Справа № 480/1136/19
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2019-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

29 березня 2019 р. Справа № 480/1136/19

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Воловик С.В., розглянувши матеріали адміністративного позову Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області до Державного підприємства "Сумиспирт" про стягнення боргу з відшкодування пільгових пенсій,-

В С Т А Н О В И В:

До Сумського окружного адміністративного суду звернулося Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області (40009, м. Суми, вул. С.Бандери, 43) з позовною заявою до Державного підприємства "Сумиспирт" (42303, Сумська область, Сумський район, с. Стецьківка, вул. Заводська, 1), в якій просить:

- стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №2 за січень-березень 2019 р. в сумі 3364,64 грн.

Також позивач в позовній заяві просить розстрочити сплату судового збору за подання позовної заяви. Клопотання мотивоване тим, що використання коштів Пенсійного фонду на цілі, що не передбачені Законом України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" забороняється, при цьому вказаний закон містить виключний перелік видатків, для фінансування яких використовуються кошти фонду. Крім того, відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, що діяла до 15.12.2017 року) Пенсійний фонд України та його органи були звільнені від сплати судового збору. В зв’язку з відсутністю коштів на фінансування судових витрат, позивач просить розстрочити йому сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.

Дослідивши матеріали позовної заяви та зміст клопотання позивача, суд відмовляє в його задоволенні та залишає позовну заяву без руху, виходячи із наступного.

Суд зазначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя N R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14.05.1981 р., та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі “Креуз проти Польщі” “право на суд” не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 “Інші поточні платежі”, розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов’язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб’єктами владних повноважень тощо не є підставою для звільнення (відстрочення, розстрочення) від такої сплати.

Разом з тим, положеннями ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Тобто, законодавством чітко передбачено умови, за яких суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, при цьому, органи пенсійного фонду не підпадають під перелік зазначених умов.

При цьому посилання позивача на пункт 18 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, що діяла до 15.12.2017 року), який передбачав звільнення від сплати судового збору Пенсійний фонд України та його органи, органи Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального страхування України, суд вважає безпідставними, оскільки Законом України "Про судовий збір" у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року виключено пункт 18 частини першої статті 5.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про розстрочення сплати судового збору.

Таким чином, суд зазначає, що за приписами ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами ч. 1 ст. 3 Закону України “Про судовий збір” судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Тобто, необхідною умовою розгляду судом позовної заяви є сплата особою, яка звертається з цією заявою, судового збору у визначеному розмірі.

Із позовної заяви суд вбачає, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №2 за січень-березень 2019 р. в сумі 3364,64 грн., тобто заявлено вимогу майнового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.п. 3.1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у таких розмірах, зокрема, за подання адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно:

- подати докази сплати судового збору за вимоги майнового характеру на суму 1921,00 грн. за наступними реквізитами:

рахунок - 4030; отримувач - УК у м. Сумах/м. Суми/22030101; банк отримувача - Державне казначейство України; МФО - 899998; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37970593.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області до Державного підприємства "Сумиспирт" про стягнення боргу з відшкодування пільгових пенсій - залишити без руху.

Позивачу усунути недоліки позовної заяви в 5-денний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію даної ухвали направити особі, що звернулась із позовною заявою.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною та підлягає поверненню позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Воловик