Справа № 160/497/19
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2019 року Справа № 160/497/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук-Борисенко Н.В.,
при секретарі судового засідання - Музиці Я.І.,
представника позивача - ОСОБА_1
представника відповідачів ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи в місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю КОЛ-ТРАНС ПОСТАЧ до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії,-
18.01.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю КОЛ-ТРАНС ПОСТАЧ звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, ГУ ДФС у Дніпропетровській області №841929/41637373 від 16 липня 2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №15 від 07.06.2018 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов'язати відповідача, ГУ ДФС у Дніпропетровській області, зареєструвати податкову накладну № 15 від 07.06.2018 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, ГУ ДФС у Дніпропетровській області № 841927/41637373 від 16 липня 2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 16 від 15.06.2018 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов'язати відповідача, ГУ ДФС у Дніпропетровській області, зареєструвати податкову накладну № 16 від 15.06.2018 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Ухвалою суду від 21.01.2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
21.02.2019 року до суду надійшла заява про залучення співвідповідача та адміністративний позов з уточненим колом відповідачів, в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, ГУ ДФС у Дніпропетровській області №841929/41637373 від 16 липня 2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 15 від 07.06.2018 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 15 від 07.06.2018 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, ГУ ДФС у Дніпропетровській області №841927/41637373 від 16 липня 2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №16 від 15.06.2018 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 16 від 15.06.2018 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Ухвалою суду від 21.02.2019 року було залучено в якості співвідповідача Державну фіскальну службу України.
07.02.2019 року від представника відповідача 1 до суду надійшов письмовий відзив, в якому відповідач 1 заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що по податковій накладній №15 від 07.06.2018 року прийнято рішення щодо відмови з причини надання платником податку копій документів, які складені з порушення законодавства, а саме акт наданих послуг від 07.06.2018 року по перевезенню 290 т. щебеню на суму ПДВ 3,4 тис. грн, при цьому товарно - транспортні накладні, на розгляд комісії, з іншим вантажом у т.ч. датовані 11.06.2018 року (дата акту різниця з датами ТТН).
По податковій накладній №16 від 15.06.2018 року прийнято рішення щодо відмови в реєстрації з причини ненадання платником копій документів, а саме товарно -транспортних накладних на весь обсяг перевезеного товару. Так, акт наданих послуг від 15.06.2018 року на суму ПДВ -8,3 тис. грн. по перевезенню 1111,1 т. щебеню, ТТН, надані на розгляд Комісії, по перевезенню на 235,64 т. щебеню, у т.ч. датовані 23.06.2018 року (дата акту різниця з датою ТТН). Відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних, ІС «Податковий блок» рішеннями Комісії ДФС України з питань розгляду скарг по податкових накладних №15 від 07.06.2018 року, № 16 від 15.06.2018 року скарги платника залишено без задоволення (дані Квитанції№3). В рамках дії Постанови КМУ №117 від 21.02.2018 року ТОВ «КОЛ -ТРАНС ПОСТАЧ» в переліку ризикових платників податку не значиться.
19.03.2019 року від представника відповідача 2 надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому відповідач 2 проти позовних вимог заперечував та зазначив, що рішення щодо реєстрації/відмови у реєстрації податкових накладних приймаються комісіями ДФС у Дніпропетровській області за умови дотримання критерію. З огляду на викладене, представник відповідача 2 вважає, що ним не вчинено жодних дій, які б породжували, змінювали або припиняли права та обовязки позивача. З огляду на викладене у задоволенні позовних вимог просив відмовити.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити з викладених у позові підстав.
Представник відповідачів у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала та просила відмовити в повному обсязі.
Згідно з ч. 2 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Дослідивши матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідачів, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань одним із видів господарської діяльності ТОВ "КОЛ-ТРАНС ПОСТАЧ" є вантажний автомобільний транспорт (код КВЕД 49.41). Даний вид господарської діяльності є типовим для позивача з огляду на всю сукупність здійснюваних позивачем господарських операцій та має незмінний характер.
Згідно із квитанцією від 27 червня 2018 року, реєстрація податкової накладної № 15 від 07 червня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена з причини «Обсяг постачання товару/послуги 49.41 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку» та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно із квитанцією від 27 червня 2018 року, реєстрація податкової накладної № 16 від 15 червня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена з причини «Обсяг постачання товару/послуги 49.41 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку» та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
12 липня 2018 року позивачем було подано пояснення та копії документів на підтвердження реальності господарських операцій, за якими складено податкову накладну. Пояснення та копії документів подано в електронній формі засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку, що відповідає вимогам п. 16 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 117.
Рішенням комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, ГУ ДФС у Дніпропетровській області № 841929/41637373 від 16 липня 2018 року позивачу, ТОВ "КОЛ-ТРАНС ПОСТАЧ", відмовлено у реєстрації податкової накладної № 15 від 07 червня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав надання платником податків копій документів, складених з порушенням законодавства.

Рішенням комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, ГУ ДФС у Дніпропетровській області № 841927/41637373 від 16 липня 2018 року позивачу, ТОВ "КОЛ-ТРАНС ПОСТАЧ", відмовлено у реєстрації податкової накладної № 16 від 15 червня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав надання платником податків копій документів, складених з порушенням законодавства.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вказаний спір виник у зв'язку з незгодою відповідача з рішеннями контролюючого органу щодо відмови у реєстрації в ЄРПН податкової накладної №15 від 07.06.2018 року та №16 від 15.06.2018 року, а також зобов'язання зареєструвати дані накладні в ЄРПН.

За приписами п.74.2 статті 74 ПК України (в редакції чинній на момент прийняття оспорюваного рішення) визначено, що в Єдиному реєстрі податкових накладних далі - ЄРПН) забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування (далі - ПН/РК) критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких ПН/РК в ЄРПН.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій і завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики - п.74.3 ст.74 ПК України.

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" №1246 від 29.12.2010р. (далі - Порядок №1246) податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з п.12 вказаного Порядку №1246 (в редакції чинній на момент прийняття оспорюваного рішення) після надходження ПН/РК до ДФС в автоматизованому режимі здійснюються їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності ПН/РК затвердженому формату (стандарту); чинності цифрового електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких ПН/РК; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію ПН/РК, платником податку на момент складання та реєстрації таких ПН/РК; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 в 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для ПН/РК, що реєструються після 1 липня 2015р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації ПН/РК з такими ж реквізитами; відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", «Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п.13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації ПН/РК.

Аналогічні приписи містив підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України (у редакції чинній на момент прийняття оспорюваного рішення) згідно яких реєстрація ПН/РК в ЄРПН може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України у разі відповідності такої ПН/РК сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України (в редакції чинній на момент прийняття оспорюваного рішення) у разі зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої ПН/РК. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації ПН/РК зазначаються: а) порядковий номер та дата складення ПН/РК; б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації ПН/РК; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої ПН/РК в ЄРПН.

Так, пункт 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567, містить у собі визначення трьох різних критеріїв, а саме:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60% - від 0,02 до 0,03; більше 50% - від 0,015 до 0,02; більше 40% - від 0,01 до 0,015, більше 30% - від 0,005 до 0,01, більше 20% - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу УІ Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

Аналізуючи вказані вище норми, можна дійти висновку про те, що, здійснюючи моніторинг ПН/РК, контролюючі органи зобов'язані, у разі зупинення реєстрації ПН/РК, у Квитанції №1 зазначати конкретний вид із трьох вищенаведених критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації ПН/РК, який встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567.

Згідно із квитанцією від 27 червня 2018 року, реєстрація податкової накладної № 15 від 07 червня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена з причини «Обсяг постачання товару/послуги 49.41 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку» та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно із квитанцією від 27 червня 2018 року, реєстрація податкової накладної № 16 від 15 червня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена з причини «Обсяг постачання товару/послуги 49.41 перевищує величину залишку обсягу придбання

такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п.2

Критеріїв ризиковості платника податку» та запропоновано надати пояснення та/або копії

документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що зупинення контролюючим органом реєстрації податкової накладної №15 від 07.06.2018 року та №16 від 15.06.2018 року у ЄРПН є безпідставним та таким, що не відповідає вимогам вищенаведеного податкового законодавства, суперечить вказаним нормам з урахуванням того, що, зупиняючи реєстрацію вказаних податкових накладних, орган ДФС не визначив у Квитанціях конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків, визначеного п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567 в порушення вимог п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України (в редакції чинній на момент прийняття оспорюваного рішення).

Також судом враховується і те, що не визначення контролюючим органом конкретного виду критерію, який встановлений п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567 прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у Вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017р. №567 (далі - Вичерпний перелік документів Наказу №567).

Так, відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів Наказу №567, встановлено вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017р. №567, а саме:

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договору, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договору, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантажування продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором або/законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Таким чином, із аналізу даних норм законодавства вбачається, що можливість надання платником податку вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом ДФС конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків, визначених у п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567.

Отже, не визначення контролюючим органом у Квитанції про зупинення реєстрації у ЄРПН податкової накладної конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків, передбачених у п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567, зазначення у відповідній Квитанції причин зупинення реєстрації ПН/РК, які не відповідають п.6 вказаних Критеріїв, свідчить про порушення контролюючим органом вимог податкового законодавства, а як наслідок, протиправність дій контролюючого органу щодо зупинення реєстрації ПН/РК у ЄРПН.

У відповідності до підпункту 201.16.1 п.201.16 ст. 201 ПК України (в редакції чинній на момент прийняття оспорюваного рішення) письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій ПН/РК. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (підпункт 201.16.3 п.201.16 ст.201 ПК України (в редакції чинній на момент прийняття оспорюваного рішення).

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію ПН/РК в ЄРПН; відмову у реєстрації ПН/РК в ЄРПН.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 ПК України (в редакції чинній на момент прийняття оспорюваного рішення).

Так, позивачем у порядку, визначеному п.п.201.16.2 п.201.16 ст.201 ПК України (в редакції чинній на момент прийняття оспорюваного рішення) були надані письмові пояснення 12 липня 2018 року подано пояснення та копії документів на підтвердження реальності господарських операцій, за якими складено податкову накладну. Пояснення та копії документів подано в електронній формі засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку, що відповідає вимогам п. 16 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 117.

Перевезення вантажу здійснювалось позивачем на підставі товарно-транспортних накладних, а саме: Товарно-транспортна накладна № Р163 від 05.06.2018 р.; Товарно-транспортна накладна № Р164 від 05.06.2018 р.; Товарно-транспортна накладна № Р165 від 06.06.2018 р. Товарно-транспортна накладна № Р166 від 06.06.2018 р.; Товарно-транспортна накладна № Р167 від 05.06.2018 р.; Товарно-транспортна накладна № Р168 від 05.06.2018 р.; Товарно-транспортна накладна № Р169 від 06.06.2018 р.; Товарно-транспортна накладна № Р170 від 06.06.2018 р. Товарно-транспортна накладна № Р171 від 11.06.2018 р.; Товарно-транспортна накладна № Р172 від 11.06.2018 р.; Товарно-транспортна накладна № Р173 від 11.06.2018 р.; Товарно-транспортна накладна № Р174 від 11.06.2018 р.; Товарно-транспортна накладна № Р175 від 11.06.2018 р.; Товарно-транспортна накладна № Р176 від 11.06.2018 р.; Товарно-транспортна накладна № Р177 від 11.06.2018 р.; Товарно-транспортна накладна № Р178 від 11.06.2018 р.; Товарно-транспортна накладна № Р179 від 11.06.2018 р.; Товарно-транспортна накладна № Р180 від 11.06.2018 р.; Товарно-транспортна накладна № Р181 від 12.06.2018 р.; Товарно-транспортна накладна № РІ82 від 12.06.2018 р.; Товарно-транспортна накладна № Р183 від 12.06.2018 р.; Товарно-транспортна накладна № Р184 від 12.06.2018 р.; Товарно-транспортна накладна № Р185 від 12.06.2018 р.; Товарно-транспортна накладна № Р186 від 12.06.2018 р.; Товарно-транспортна накладна № Р187 від 23.06.2018 р.; Товарно-транспортна накладна № Р188 від 23.06.2018 р.

За підсумком надання транспортних послуг, визначених договором, було складено Акт надання послуг № 14 від 07.06.2018 року та Акт надання послуг № 23 від 15.06.2018 року.

Оскільки позивач, ТОВ "КОЛ-ТРАНС ПОСТАЧ" не має власного автомобільного транспорту для надання послуг перевезення, для ведення господарської діяльності у відповідності до даних, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ним орендуються сідловий тягач-Е марки DAF, модель XF 105.460, державний номер АЕ 1995 IE; причіп марки MEGA, модель MNW, державний номер НОМЕР_1; сідловий тягач-Е марки DAF, модель CF 85.460, державний номер НОМЕР_2; причіп марки FEBER, модель 35, державний номер НОМЕР_3, на підставі договору оренди транспортних засобів від 25 квітня 2018 року, укладеного із фізичною особою ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за № 1886.

Для забезпечення безперебійного надання послуг контрагентам ТОВ "КОЛ-ТРАНС ПОСТАЧ" закуповує дизельне пальне та паливо-мастильні матеріали у компанії ТОВ «ЛІВАЙН ТОРГ» () на підставі договору № 0666 від 10.05.2018 р., про що складена відповідна видаткова накладна № 0032/0004326 від 01.06.2018 р. на суму 201832,50 грн.

Разом з тим, контролюючим органом ДФС, було прийнято оспорювані рішення про відмову у реєстрації у ЄРПН податкової накладної №15 від 07.06.2018 року та №16 від 15.06.2018 року з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію ПН/РК.

Вивчивши зміст вказаних оспорюваних рішень, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, а також і копії документів наданих позивачем, що підтверджують виконання господарської операції, оформленої позивачем за податковою накладною №15 від 07.06.2018 року та податковою накладною №16 від 15.076.2018 року, а також проаналізувавши і зміст постанови КМУ №190 (чинній на момент прийняття оспорюваного рішення), яка була підставою для прийняття вказаного вище рішення, суд приходить до висновку, що оспорюване рішення не відповідає вимогам вказаної постанови КМУ №190, є протиправним та підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Абзацом 1 постанови КМУ №190 (в редакції чинній на момент прийняття оспорюваного рішення) встановлено, що комісія ДФС приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу ДФС протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у ПН/РК.

Згідно до абз.2 постанови КМУ №190 (в редакції чинній на момент прийняття оспорюваного рішення) визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації ПН/РК є:

- не надання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.6 статті 201 Кодексу;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію ПН/РК.

Аналізуючи вказані норми, можна дійти висновку, що на момент прийняття оспорюваного рішення було встановлено, що у разі прийняття рішення контролюючим органом про відмову у реєстрації у ЄРПН ПН/РК контролюючий орган у відповідному рішенні повинен зазначити чіткі підстави для прийняття рішення про відмову та зазначити, які саме документи складені з порушенням вимог законодавства, а яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію у ЄРПН ПН/РК.

Разом з тим, зі змісту оспорюваних рішень вбачається, що вказані рішення органу ДФС є необґрунтованим та не містить чітких посилань на підстави, які слугували причинами для прийняття оспорюваного рішення про відмову контролюючого органу ДФС зареєструвати податкову накладну у ЄРПН з урахуванням наданих позивачем письмового пояснення та документів, які підтверджують реальність господарської операції за вказаною податковою накладною, оскільки вказане рішення не містить доводів та обґрунтувань відносно того, що надані документи складені з порушенням законодавства якого саме не зазначено, як не зазначено і документу, який складено з порушенням законодавства, а яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної у ЄРПН.

Задовольняючи позовні вимоги позивача про визнання протиправними та скасування оспорюваних рішень, суд також виходить із того, що оспорювані рішення є актами індивідуальної дії.

Правовий акт індивідуальної дії - виданий суб'єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов'язкових правил поведінки та стосується прав і обов'язків чітко визначеного суб'єкта (суб'єктів), якому він адресований.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозахисний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме: індивідуальних справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Натомість, як свідчить зміст оспорюваних рішень, вказані рішення контролюючого органу ДФС не відповідає критеріям чіткості, обґрунтованості та зрозумілості акта індивідуальної дії, породжує його неоднозначне трактування, що, в свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов'язку платником податку виконати юридичне волевиявлення суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, позивачем надано достатньо доказів та наведено підстав, які свідчать про протиправність оспорюваного рішення відповідача у відповідності до вимог ст.72-77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що обставини, які слугували прийняттю оспорюваних рішень є неправомірними та не обґрунтованими, порушують права позивача та спростовуються вищенаведеними доказами, а тому оспорювані рішення є такими, що прийняті не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), у зв'язку з чим позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування оспорюваного рішення підлягають задоволенню.

Також суд приходить до висновку, що підлягають і задоволенню похідні позовні вимоги позивача про зобов'язання відповідача зареєструвати в ЄРПН податкову накладну №15 від 07.06.2018 року та №16 від 15.06.2018 року, подані позивачем, з урахуванням того, що судом встановлено протиправність оспорюваних рішень та належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії, направлені на усунення порушеного права позивача виходячи із наданих повноважень адміністративного суду, встановлених ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, за приписами ст.245 вказаного Кодексу, встановлено, що у разі задоволення позову, суд може прийняти постанову про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Також і згідно п.19, п.20 постанови Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010р. "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" (далі - Порядок №1246), у редакції постанови Кабінету Міністрів України №204 від 21.02.2018р., які набрали чинності з 24.03.2018р., податкова накладна, реєстрація якої зупинена, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення), при цьому, датою реєстрації, зокрема, є день набрання законної сили рішенням суду.

Окрім того, і за приписами ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.

Також слід зазначити, що за приписами ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" констатував: " 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. The United Kingdom), п.п.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.

Таким чином, з урахуванням наведеної правової позиції, суд приходить до висновку, що задоволення позовних вимог позивача про зобов'язання відповідача зареєструвати в ЄРПН податкові накладні, подані позивачем є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а, ) та Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд.8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КОЛ-ТРАНС ПОСТАЧ (49051, м. Дніпро, вул. Б. Хмельницького, б.14-А, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921,00 грн. відповідно до платіжного доручення №443 від 15.01.2019 року та у розмірі 1921, 00 грн. відповідно до платіжного доручення №442 від 15.01.2019 року.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 90, 132, 139, 193, 194, 205, 241-246, 250, 251, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю КОЛ-ТРАНС ПОСТАЧ (49051, м. Дніпро, вул. Б. Хмельницького, б.14-А) до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, б.17-а), Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд.8) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, ГУ ДФС у Дніпропетровській області №841929/41637373 від 16 липня 2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 15 від 07.06.2018 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 15 від 07.06.2018 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, ГУ ДФС у Дніпропетровській області № 841927/41637373 від 16 липня 2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 16 від 15.06.2018 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 16 від 15.06.2018 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стягнути солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а, ) та Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд.8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КОЛ-ТРАНС ПОСТАЧ (49051, м.Дніпро, вул.Б.Хмельницького, б.14-А, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921,00 грн. відповідно до платіжного доручення №443 від 15.01.2019 року та у розмірі 1921, 00 грн. відповідно до платіжного доручення №442 від 15.01.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 01 квітня 2019 року.

Суддя ОСОБА_5