Справа № 810/501/15
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 березня 2019 року

Київ

справа №810/501/15

адміністративне провадження №К/9901/6569/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., секретар судового засідання - Титенко М.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуПриватного акціонерного товариства «Білоцерківський завод залізобетонних конструкцій»
на постановуКиївського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2015 (колегія у складі суддів: Шурко О.І., Василенко Я.М., Кузьменко В.В.)
у справі № 810/501/15
за позовомПриватного акціонерного товариства «Білоцерківський завод залізобетонних конструкцій»
доБілоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Київській області
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Білоцерківський завод залізобетонних конструкцій» звернулось до суду з позовом до Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №000767/2202/3410, №000766/2202/3411 від 05.11.2014.

Позовні вимоги мотивовані безпідставністю застосування штрафних санкцій, оскільки розрахункові документи, які роздруковувались при проведенні розрахункових операцій, відповідали вимогам законодавства України. А копія торгового патенту була розміщена у доступному для огляді місці.

Постановою Київського окружного адміністративного суду міста Києва від 07.04.2015 позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено наявність порушень податкового законодавства позивачем.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2015 у даній справі скасовано постанову Київського окружного адміністративного суду міста Києва від 07.04.2015 та прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції при прийнятті рішення виходив з безпідставності позовних вимог, оскільки спірні податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем у межах та спосіб передбачених Конституцією та Законами України.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким залишити в силі рішення суду першої інстанції, оскільки вважає, що постанову було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У письмових поясненнях на касаційну скаргу відповідач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, заслухавши представників сторін, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 15.10.2014 працівниками податкового органу проведено фактичну перевірку ТОВ «БЦЗ ЗБК», за результатами якої складено акт, яким встановлено факт проведення розрахункових операцій без роздрукування та видачі розрахункових документів встановленої форми та зміст, а саме: фіскальний касовий чек не містить обов'язкового реквізиту назви господарської одиниці. А також факт використання торгового патенту з порушенням, а саме: на доступному для огляду місці знаходилась копія торгового патенту не засвідчена нотаріально, чим порушено ст. 267 Податкового кодексу України.

У акті перевірки також вказано, що протягом 2014 року підприємством проведено розрахункові операції з видачею невідповідних розрахункових документів, чим порушено вимоги п. 1, 2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 р. №265/95-ВР, п.3.1, 3.2 Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом ДПА від 01.12.2000 р. №614.

Отже, перевіркою встановлено факт проведення розрахункової операції без роздрукування та видачі відповідного розрахункового документа встановленої форми, оскільки фіскальний касовий чек не містить обов'язкових реквізитів - назва господарської одиниці. В реєстраційному посвідченні РРО та торговому патенті пунктом продажу товарів (господарською одиницею) є склад, при цьому розрахункові операції з використання РРО здійснюються в приміщенні бухгалтерії (каси).

Оригінал торгового патенту знаходиться на місці касира у файлі, тобто у недоступному для огляду місці, хоча оригінал ТП знаходився на момент перевірки в сейфі.

За результатами перевірки винесено податкові повідомлення-рішення від 05.11.2014 № 000767/2202/3410 про застосування суми штрафних санкцій в розмірі 2817929,45 грн. та № 000766/2202/3411 про застосування штрафних санкцій в розмірі 244,00 грн.

Відповідно до пп. 267.6.1 ст. 267 Податкового кодексу України оригінал торгового патенту повинен бути розміщений: на фронтальній вітрині магазину, а за її відсутності - біля реєстратора розрахункових операцій; на фронтальній вітрині малої архітектурної форми; на табличці в автомагазинах, на розвозках та інших видах пересувної торговельної мережі, а також на лотках, прилавках та інших видах торговельних точок, відкритих у відведених для торговельної діяльності місцях; у пунктах обміну іноземної валюти; у приміщеннях для надання платних послуг, а також у приміщеннях, в яких проводяться розважальні ігри.

Згідно з пп.267.6.2 ст. 267 Податкового кодексу України торговий патент повинен бути відкритий та доступний для огляду.

Відповідно до пп. 267.6.3 ст. 267 Податкового кодексу України, для запобігання пошкодженню торгового патенту (вигорання на сонці, псування внаслідок затікання дощової води, псування сторонніми особами тощо) дозволяється розміщувати нотаріально засвідчені копії торгових патентів у визначених цією частиною місцях. При цьому оригінал такого патенту повинен зберігатися у відповідальної особи суб'єкта господарювання або відповідальної особи відокремленого підрозділу, яка зобов'язана надавати його для огляду уповноваженим законом особам.

Зважаючи на встановлені судами обставини, касаційний суд приходить до висновку про доведення податковим органом порушення позивачем норм податкового законодавства через відсутність на доступному для огляду місці нотаріально засвідченої копії торгового патенту, як наслідок, про те, що спірне податкове повідомлення-рішення від 05.11.2014 № 000766/2202/3411 про застосування штрафних санкцій в розмірі 244,00 грн. є таким, що ґрунтується на нормах закону, а тому воно не підлягає скасуванню.

Суд касаційної інстанції визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даного епізоду та вважає, що суд повно встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи в цій частині, та надав їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Зважаючи на викладене, постанова суду апеляційної інстанції підлягає залишенню без змін в цій частині.

Разом з цим, суд касаційної інстанції прийшов до висновку, що судом апеляційної інстанції помилково скасовано рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.11.2014 № 000767/2202/3410 про застосування суми штрафних санкцій в розмірі 2817929,45 грн., яке було прийнято на підставі повного та всебічного дослідження обставин справи з дотриманням вимог законодавства.

Відповідно до вимог статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові;операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані, зокрема, проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій (далі РРО) з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок, також проводити розрахункові операції через РРО з використанням режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Як вбачається зі встановлених судами обставин, позивача притягнуто до відповідальності, зокрема за пунктом 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», яким передбачені фінансові санкції за нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції.

Перевіркою встановлений факт проведення розрахункових операцій без роздрукування та видачі розрахункових документів встановленої форми та зміст, а саме: фіскальний касовий чек не містить обов'язкового реквізиту «Назва господарської одиниці», а тому в силу приписів п.п.3.1,3.2 Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом ДПА від 01.12.2000 р. №614 - розцінюється як відсутність розрахункового документу.

Так, замість назви господарської одиниці: «склад» (що відповідає реєстраційному посвідченню) міститься ПАТ «Білоцерківський завод ЗБК».

Відповідно до статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахунковий документ це документ встановленої форми та змісту, що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку РРО.

Статтею 8 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, зокрема, що форма, зміст розрахункових документів, встановлюються Державною податковою адміністрацією України.

На виконання приписів цієї норми останньою було прийняте Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом ДПА від 01.12.2000 р. №614, у пункті 3.2 якого зазначено, зокрема, що касовий чек повинен містити такі обов'язкові реквізити, як назву та адресу господарської одиниці, а пунктом 2.1 встановлено, що у разі відсутності хоча б одного з обов'язкових реквізитів, а також недотримання сфери призначення, документ не є розрахунковим.

Водночас недолік реквізиту розрахункового документа не прирівняний в Положенні до відсутності розрахункового документа.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 05.12.2011 у справі № 21-242а11.

Відповідно до статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Зважаючи на викладене, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню в цій частині, а помилково скасована постанова суду першої інстанції - залишенню в силі.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 350, 352 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Білоцерківський завод залізобетонних конструкцій» задовольнити частково.

2. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2015 скасувати в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.11.2014 № 000767/2202/3410 про застосування суми штрафних санкцій в розмірі 2817929,45 грн. та в цій частині залишити в силі постанову Київського окружного адміністративного суду міста Києва від 07.04.2015.

3. В іншій частині постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2015 залишити без змін.

4. Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає.

........................

........................

...........................

В.П.Юрченко
І.А.Васильєва
С.С.Пасічник
Судді Верховного Суду