Справа № 520/2009/19
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2019 р. № 520/2009/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Єгупенка В.В.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (м. Харків, вул. Крапивницького, 3) до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (м. Харків, м. Свободи, 5, Держпром, 4 під.) про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому позивач просив визнати протиправним рішення комісії з розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсії Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 10.08.2018, протокол № 32 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах. Скасувати рішення комісії з розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсій Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 10.08.2018, протокол № 32 відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 Зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова зарахувати до пільгового стажу роботи позивача за списком № 2 період з 07.08.2003 по 01.11.2017. Зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова призначити, нарахувати та виплатити позивачу трудову пенсію на пільгових умовах (Список №2 виробництв, робіт та професій, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах) з моменту звернення до Управління із заявою про призначення трудової пенсії на пільгових умовах, тобто з 01.11.2017.

Відповідно до положень ст.ст.171, 262, 257 КАС України розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач правом на подачу відзиву на адміністративний позов не скористався, тому суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи адміністративного позову, суд дійшов наступного.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 з 07.08.2003 по 30.12.2014 (11 років 4 міс. 23 дні) працювала в Харківській регіональній лабораторії ветеринарної медицини на посаді ветлікаря загону з діагностики лейкозу, з 31.12.2014 по 01.11.2017 (дату надання довідки підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній) (2 роки 10 міс. 1 день) в Харківській філії державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи.

Під час роботи в Харківській регіональній державній лабораторії ветеринарної медицини позивачка працювала повний робочий день та виконувала роботи з патогенними для людини мікроорганізмами (онкогенними ретровірусами збудника лейкозу великої рогатої худоби, який має близьку генетичну та антигенну спорідненість з вірусом Т-клітинного лейкозу людини типів 1 і 2 та Т-клітинного лейкозу мавп.

01.11.2017 ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова із заявою про призначення (перерахунок) трудової пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням комісії з розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсій відповідача від 03.11.2017 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 згідно зі ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відмова мотивована посиланням на поданням відділу державної експертизи умов праці Харківської облдержадміністрації від 12.03.2004 №05/104, яким припинені дії наказів про атестацію робочих місць від 11.08.1997 №60 та від 14.09.2000 №42 по Харківській державній обласній лабораторії ветеринарної медицини у зв'язку з грубими порушеннями порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 та лист Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської облдержадміністрації від 09.06.2006 №04-22/3325, було повідомлено, що державна експертизи умов праці Харківської області скасовує своє Подання від 12.03.2004 №05/104 по Харківській державній обласній лабораторії ветеринарної медицини при підтвердженні фактичної зайнятості роботами зі збудниками 2 групи небезпеки по кожному працівнику на протязі залікового стажу роботи.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11 червня 2018 року у справі № 820/3543/18 було визнати протиправним рішення комісії з розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсій Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 03.11.2017 р. Протокол №31 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах. Скасовано Рішення комісії з розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсій Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 03.11.2017 року Протокол №31 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах. Зобов'язано Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова (61002, Харківська, м. Харків, м-н Свободи, 5, Держпром, 4 під., ) повторно розглянути заяву та документи ОСОБА_1 (61039, м. Харків, вул. Кропивницького, 3, ідент. номер НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1), надані 01.11.2017, щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 згідно зі ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зазначене рішення суду набрало законної сили 03.08.2018.

20.09.2018 ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова із заявою, в якій просила повідомити щодо повторного розгляду відповідачем заяви та документів позивача з питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно зі статтею 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 86-87).

Листом від 08.10.2018 № 762-К-ІІ відповідач повідомив позивача, що рішенням комісії з розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсій Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова протокол № 32 ОСОБА_1 було відмовлено в призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 згідно зі ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», у звязку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботу по Списку № 2 10 років (а.с.89).

Вважаючи вказане рішення відповідача неправомірним, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Згідно п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на призначення пільгової пенсії за віком мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п. 20 вищенаведеного Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до п. 4.2 цього Порядку результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно п. 4.3 Порядку у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97р. (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось (п.4.5 Порядку).

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджено постановою КМ України від 01 серпня 1992 року №442 (далі - Порядок №442) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року №41 (далі - Методичні рекомендації №41), відповідно до яких основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у сфері реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 2 постанови КМ України від 01 серпня 1992 року №442 встановлено, що відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах за списками № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до п. 1 Порядку № 442 атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Згідно п. 4 Порядку №442 та п.п. 1.5 п. 1 Методичних рекомендацій № 41 періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років; відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Пунктами 8, 9 Порядку № 442 передбачено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Встановлені обставини, положення норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку дають підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списках № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таким чином, відсутність підтвердження вказаних обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеної зокрема у постановах від 10 березня 2015 року у справі № 21-51а15, від 17 березня 2015 року у справі № 21-585а14 року, від 17 листопада 2015 року у справі № 21-3287а15 та від 12 квітня 2016 року № 21-6501а15, а також практикою Верховного Суду, зокрема, у постанові від 30 січня 2018 року у справі № 506/384/17.

Факт роботи позивача з мікроорганізмами ІІ групи безпеки, що передбачені Списком №2 пільгового пенсійного забезпечення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, були передбачені працівники, які безпосередньо виконують роботи з мікроорганізмами 1-2 груп небезпеки (п.546 та п.33-16 відповідно) підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: трудовою книжкою позивачки, довідками Державної ветеринарної та фіто-санітарної служби України, Головного управління ветеринарної медицини в Харківській області Харківської регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини від 03.11.2015р. №106, державної ветеринарної фіто-санітарної служби України Головного управління ветеринарної медицини в Харківській області Харківської регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини від 01.11.2017р. №293, картками умов праці № 31,40 (а.с.57-64), довідкою № 476 від 09.11.2015 року (а.с.32) , листом Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи від 20.10.2017 року № 277.

Крім того, наказом № 16 від 01.09.2000 Харківської державної обласної лабораторії ветеринарної медицини створено атестаційну комісію та наказом Харківської обласної лабораторії ветеринарної медицини № 42 а від 14.09.2000 визнано такими, що працюють в шкідливих умовах праці фахівців лабораторії, які мають право на пільгове пенсійне забезпечення за віком згідно списку № 1,2 постанови КМУ від 11.12.1998 року № 1960 ветлікарів усіх категорій радіологічного, бактеріологічного, серологічного, епізоотологічного та вірусологічного відділу; термін дії атестації пять років, тобто до серпня 2005 року; наказом Харківської державної обласної лабораторії ветеринарної медицини від 03.03.2006 року № 8/1 визнано такими, що працюють в шкідливих умовах праці фахівців лабораторії, які мають право на пільгове пенсійне забезпечення за віком згідно списку № 1,2 постанови КМУ від 11.12.1998 року № 1960, постанови КМУ № 36 ввід 16.01.2003 року ветлікарів усіх категорій радіологічного, бактеріологічного, серологічного, епізоотологічного та вірусологічного відділу; термін дії атестації пять років, тобто до березня 2011 року; наказом Головного управління ветеринарної медицини в Харківській області від 26.01.2011 року № 7, наказом Харківської регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини від 12.03.2012 року № 16/1 призначено проведення атестації та відповідно затверджено результати атестації робочих місць, відповідно до якої посаду позивачки віднесено до тих, що мають шкідливі умови праці; наказом по Харківському філіалу НДІЛДВСЕ від 05.01.2016 року № 1а та від 18.01.2016 року № 15а проведено атестацію робочих місць та в подальшому затверджено перелік робочих місць, виробництв, робіт та професій і посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення згідно Списку № 2.

З огляду на викладене, атестація робочих місць за умовами праці на підприємстві, де працював позивач, була проведена. В свою чергу, недотримання керівництвом установи порядку проведення атестації робочих місць не може мати наслідком втрати частини пільгового пенсійного стажу працівниками, які мають право на пільгове пенсійне забезпечення за Списками № 1 і № 2, порушення права працівників на отримання інших пільг та компенсацій за роботу в несприятливих умовах праці за умови встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списках № 2.

Як зазначалося, позивач вже зверталася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправним рішення комісії з розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсій Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 03.11.2017 р. Протокол №31 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах; скасувати Рішення комісії з розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсій Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 03.11.2017 року Протокол №31 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах; зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком №2 період з 07.08.2003 по 01.11.2017 року; зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 трудову пенсію на пільгових умовах (Список №2 виробництв, робіт та професій, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах) з моменту звернення до управління із заявою про призначення трудової пенсії на пільгових умовах, тобто з 01.11.2017 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11 червня 2018 року у справі № 820/3543/18 було частково задоволено вказаний адміністративний позов та визнано протиправним рішення комісії з розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсій Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 03.11.2017 р. Протокол №31 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах. Скасовано Рішення комісії з розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсій Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 03.11.2017 року Протокол №31 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах. Зобов'язано Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова (61002, Харківська, м. Харків, м-н Свободи, 5, Держпром, 4 під., ) повторно розглянути заяву та документи ОСОБА_1 (61039, м. Харків, вул. Крапивницького,3, ідент. номер НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1), надані 01.11.2017 року, щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 згідно зі ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суд вважає за необхідне зауважити, що відповідно до судової практики Європейського суду з прав людини (рішення Олссон проти Швеції від 24 березня 1988 року), запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців. Обсяг таких повноважень суб'єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування. Рішення органу влади має бути визнано протиправним у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність, а за наявністю правової можливості (якщо ідеться про прийняття органом одного з двох рішень надати чи ні певну можливість здійснювати певні дії) суд зобов'язаний відновити порушене право шляхом зобов'язання суб'єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається. Аналогічний підхід має бути застосований і в разі, коли має місце протиправна бездіяльність органу влади щодо неприйняття відповідного рішення у відносинах, коли обставини свідчать про наявність всіх підстав для його прийняття (Olsson v. Sweden (no. 1), 24 March 1988, Series A no. 130).

У рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2018 у справі № 820/3543/18 зазначено про відсутність можливості зобовязати відповідача прийняти рішення у спірних правовідносинах, оскільки це призведе до обмеження його права діяти на власний розсуд при прийнятті рішення, відповідно до вимог Законів України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та «Пенсійне забезпечення».

Проте, суд вважає, що обрана позивачем форма захисту порушених прав у даному випадку не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

Втручанням у дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень може бути прийняття судом рішень не про зобов'язання вчинити дії, а саме прийняття ним рішень за заявами заявників замість суб'єкта владних повноважень.

Натомість, у даній справі, відповідач вже вчиняв дії в рамках своїх дискреційних повноважень, що не призвело до відновлення порушених прав позивача та в подальшому, у разі невиконання відповідачем судового рішення, може спричинити чергове звернення до суду.

Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд. Безперечно, правомірним у даному випадку є лише один варіант поведінки, залежно від фактичних обставин.

Отже, повноваження відповідача у спірних правовідносинах не є дискреційними.

Вказана правова позиція щодо дискреційних повноважень суб'єктів владних повноважень узгоджується з позицією висловленою Верховним Судом у постановах від 27 лютого 2018 року № К/9901/4844/18.

У зв'язку із цим, суд вважає, що найбільш ефективним із можливих способів захисту порушеного права є визнання протиправним рішення комісії з розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсії Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 10.08.2018, протокол № 32 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах, скасування вказаного рішення та зобовязати відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи позивача за списком № 2 період з 07.08.2003 по 01.11.2017, призначити, нарахувати та виплатити позивачу трудову пенсію на пільгових умовах (Список №2 виробництв, робіт та професій, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах) з моменту звернення до Управління із заявою про призначення трудової пенсії на пільгових умовах, тобто з 01.11.2017.

В даному випадку втручання зумовлено досягненням правомірної цілі, оскільки зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії на пільгових умовах не відновить порушених прав позивача та в подальшому, у разі невиконання відповідачем судового рішення, спричинить чергове звернення до суду.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірності прийнятого ним рішення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 262, 263 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (м. Харків, вул. Крапивницького, 3) до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (м. Харків, м. Свободи, 5, Держпром, 4 під.) про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним рішення комісії з розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсії Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 10.08.2018, протокол № 32 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах.

Скасувати рішення комісії з розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсій Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 10.08.2018, протокол № 32 відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах.

Зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 за Списком № 2 період з 07.08.2003 по 01.11.2017.

Зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 трудову пенсію на пільгових умовах (Список №2 виробництв, робіт та професій, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах) з моменту звернення до Управління із заявою про призначення трудової пенсії на пільгових умовах, тобто з 01.11.2017.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова () на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Єгупенко