактичної перевірки на підставі наказу від 28.11.2018 №541/ФП.

Відповідно до комп'ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" судом встановлено, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2018 відкрито провадження у справі № 640/20287/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудком" до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про скасування наказ від 28.11.2018 №541/ФП.

Відповідно до частини першої статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо: зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків; підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків; надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі; зобов'язання керівника підприємства провести інвентаризацію основних фондів, товарно-матеріальних цінностей, які перебували або перебувають під митним контролем чи використовувалися цим підприємством разом із товарами, які були поміщені у відповідний митний режим; стягнення коштів за податковим боргом; зобов'язання платника податків, який має податковий борг, укласти договір щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості цього платника на орган доходів і зборів.

Частиною четвертою статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо: заявлено вимогу, не передбачену частиною першою цієї статті; із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Приписи вказаної норми є імперативними та зобов'язують суд у разі встановлення факту наявності права про спір відмовляти у прийнятті відповідного подання.

Проте, наявність спору про право в окремих випадках може бути виявлено також і після відкриття провадження у справі за відповідним поданням. В такому разі суд також повинен закрити провадження у справі, оскільки відповідні вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого виду адміністративного провадження, яким є провадження за поданням податкового органу.

Тобто, спір про право в контексті пункту 2 частини четвертої статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зокрема, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання. При цьому, Кодекс адміністративного судочинства України не містить переліку будь-яких критеріїв такої незгоди, як підстави для висновку про існування спору про право. Таким чином, у кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасника провадження на предмет існування спору. Адже така незгода має втілюватися у вчиненні учасником процесу об'єктивно необхідних дій для відновлення порушеного права.

Аналогічні висновки викладеені в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.11.2017 у справі № 826/13785/17 (провадження №К/9901/1033/17), від 07.11.2018 у справі №820/3469/17 (провадження №К/9901/39712/18), від 14.11.2018 у справі № 818/907/16 (провадження №К/9901/27374/18).

Таким чином, у зв'язку з оскарженням Товариством з обмеженою відповідальністю "Фудком" наказу від 28.11.2018 №541/ФП, у даному випадку, наявний спір про право, що унеможливлює розгляд і вирішення заявленого до суду подання в порядку, визначеному статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України.

Положеннями Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено наслідків встановлення судом існування спору про право після відкриття провадження у справі за поданням контролюючого органу.

Разом з тим, Вищий адміністративний суд України в інформаційному листі від 22.04.2011 №571/11/13-11 зазначив, що в такому разі необхідно закривати провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки відповідні вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого виду адміністративного судочинства, яким є провадження за поданням податкового органу.

Окремо суд наголошує, що правова позиція щодо процесуального питання закриття провадження у справі, оскільки відповідні вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого виду адміністративного судочинства, викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.11.2017 у справі № 826/13785/17 (провадження №К/9901/1033/17), від 07.11.2018 у справі №820/3469/17 (провадження №К/9901/39712/18), від 14.11.2018 у справі № 818/907/16 (провадження №К/9901/27374/18).

З огляду на зазначене, враховуючи наявність спору про право, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за поданням Головного управління ДФС у Чернівецькій області щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудком".

Суд звертає увагу, що закриття провадження у справі за поданням податкового органу не позбавляє заявника права звернутися до суду з відповідною вимогою у загальному порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 157, 1833 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Закрити провадження у справі за поданням Головного управління ДФС у Чернівецькій області щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудком".

2. Копію ухвали невідкладно надіслати заявнику та Товариству з обмеженою відповідальністю "Фудком".

Відповідно до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею..

Відповідно до частини другої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Суддя О.П. Огурцов