Справа № 240/302/19
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
01 квітня 2019 року м. Житомир справа № 240/302/19
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Лавренчук О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростенського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов"язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом у якому просила:
- визнати протиправними дії (бездіяльність) Коростенського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати мені підвищення до пенсії, як працюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, в розмірі двох мінімальних заробітних плат, встановленому ст.. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та не виплати в повному розмірі додаткової пенсії відповідно до вимог ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як інваліду 1 групи захворювання, інвалідність якого повязана з наслідками аварії на ЧАЕС - у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком та відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 100% від мінімальної пенсії за віком - з 17.07.2018.
- зобовязати Коростенське обєднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з 17.07.2018 щомісячно проводити мені нарахування та виплату підвищення до пенсії, як працюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, в розмірі двох мінімальних заробітних плат, встановленому ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» додаткової пенсії відповідно до вимог ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як інваліду 1 групи захворювання, інвалідність якого повязана з наслідками аварії на ЧАЕС - у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком та відповідно до вимог ст.. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 100% від мінімальної пенсії за віком.
- зобовязати Коростенське обєднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виконати негайно рішення суду в межах суми платежу за один місяць та подати звіт про виконання судового рішення протягом 10 днів з дня набрання ним законної сили.
В обґрунтування позову зазначає, що має статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та перебуває на обліку в Коростенському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області. В звязку з прийняттям рішення Конституційного суду №6-р/2018 від 17.07.2018 Коростенське обєднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з 17.07.2018 повинно було відновити нарахування та виплату мені підвищення до пенсії як працюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у відповідності до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру 2-х мінімальних заробітних плат, встановлений Законом про Державний бюджет на відповідний рік. Отримавши пенсію за серпень-листопад 2018 року та не отримавши за ці місяці підвищення до пенсії як працюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, я звернулась до Коростенського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про надання інформації щодо відновлення Коростенським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області з 17.07.2018 нарахування та виплату мені щомісячного підвищення до пенсії як працюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у відповідності до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру 2-х мінімальних заробітних плат.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року позовну заяву було залишено без руху.
На виконання вимог ухвали, 30.01.2019 до суду надійшла заява з додатками.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2019 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.
Копію ухвали позивач отримала 06.02.2019, що підтверджується відстеженням поштових відправлень Укрпошта.
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію ухвали відповідач отримав 06 лютого 2019 року.
Відділом документального забезпечення суду 25.02.2019 зареєстровано відзив на позовну заяву у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що доплата громадянам, які працюють у зоні відчуження встановлюється доплата у порядку і розмірах, визначених КМУ, а питання щодо нарахування та виплати коштів, передбачених ст. 39 Закону №796 відносяться до компетенції органів соціального захисту населення.
Ухвалою суду від 06.03.2019 позовну заяву залишено без руху.
До суду 25, 26, 27, 28 березня надійшли документи на виконання ухвали суду від 06 березня 2019 року.
Ухвалою від 01.04.2019 продовжено розгляд справи у зв'язку з усуненням недоліків, визначених в ухвалі від 06.03.2019.
Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними ст.ст. 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Коростенському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області.
Сторонами не заперечується, що позивач отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Позивач має посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1 ) серії А №140364 від 19.02.2013 (а.с. 4)
Відповідно до посвідчення серії АЗ №374997 ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності другої групи, захворювання внаслідок ЧАЕС (а.с. 39).
Отже, викладена у прохальній частині позову інформація про те, що позиває має першу групу інвалідності не відповідає дійсності.
У листопаді 2018 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок та виплату їй пенсії відповідно до статей 39, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Листом №140/Л-8 від 23.11.2018 Коростенське обєднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило ОСОБА_1 про те, що її заяву розглянуто відповідно до Закону України "Про звернення громадян". У листі вказано: "Щомісячне підвищення до пенсії, як працюючому пенсіонеру (приватний підприємець ) у відповідності до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2018 р. по даний час Вам не
нараховується та не виплачується. Щодо нарахування та виплати державної пенсії та додаткової пенсії особам, віднесеним до 1 категорії у відповідності до ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок виплати державної пенсії та додаткової пенсії особам, віднесеним до 1 категорії виплачується згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с. 9)
Вважаючи таку відмову необґрунтованою та протиправною, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернулась з позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Законом України №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 внесено зміни, зокрема, і до статей 50 та 54 Закону Законом України №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 внесено зміни, зокрема, і до статей 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796- XII. Вказаний закон набрав чинності з 01.01.2015. України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796- XII. Вказаний закон набрав чинності з 01.01.2015.
Згідно ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796 - ХІІ (далі - Закон №796) особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 54 Закону №796 пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок).
Згідно п. 11 Порядку мінімальний розмір пенсії для Згідно п. 11 Порядку мінімальний розмір пенсії для інших осіб з інвалідністю, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою для осіб з інвалідністю II групи становить 100 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2012 р. і 125 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 1 липня 2012 р. інших осіб з інвалідністю, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою для осіб з інвалідністю II групи становить 100 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2012 р. і 125 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 1 липня 2012 р.
Суд звертає увагу на те, що розмір пенсії для для осіб з інвалідністю прив'язано до прожиткового мінімуму, а не до мінімальної пенсії, як помилково вважає позивач.
Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік", станом на день звернення позивача із заявою до відповідача, тобто листопад 2018 року, розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність становив 1435 грн.
Матеріалами справи підтверджується, що позивачу нараховувалась та виплачувалась пенсія по інвалідності, що настала внаслідок захворювання Чорнобильської катастрофи в розмірі 1815,00 грн.
Судом встановлено, що позивачу нараховується та виплачується щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 227,76 грн.
Пунктом 13 Порядку в редакції, що діяла у спірний період, встановлено, що щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується у таких розмірах: особам з інвалідністю II групи - 227,76 гривні.
Отже, виплата державної пенсії по інвалідності, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, проводилась у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Згідно п.3 ст.116 Конституції України Кабінет Міністрів України забезпечує, зокрема, проведення політики у сфері соціального захисту. Згідно з бюджетними призначеннями КМУ встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомог.
Рішеннями Конституційного Суду України від 26.12.2011 № 20-рп/2011 та від 25.01.2012 № 3-рп/2012 підтверджена конституційність повноважень Кабінету Міністрів України щодо реалізації політики у сфері соціального захисту, в тому числі регулювання порядку та розмірів соціальних виплат і допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, що у спірний період відсутні правові підстави для перерахунку та виплати позивачеві державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком та 100 % мінімальної пенсії за віком відповідно, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідач, виплачуючи позивачу пенсію у порядку та розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 27.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», діяв правомірно та у межах наданих йому повноважень.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що постанова Кабінету Міністрів України від 27.11.2011№1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою керувався відповідач при визначенні розміру виплати пенсії позивачу, приведена у відповідність до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796- XII, який в свою чергу зазнав змін, в тому числі з урахуванням рішення Конституційного суду України від 17 липня 2018 року №6-р/2018, а отже така не суперечить Конституції України та підлягає застосуванню. постанова Кабінету Міністрів України від 27.11.2011№1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою керувався відповідач при визначенні розміру виплати пенсії позивачу, приведена у відповідність до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796- XII, який в свою чергу зазнав змін, в тому числі з урахуванням рішення Конституційного суду України від 17 липня 2018 року №6-р/2018, а отже така не суперечить Конституції України та підлягає застосуванню.

Щодо статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд зазначає, що така була виключена пунктом 7 Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII, проте даний пункт було визнано неконституційним Рішенням Конституційного Суду № 6-р/2018 від 17.07.2018 р., а дана стаття була викладена у редакції Закону України «Про внесення зміни до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №987-VIII від 04.02.2016 р. та встановлює, що громадянам, які працюють у зоні відчуження, встановлюється доплата у порядку і розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач працює у м. Коростень, Житомирської області, який, відповідно до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991 р. №106, не є населеним пунктом, що знаходиться у зоні відчуження.

Таким чином, стаття 39 Закону №796-XII станом на липень 2018 року, тобто на дату, з якої позивач просить здійснити перерахунок пенсії відповідно до статті 39 Закону №796-XII, в редакції Закону №987-VІІІ від 04.02.2016 р. не поширюється на позивача, оскільки вона не відноситься до громадянин, які працюють у зоні відчуження.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Коростенського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук