Справа № 2040/6771/18
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 р.Справа № 2040/6771/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Тацій Л.В.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., м. Харків, повний текст складено 10.12.18 року по справі № 2040/6771/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправними та скасування наказів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, 20.08.2018 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просила: визнати протиправними та скасувати накази відповідача № 529 від 18.05.2018 року та № 572 від 25.05.2018 року .

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2018 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що строк звернення до суду з позовом про скасування наказів, якими до неї застосовано дисциплінарне стягнення, не пропущений у зв'язку із тим, що позивач скористалась правом досудового порядку вирішення спору, а отже при обчисленні строку звернення до суду, в даному випадку, підлягає застосуванню положення ч. 4 ст. 122 КАС України. Враховуючи викладене, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу для розгляду до Харківського окружного адміністративного суду.

Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що мотивів поважності пропуску строку оскарження наказів позивачем не наведено та доказів на підтвердження наявності таких поважних причин не надано. Зазначає, що положення ч. 4 ст. 122 КАС України, в даному випадку, не підлягає застосуванню, оскільки рапорти про скасування наказів в позивачем подано без дотримання ст. 20 Дисциплінарного Статуту ОВС. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Розгляд справи здійснювався з урахуванням приписів ст.229 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду без поважних причин, у зв'язку з чим, на підставі ст.122 та ч.4 ст.123 КАС України залишає позовну заяву без розгляду.

Судом першої інстанції зазначено, що у разі, коли особа рядового та начальницького складу ОВС при оскарженні рішень, що стосуються проходження її публічної служби, бажає скористатись правом, передбаченим Дисциплінарним Статутом ОВС задля розповсюдження на неї строків, унормованих ч.4 ст. 122 КАС України, відповідні дії повинні бути нею вчинені до старшого прямого начальника - аж до міністра внутрішніх справ України. В іншому ж разі, оскарження таких рішень, що передбачено Дисциплінарним Статутом ОВС, до суду, повинно бути здійснено із додержанням строків, встановлених ч.5 ст.122 КАС України. Рапорти позивачем, всупереч ст. 20 Дисциплінарного Статуту ОВС подано до особи, наказом якої і було накладено дисциплінарне стягнення, хоча таке оскарження має відбутися до старшого прямого начальника - аж до міністра внутрішніх справ України. Прямим старшим начальником начальника ГУ Національної поліції в Харківській області є Голова Національної поліції. Доказів звернення позивача до Голови Національної поліції у строк, встановлений ст. 21 Дисциплінарного Статуту ОВС суду не надано.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції на час прийняття ухвали, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Предметом розгляду даної справи є оскарження наказів Головного управління національної поліції в Харківській області про порушення службової дисципліни.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За правилами статті 17 вказаного Закону, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно зі статтею 59 Закону України «Про Національну поліцію», служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Визначення терміну «публічна служба» закріплено у пункті 17 частини першої статті 4 КАС України, згідно якого, публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Отже, служба в підрозділах Національної поліції в розумінні КАС України є публічною службою.

Частиною 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

За загальним правилом перебіг строку звернення до адміністративного суду починається з дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При визначенні початку цього строку суд з'ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Так, судом встановлено, що наказом начальника ГУ Національної поліції в Харківській області від 18.05.2018 за № 529 на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани, з яким остання ознайомлена 23.05.2018 року ( т.2 а.с 32).

З позовом про оскарження вказаного наказу позивач звернулась 20.08.2018 року, тобто з пропуском строку, встановленого ч.5 ст. 122 КАС України.

Водночас, позивач посилалась на положення ч.4 ст. 122 КАС України, у зв'язку з поданням нею 08.06.2018 (т.2 а.с.104) рапорту на ім'я начальника ГУ Національної поліції в Харківській області про скасування вказаного наказу та отримання відповіді на рапорт 12.07.2018 року (т.2 а.с.77-78), отже, зазначила, що тримісячний строк звернення до суду слід враховувати, починаючи з 12.07.2018.

Частиною 4 ст 122 КАС України передбачено, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов'язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб'єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб'єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень

Суд першої інстанції, дійшов висновку про пропуск строку звернення з позовом щодо оскарження наказу від 18.05.2018 за № 529, вказуючи на те, що положення ч 4 ст 122 КАС України не підлягають застосуванню в даному випадку, оскільки позивачем не дотримано процедуру досудового порядку вирішення спору.

Висновок суду першої інстанції про недотримання процедури досудового порядку вирішення спору, обґрунтований тим, що рапорт від 08.06.2018 позивачем, всупереч ст. 20 Дисциплінарного Статуту ОВС подано до особи, наказом якої і було накладено дисциплінарне стягнення, хоча таке оскарження має відбутися до старшого прямого начальника - аж до міністра внутрішніх справ України. Доказів звернення позивача до Голови Національної поліції у строк, встановлений ст. 21 Дисциплінарного Статуту ОВС з 23.05.2018 року (днем ознайомлення з наказом) суду не надано. Таким чином, подання позивачем рапорту на наказ від 18.05.2018 № 529 до начальника ГУ Національної поліції в Харківській області не є досудовим порядком вирішення спору у розумінні Дисциплінарного Статуту ОВС та КАС України.

Відповідно до ст. 20 Дисциплінарного Статуту ОВС особа рядового або начальницького складу має право усно чи письмово послідовно звернутися зі скаргою щодо накладення на неї дисциплінарного стягнення до старшого прямого начальника - аж до міністра внутрішніх справ України або до суду.

Якщо вирішення питань, порушених у скарзі, не належить до повноважень начальника, який її отримав, скарга не пізніше ніж протягом п'яти днів надсилається за належністю, про що повідомляється заявникові. Забороняється пересилати скарги на розгляд тих начальників, дії чи рішення яких оскаржуються.

З матеріалів справи судом встановлено, що Наказ від 18.05.2018 за № 529 "Про накладення дисциплінарного стягнення на юрисконсульта ВПЗ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1." прийнято Начальником ГУНП в Харківській області - генералом поліції третього рангу - Бехом О.В.

З даним наказом позивача ознайомлено 23.05.2018, а 08.06.2018 ОСОБА_1 подала рапорт, який адресовано Начальнику ГУНП в Харківській області - генералу поліції третього рангу Беху О.В., в якому позивач просила вирішити питання про скасування наказу №529 від 18.05.2018.

Вказаний рапорт розглянуто, про що складено доповідну записку від 06.07.2018, погоджену заступником начальника УКЗ ГУНП в Харківській області Тюніним В.О. (а.с. 105-112, т. 2), з якої судом встановлено, що питання про оскарження дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ГУНП в Харківській області вирішено по суті та підстав для скасування наказу не встановлено.

Листом від 06.07.2018 за підписом Заступника начальника УКЗ ГУНП в Харківській області Зленка М.В. позивача повідомлено про результати розгляду її рапорту.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що подача позивачем рапорту від 08.06.2018 та його розгляд відповідачем і прийняття рішення по суті, свідчить про реалізацію ОСОБА_1 досудового порядку вирішення спору, у зв'язку з цим строк звернення до суду слід застосовувати в порядку ч 4 ст 122 КАС України, якою передбачено, що якщо позивач скористався досудовим порядком вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Про результати розгляду рапорту від 08.06.2018 позивача повідомлено листом від 06.07.2018, який їй вручено 12.07.2018, а з позовом ОСОБА_1 звернулась до суду 20.08.2018, тобто в межах строку, передбаченого ч. 4 ст 122 КАС України.

Також, судом встановлено, що наказом начальника ГУ Національної поліції в Харківській області від 25.05.2018 року № 572 на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, з яким остання ознайомлена 04.06.2018 року ( т.2 а.с 123-124).

Відповідно до абз 1 ст. 21 Дисциплінарного Статуту дисциплінарне стягнення може бути оскаржено протягом трьох місяців з дня ознайомлення з наказом особи, на яку воно накладено.

Судом встановлено, що позивач 20.08.2018 року подала рапорт на ім'я начальника ГУ Національної поліції в Харківській області про скасування наказу від 25.05.2018 (т.2 а.с.126).

За результатами розгляду вказаного рапорту прийнято рішення про відсутність підстав для скасування наказу, оформлене листом від 10.09.2018, з якого встановлено, що питання правомірності наказу вирішено по суті (а.с. 120, т.3).

Таким чином, подання позивачем рапорту на наказ від 25.05.2018 року № 572 до начальника ГУ Національної поліції в Харківській області є досудовим порядком вирішення спору у розумінні Дисциплінарного Статуту ОВС та КАС України.

З позовом про оскарження наказу від 25.05.2018 позивач звернулась 20.08.2018 року, тобто в межах строку, встановленого ч 4 ст 122 КАС України.

Проте суд першої інстанції під час прийняття рішення про залишення позовної заяви без розгляду, не врахував вищезазначені обставини щодо, не з'ясував чи прийняті рішення за результатами поданих позивачем рапортів щодо скасування наказів, які є предметом розгляду даної справи, але фактично, при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до суду, надав оцінку належності процедури оскарження в досудовому порядку наказів позивачем.

За правилами частини першої статті 320 КАС України підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання та є підставою для скасування ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів задовольняє апеляційну скаргу, враховуючи межі повноважень апеляційного суду при розгляді скарг на ухвалу суду першої інстанції, ухвала підлягає скасуванню на підставі статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2018 року по справі № 2040/6771/18 скасувати.

Направити справу до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає .

Головуючий суддя Л.В. Тацій
Судді З.Г. Подобайло А.М. Григоров
Повний текст постанови складено 02.04.2019 року