Справа № 128/102/17
Суддя: Саєнко О. Б.
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/102/17
УХВАЛА

12 лютого 2018 року м.Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої- судді ОСОБА_1, при секретарі- Кузьменко А.О., за участю- представників позивачів- Котенка Д.В., ОСОБА_2, відповідача- Душка І.Г., представника відповідача- Вініцької Б.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суд м. Вінниці питання поновлення строку на подачу позову та заяву представника відповідача ОСОБА_3 про залишення позову без розгляду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області, Інспектора інспекційного відділу у центральному регіоні Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_5 Гур'євича про визнання незаконними дії відповідача, притягнення до кримінальної відповідальності та скасування постанови Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області,-

ВСТАНОВИВ:

18.01.2017 року Вінницького районного суду Вінницької області з позовом звернулась ОСОБА_4 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області, Інспектора інспекційного відділу у центральному регіоні Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_5 Гур'євича про визнання незаконними дії відповідача, притягнення до кримінальної відповідальності та скасування постанови Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 20.01.2017 року відкрито провадження по даній справі (а.с.20-21).

03.03.2017 через канцелярію суду від представника відповідача ОСОБА_3 надійшло клопотання про залишення даного позову без розгляду, яке мотивовано тим, що оскаржувана постанова винесена відповідачем 15.08.2016 р. та отримана позивачем 20.09.2016 особисто.

Вважає, що даний адміністративний позов подано з пропущенням строку, встановленого законом для оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Вказує, що ніяких обставин, які б перешкоджали позивачу звернутись до суду за захистом свого права у встановлені законом строки, суду не надано.

Зазначає, що позивач вже зверталась до суду за захистом своїх порушених прав з абсолютно ідентичним позовом в листопаді 2016 року та ухвало Вінницького районного суду від 27.12.2016 р по справі № 128/3600/16-а вказаний позов залишено без розгляду.

Вказує, що позивачем не вказано обставини, що є об'єктивно непереборними, які не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані дійсними істотними перешкодами та труднощами, що заважали позивачу звернутись до суду з моменту виникнення підстав для звернення до суду.

Вважає, що позивач зловживає своїми правами, а суд вирішую питання про залишення позову без розгляду повинен у сукупності оцінювати фактичні обставини справи, попередні дії та поведінку позивача чи інших учасників процесу, будь-які інші фактори.

Просить суд позовну заяву у зв'язку з пропуском позивачем строку на звернення до суду - залишити без розгляду.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 підтримала дане клопотання з підстав зазначених у ньому.

Представник позивача ОСОБА_2, просила відмовити у задоволені, оскільки її мати на час складання спірної постанови 15.08.2016 р.-хворіла, перенесла операцію, проведення якої та лікування потребувало від неї значних коштів, які вона позичила у родичів; через хворобливий стан позивач не працює, тому не змогла вчасно звернутися до суду із даним позовом. Також зазначила, що відповідач раніше завіряв позивача, що якщо вона сплатить штраф то по цьому питанню її більше не будуть турбувати, але у подальшому була складена ця спірна постанова. Просить поновити позивачу строк на подачу даного позову, як вона первісно просила у заяві.

Представник позивача ОСОБА_6 підтримав позицію представника позивача та позивача, зазначеної в позові.

Відповідач ОСОБА_5, просив задовольнити заяву представника відповідача; суду зазначив, що дійсно раніше у 2015 році вже складав постанову на позивача та вона сплачувала штраф за незаконну прибудову у розмірі 170 гривень, але у подальшому позивач не усунула порушення зазначені у приписі, у звязку з чим він склав постанову від 15.08.2016 р. про накладення штрафу у мінімальному розмірі, яку позивач отримала 20.09.2016 .

Заслухавши клопотання, думку учасників процесу з приводу заявленого клопотання, вивчивши матеріали справи, суд вважає , що заява представника відповідача про залишення даного позову без розгляду є необґрунтованою та такою, що підлягає відмові у задоволенні, а заява позивача про поновлення строку на звернення до суду із даним позовом- задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно ч.ч.1,2,3 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 287 КУпАП передбачено, що особі, щодо якої прийнято постанову у справі про адміністративне правопорушення, а також потерпілим надано право оскаржити її.

Відповідно до частини другої зазначеної норми постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному КУпАП.

Порядок оскарження постанов у справах про адміністративні правопорушення, прийнятих іншими органами (посадовими особами), визначений статтею 288 КУпАП. Відповідно до цієї статті постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено:

-постанову адміністративної комісії у виконавчий комітет відповідної ради або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС, з особливостями, встановленими цим Кодексом;

-рішення виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради у відповідну раду або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС, з особливостями, встановленими цим Кодексом;

-постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Тобто, за змістом указаних правових норм, постанови про адміністративні правопорушення, прийняті іншими органами (посадовими особами), встановлено альтернативний порядок оскарження, у даному випадку : або до вищестоящого органу (вищестоящої посадової особи), або до адміністративного суду в порядку, передбаченому КАС.

У звязку з цим судам під час розгляду такої категорії справ слід застосовувати строки звернення до суду, встановлені статтею 289 КУпАП, тобто десять днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи убачається, що ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 20.01.2017 року відкрито провадження по даній справі, також в даній ухвалі судом зазначено, що до позову позивач додала заяву в якій просить суд визнати поважним пропуск нею строку на звернення до суду із даним позовом, який позивач обґрунтувала тим, що перенесла операцію, проведення якої та лікування потребувало від неї значних коштів, які вона позичила у родичів, через що не працює, тому не змогла вчасно звернутися до суду із даним позовом. Суд вирішив питання про визнання причин пропуску строку позивачем на звернення до адміністративного суду із даним позовом з поважних причин- вирішити в ході судового розгляду даної справи, оскільки потребує додаткової інформації , яку суд вважав за необхідне зясувати з пояснень позивача та відповідача з цього приводу.

З матеріалів даної адміністративної справи вбачається, що позивач ОСОБА_4 з даним позовом звернулась 18.01.2017. (а.с.1-4).

Оскаржувану постанову № 296 від 15.09.2016 позивач отримала 20.09.2016 , про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.34).

Також судом убачається, що попередньо, 19.10.2016 позивач вже зверталась з аналогічним позовом до Вінницького районного суду Вінницької області та ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 27.12.2016 адміністративний позов ОСОБА_4 залишено без розгляду, з підстави не сплати судового збору.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Аналогічні положення Конвенції закріплені у ст. 55 Конституція України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Право на розгляд справи означає право особи звернутися за захистом до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. Обовязковою умовою дотримання цього права є те, що особі має бути забезпечена можливість реалізації зазначених прав без будь-яких обмежень, перешкод чи ускладнень. Можливість людини без перепон одержати судовий захист є головним змістовним аспектом поняття доступу до правосуддя. Разом з тим право на доступ до правосуддя в Україні, не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду.

Європейський Суд з прав людини сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у звязку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи ЄСПЛ- «Пономарьов проти України», «Щокін проти України»).

Одним із механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, з урахуванням принципу правової визначеності, є поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду та строку на оскарження у розумних межах, з дотриманням засад оптимальності і пропорційності. Підстави для його поновлення є виправданими коли існує справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи.

При чому з рішення ЄСПЛ у справі «Станьо проти Бельгії», убачається, що суворе застосування строку без урахування обставин справи може бути непропорційним щодо цілі забезпечення правової визначеності та належного здійснення правосуддя, а також перешкоджати використанню доступних засобів правового захисту.

Оглянувши матеріали даної справи, з урахуванням обставин справи та приведених доводів позивача у заяві та представників позивача в судовому засіданні, узявши до уваги, що у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому, суд прийшов до висновку, що позивачу слід поновити строк на подачу даного позову до суду, визначивши причини його пропуску поважними, в свою чергу відмовивши представнику позивача у залишені позову без розгляду.

Вирішальним для суду при винесені даного процесуального рішення є: те, що між сторонами виникли тривалі правовідносини, протягом 2015-2016, з питання дотримання чи не дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил як забудовником , яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 , при виконані роботи у 1993-2005 з будівництва веранди «а3», прибудови «а4» до житлового будинку та сараю «Ж» на земельній ділянці , а також , підстави винесення судом ухвали від 27.12.2016 по справі № 128/3600/16-а за аналогійним позовом позивача ОСОБА_4, який було залишено без розгляду з підстав не сплати позивачем судового збору, - оскільки за законом, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення до адміністративного суду, звільняється від сплати судового збору.

Так, Вищий адміністративний суд України відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 довів до відома суддів апеляційних, окружних адміністративних судів та місцевих загальних судів Довідку про результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами Закону України «Про судовий збір». Вищий адміністративний суд України у розділі «Інше законодавство, що регулює питання справляння судового збору» цієї Довідки зазначив, питання справляння судового збору, крім Закону про судовий збір, регулюється іншим законодавством. Зокрема, відповідно до частини четвертої статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 зазначив, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі OZTURK v. GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення даної категорії, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Тому, вирішуючи питання про звільнення від сплати судового збору у даній категорії справ, слід застосувати аналогію закону, за якою судові рішення у справах про притягнення до кримінальної відповідальності оскаржуються без необхідності сплати судового збору та аналогію права з огляду на практику Європейського суду з прав людини.

Виходячи з наведеного вище, суд вважає, що у даному випадку слід захистити основоположні права позивача на звернення до суду із даним позовом, у подальшому розглянувши справу по суті, таким чином, забезпечивши справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи.

Керуючись ст.ст. 121, 204, ч.3 ст. 243 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити позивачу ОСОБА_4 на подачу до суду адміністративного позову до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області, Інспектора інспекційного відділу у центральному регіоні Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_5 Гур'євича про визнання незаконними дії відповідача, притягнення до кримінальної відповідальності та скасування постанови Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області , визнавши поважними причини його пропуску.

Відмовити у задоволені заяви представника відповідача ОСОБА_3 про залишення даного позову без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення щодо неї можуть бути включені учасниками справи в апеляційну скаргу на кінцеве процесуальне рішення у даній справі.

Повний текст ухвали складено 16.02.2018.

Суддя: