Справа № 360/852/19
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

01 квітня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/852/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку письмового провадження справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

26.02.2019 до Луганського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі представник позивача) в інтересах ОСОБА_2 (далі - позивач) із позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (далі відповідач, УПФУ в м. Сєвєродонецьку), у якому просить суд:

- визнати протиправним дії - рішення УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо відмови у призначенні пільгової пенсії за вислугу років від 28.08.2018 за № 2445/2018;

- зарахувати ОСОБА_2 стаж роботи на посадах Сєвєродонецького виробничого обєднання Склопластик, які виконують роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, з 20 лютого 1984 року по 18 червня 1985 року, тобто 1 рік З міс та 22 робочих дні (15 місяців 22 робочих дні);

- зарахувати ОСОБА_2 стаж роботи в СДВП Об'єднання Азот, які виконують роботи з особливою шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №2, а саме: з 14.08.1995, на посаді покрівельника з рулонних покрівель та покрівель зі штучних матеріалів; з 01.07.1999 на посаді покрівельника з рулонних покрівель та покрівель зі штучних матеріалів УЖКГ СДВП Об'єднання Азот; з 01.09.2000 на посаді покрівельника з рулонних покрівель та покрівель зі штучних матеріалів Сєвєродонецького комунального житлово-експлуатаційного обєднання №1.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що 31.07.2018 позивач звернувся до УПФУ в м. Сєвєродонецьку з заявою про призначення пільгової пенсії за вислугу років. Однак у призначенні пільгової пенсії за вислугу років пенсії посадовими особами УПФУ в м. Сєвєродонецьку ОСОБА_2С було відмовлено, мотивуючи це тим, що в нього недостатньо стажу для призначення відповідного виду пенсії та прийнято відповідне рішення про відмову у призначені пенсії від 28.08.2018 за № 2445/2018. Відповідач відмовлявся приймати до розрахунку стаж роботи, вказаний в трудовій книжці ОСОБА_2 та довідці ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання ОСОБА_3» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії № 281 від 21.04.2016, в якій підтверджено, що він працював покрівельником рулонних покрівель із штучних матеріалів житлово-комунального відділу Сєвєродонецького виробничого обєднання «АЗОТ» у період часу з 14.08.1995 по 01.07.1999, а з 01.07.1999 по 01.09.2000 покрівельником рулонних покрівель із штучних матеріалів в Управління житлово-комунального господарства СВО «Азот».

На підставі рішення 20-ї сесії Сєвєродонецької міської ради від 14.07.2000 № 476 на базі управління житлового господарства Сєвєродонецького виробничого обєднання «Азот» створено Сєвєродонецьке комунальне житлово експлуатаційне обєднання № 1. Згідно статуту Сєвєродонецького комунального житлово експлуатаційного обєднання № 1, воно є правонаступником управління житлово комунального господарства СДВП «Обєднання АЗОТ».

З 01.06.2005 Сєвєродонецьке комунальне житлово експлуатаційне обєднання № 1 перейменовано на Комунальне підприємство «Житлосервіс «Добробут» на підставі рішення від 21.11.2004 № 1630, 40-ї сесії Сєвєродонецької міської ради (зі змінами).

Таким чином, посадові особи відповідача вважають, що період роботи з 14.08.1995 по 01.09.2000 згідно довідки № 281 від 27.04.2016 до пільгового стажу зарахувати неможливо, оскільки пільгову довідку надає ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання «Азот», який не є правонаступником Управління житлово комунального господарства.

На думку відповідача, пільговий стаж за Списком № 2 складає 02 роки 06 місяців 16 днів (з 02.09.2000 по 27.03.2003), загальний стаж 31 рік 06 місяців 18 днів. За наявним пільговим стажем, права на пенсію не має.

На запит ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання «Азот» отримано відповідь, що ОСОБА_2 працював в житлово комунальному відділі Сєвєродонецького державного виробничого підприємства «Обєднання Азот» з 03.07.1985 слюсарем сантехніком з ремонту каналізації, а з 14.08.1995 покрівельником з рулонних покрівель та покрівель зі штучним матеріалів.

Відповідно до наказу СДВП «Обєднання Азот» від 14.04.1999 № 254 був створений відособлений структурний підрозділ Управління житлово комунального господарства СДВП «Обєднання Азот».

На підставі наказу від 20.08.1999 № 64-к ОСОБА_2 з 01.07.1999 був переведений в УЖКГ СДВП «Обєднання Азот» покрівельником з рулонних покрівель та покрівель зі штучних матеріалів.

Наказом СДВП «Обєднання Азот» від 22.06.2000 № 507 Управління житлово комунального господарства СДВП «Обєднання Азот» було ліквідовано, а обєкти житлового фонду передані у комунальну власність.

Відповідно до наказу від 05.09.2000 № 69-к ОСОБА_2 з 01.09.2000 був звільнений по переводу до Сєвєродонецького комунального житлово експлуатаційного обєднання № 1. Після ліквідації УЖКГ СДВП «Обєднання Азот» кадрова документація, що стосувалася даного структурного підрозділу, залишилася у СДВП «Обєднання Азот», та зберігається в архіві, а розрахунково платіжні документи знаходилися в Управлінні житлово комунального господарства і до СДВП «Обєднання Азот» не передавалися.

З цієї відповіді чітко видно, на яких підставах ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання ОСОБА_3», зберігає дану документацію та надає відповідну інформацію, яка повинна бути прийнята до уваги посадовими особами УПФУ в м. Сєвєродонецьку при призначенні пенсії за Списком № 2. На підтвердження даної інформації ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання ОСОБА_3» надало копії наказів від 22.06.2000 № 507 та 14.04.1999 № 254.

Також згідно запису архівної довідки та трудової книжки наказом директора СВО «Склопластик» від 02.01.1984 за № 3 «ОСОБА_2 (табельний № 45791) прийнятий до цеху № 1 з випробувальним терміном на строк з 02.02 по 08.01.1984 на посаду апаратника по виготовленню армованих пресувальних матеріалів з 02.01.1984», підстава: КУ ТА, фонд 391, опис № 1-ОС, спр.1, арк. 3.

Наказом директора СВО «Склопластик» від 20.02.1984 за № 230 «ОСОБА_2 (табельний № 45791) переведений з посади учня апаратника 1 розряду дільниці ДСВ цеху № 1 на посаду апаратника установки дослідного виробничцтва 4 розряду дільниці відділення № 1 цеху № 12 з 20.02.1984», підстава: КУ ТА, фонд 391, опис № 1-ОС, спр.6, арк. 213.

Наказом директора СВО «Склопластик» від 18.06.1985 за № 626 «ОСОБА_4 (табельний №45791) звільнений з посади апаратника виготовлення арм.виробництва. 4 розряду цеху № 12 з 18.06.1985», підстава: КУ ТА, фонд 391, опис № 1-ОС, спр. 46, арк. 124.

Таким чином, ОСОБА_2 перебував на посадах, які виконують роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1: 1 рік 3 місяці та 22 робочі дні (15 місяців 22 робочих дні), і має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

На підставі викладеного представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 01.03.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (арк. спр. 1-2).

19.03.2019 за вх. № 14699/2019 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (арк. спр. 55-56), у якому останній заперечував проти позовних вимог з огляду на таке.

31.07.2018 ОСОБА_2 звернувся до УПФУ в м. Сєвєродонецьку із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, за наслідками розгляду якої та доданих документів відповідачем було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_2 від 28.08.2018 року № 2445/2018.

Відповідно до наданих позивачем документів його пільговий стаж роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах складає 02 роки 06 місяців 16 днів, що підтверджується протоколом відповідача від 27.08.2018 № 4596 та є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

УПФУ в м. Сєвєродонецьку не враховано до пільгового стажу роботи позивача період з 14.08.1995 по 01.09.2000, оскільки відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Трудова книжка позивача не містить усі необхідні записи про стаж роботи позивача для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки у трудовій книжці не зазначено, що позивач працював повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не зазначено розділ, найменування списків або їх номери, куди включається певний період роботи, не можливо зробити висновок, чи знаходився позивач у відпустках без збереження заробітної плати.

Згідно записів трудової книжки, позивач працював з 14.08.1995 року по 30.06.1999 року покрівельником рулонних покрівель та покрівель із штучних матеріалів у житлово-комунальному відділі Сєвєродонецького виробничого обєднання „Азот, з 01.07.1999 по 01.09.2000 покрівельником рулонних покрівель та покрівель із штучних матеріалів в управлінні житлово-комунального господарства СВО „Азот.

Період роботи з 14.08.1995 по 01.09.2000 згідно довідки від 27.04.2016 № 281 до пільгового стажу роботи зарахувати неможливо, оскільки пільгову довідку надає ПАТ „Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ, яке не є правонаступником Управління житлово-комунального господарства.

Щодо зарахування періоду роботи на посадах Сєвєродонецького виробничого обєднання «Склопластик», як роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 з 20.02.1984 по 18.06.1985, трудова книжка позивача не містить записів про пільговий характер роботи за цей період.

Довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за цей період позивач не надавав.

Довідки Комунальної установи «Трудовий архів м. Сєвєродонецька» від 14.04.2016 №№ Г-518/02, Г-519/02, які додані до позовної заяви та на які, в обґрунтування позовних вимог посилається позивач, також не містять відомостей про пільговий характер роботи позивача.

Дані довідки стосуються загального стажу роботи ОСОБА_2, який відповідачем враховано.

Щодо зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 01.09.2000 на посаді покрівельника з рулонних покрівель та покрівель зі штучних матеріалів Сєвєродонецького комунального житлово-експлуатаційного обєднання № 1, відповідач зазначив, що на дане підприємство позивач прийнятий з 02.09.2000, а не з 01.09.2000.

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 20.08.2018 № 90, виданої комунальним підприємством «Житлосервіс «Добробут», ОСОБА_2 працював повний робочий день за Списком № 2 з 02.09.2000 по 27.03.2003. У період з 20.03.2002 по 29.03.2002 користувався відпусткою без збереження заробітної плати.

Тому, відповідачем було враховано до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах період з 02.09.2000 по 19.03.2002 та з 30.03.2002 по 27.03.2003, що підтверджується розрахунком стажу.

За таких обставин, УПФУ в м. Сєвєродонецьку прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_2 від 28.08.2018 № 2445/2018.

З огляду на вищенаведене, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить суд відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77,90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк. спр. 10-12,13), 31.07.2018 звернувся до УПФУ в м. Сєвєродонецьку із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2 (арк. спр. 58).

До заяви позивачем було надано копію військового квитка НУ № 7329514, довідки про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 №№ 19, 20, 21 від 12.03.2018, довідку про періоди роботи № 242 від 24.07.2018, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників № 281 від 27.04.2016, № 76 від 20.07.2018, № 78 від 25.07.2018, № 15 від 12.03.2018, № 743-10.06.2018, копію паспорту КМ 762753, трудову книжку БТ-І № 4310726 (арк. спр. 59-65), що підтверджується розпискою повідомленням до заяви від 31.07.2018 № 2445 (арк.спр. 58 зв.).

Рішенням УПФУ в м. Сєвєродонецьку від 28.08.2018 № 2445/2018 (ОСОБА_2С.) відмовлено позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах за списком № 2 на підставі частини пятої статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зокрема зазначивши, що пільговий стаж ОСОБА_2 за списком № 2 складає 02 роки 06 місяців 16 днів (з 02.09.2000 по 27.03.2003), загальний стаж 31 рік 06 місяців 18 днів. За наявним пільговим стажем права на пенсію немає.

Зазначене рішення обґрунтовано тим, що згідно трудової книжки та наданої пільгової довідки від 27.04.2016 № 281 ОСОБА_2 працював з 14.08.1995 по 01.07.1999 покрівельником рулонних покрівель та покрівель із штучних матеріалів житлово комунального відділу Сєвєродонецького виробничого обєднання «Азот», з 01.07.1999 по 01.09.2000 покрівельником рулонних покрівель та покрівель із штучних матеріалів в Управлінні житлово комунального господарства СВО «Азот». Період роботи з 14.08.1995 по 01.09.2000 згідно довідки № 281 від 27.04.2016 до пільгового стажу зарахувати неможливо, оскільки пільгову довідку надає ПАТ «Сєвєродонецьке обєднання ОСОБА_3», який не є правонаступником Управління житлово комунального господарства (арк. спр. 19).

Вирішуючи справу у межах заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058), Законом України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 № 110 (далі Інструкція № 58).

Закон № 1058 визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058 закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 44 Закону № 1058 встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Закон № 1058 доповнено розділом XIV-1 «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян» Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій».

У відповідності до частини першої статті 114 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті.

Згідно із положеннями пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Абзацом 18 пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058 передбачено, що за відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків.

Згідно із абзацом двадцять четвертим пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058 працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і пятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Частиною пятою статті 114 Закону № 1058 передбачено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Таким чином, загальними умовами призначення ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 є: повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць; досягнення 55 років; страховий стаж не менше 27 років у чоловіків (у період з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року), з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно із паспортом серії ЕМ 762753, виданим 16.10.200 Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області, дата народження позивача 27.08.1961, тобто станом на 31.07.2018 позивачу виповнилося 56 років 11 місяців 5 днів (арк.спр. 10-11).

Тобто, станом на 31.07.2018 (дата звернення з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах) позивач досяг віку, визначеного вимогами абзацу першого пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058 55 років, страховий стаж згідно з рішенням відповідача від 28.08.2018 № 2445/2018 становить 31 рік 06 місяців 18 днів, що не є спірним питанням у даній справі.

Щодо наявності пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, в тексті позовної заяви позивач не заперечує відсутність саме 12 років 6 місяців такого стажу, проте вважає, що відповідачем неправильно обраховано пільговий стаж, тривалість якого визначено 2 роки 06 місяців 16 днів, до якого також має бути враховано період роботи за Списком № 1 в СВО «Склопластик» з 20.02.1984 по 18.06.1985 (1 рік 3 місяці 22 дні), періоди роботи за Списком № 2 в СДВП «Обєднання Азот» з 14.08.1995 по 01.07.1999, з 01.07.1999 по 01.09.2000 та з 01.09.2000 (по ТК 02.09.2000) по 27.03.2003.

Таким чином, за відсутності пільгового стажу 12 років 6 місяців, відповідач повинен був вирішити питання щодо можливості призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 зі зменшенням пенсійного віку у відповідності до абзацу двадцять четвертого пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058, та з урахуванням частини пятої статті 114 Закону № 1058 щодо взаємного зарахування періодів роботи.

Так, умовою призначення ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 зі зменшенням пенсійного віку є, зокрема, наявність пільгового стажу 6 років 03 місяці; на загальних умовах 12 років 6 місяців.

Надаючи оцінку наявності правомірних підстав для незарахування до пільгового стажу роботи позивача в СДВП «Обєднання Азот», суд виходить з такого.

Щодо роботи у СДВП «Обєднання Азот» у трудовій книжці БТ-І № 4310726, виданій на імя ОСОБА_2, наявні такі записи:

1) № 12 - 03.07.1985 прийнятий слюсарем-сантехніком з ремонту каналізації 4 розряду житлово-комунального відділу (наказ № 48-к від 05.07.1985);

2) № 13 - 03.05.1990 переведений покрівельником;

3) відмітка про перейменування Сєвєродонецького виробничого обєднання «Азот» у Сєвєродонецьке державне виробниче підприємство «Обєднання Азот»;

4) відмітка - за результатами атестації робочих місць за результатами праці підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 (наказ № 437 від 04.07.1994);

5) № 14 - 14.08.1995 переведений покрівельником з рулонних покрівель та покрівель зі штучних матеріалів;

6) № 15 - 01.07.1999 переведений до УЖКГ СДВП «Обєднання Азот» покрівельником з рулонних покрівель та покрівель зі штучних матеріалів (наказ № 64-к від 20.08.1999);

7) відмітка - за результатами атестації робочих місць за результатами праці підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 (наказ від 23.05.2000 № 396);

8) № 16 - 01.09.2000 звільнений по переводу до Сєвєродонецького комунального житлово-експлуатаційного обєднання № 1 (наказ № 69-к від 05.09.2000);

9) № 17 - 02.09.2000 прийнятий покрівельником з рулонних покрівель та покрівель зі штучних матеріалів;

10) відмітка за результатами атестації робочих місць за результатами праці підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 (наказ від 19.09.2000 № 121);

11) № 18 - 27.03.2003 звільнений за власним бажанням відповідно до статті 38 КЗпП України (арк. спр.14-18).

Крім того, позивачем надано довідку від 27.04.2016 № 281, видану ПрАТ «Азот» на підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (арк. спр. 25), відомості з якої цілком узгоджуються з даними трудової книжки.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З розрахунку стажу позивача вбачається, що період з 02.09.2000 по 19.03.2002, та з 30.03.2002 по 27.03.2003 зараховано до пільгового стажу, при цьому в Сєвєродонецькому комунальному житлово експлуатаційному обєднанні № 1 позивач почав працювати саме 02.09.2000 згідно з даними трудової книжки, тому позовна вимога про зобовязання відповідача зарахувати до пільгового стажу період роботи з 01.09.2000 на посаді покрівельника з рулонних покрівель та покрівель зі штучних матеріалів СКЖЕО № 1 є безпідставною, і робота на цій посаді до пільгового стажу зарахована.

Що стосується спірного періоду роботи з 14.08.1995 по 01.09.2000, який не зараховано до пільгового стажу з підстав видачі пільгової довідки ПрАТ «Азот», яке не є правонаступником Управління житлово комунального господарства, про що зазначено в рішенні відповідача від 28.08.2018 № 2445/2018, суд зазначає, що в даному випадку записи в трудовій книжці містять всі необхідні відомості щодо роботи позивача у період з 14.08.1995 по 01.09.2000, з 02.09.2000 по 27.03.2003 на роботах, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, з відмітками про атестацію робочих місць, тому надання уточнюючих довідок підприємств в даному випадку не є обовязковим.

Разом з тим, щодо довідки ПрАТ «Азот» від 27.04.2016 № 281, слід зазначити наступне.

ПрАТ «Азот» на адвокатський запит ОСОБА_1 надано відповідь від 05.12.2018 № 05юд/540, в якій зазначено, що ОСОБА_2 працював в житлово комунальному відділі Сєвєродонецького державного виробничого підприємства «Обєднання Азот» з 03.07.1985 слюсарем сантехніком з ремонту каналізації, а з 14.08.1995 покрівельником з рулонних покрівель та покрівель зі штучних матеріалів. Відповідно до наказу СДВП «Обєднання Азот» від 14.04.1999 № 254 був створений відособлений структурний підрозділ Управління житлово комунального господарства СДВП «Обєднання Азот». На підставі наказу від 20.08.1999 № 64-к ОСОБА_2 з 01.07.1999 був переведений в УЖКГ СДВП «Обєднання Азот» покрівельником з рулонних покрівель та покрівель зі штучних матеріалів. Наказом СДВП «Обєднання Азот» від 22.06.2000 № 507 УЖКГ СДВП «Обєднання Азот» було ліквідовано, а обєкти житлового фонду передані в комунальну власність. Відповідно до наказу від 05.09.2000 № 69-к ОСОБА_2 з 01.09.2000 був звільнений по переводу до Сєвєродонецького комунального житлово експлуатаційного обєднання № 1. Після ліквідації УЖКГ «СДВП «Обєднання Азот» кадрова документація, що стосувалася даного структурного підрозділу, залишилася у СДВП «Обєднання Азот», та зберігається в архіві, а розрахунково платіжні документи знаходилися в УЖКГ і до СДВП «Обєднання Азот» не передавалися (арк.спр. 29).

Також в матеріалах справи наявні копії наказів Сєвєродонецького державного виробничого підприємства «Обєднання Азот» від 14.04.1999 № 254 про створення відокремленого структурного підрозділу Управління житлово-комунального господарства СДВП «Обєднання Азот» та від 22.06.2000 № 507 про ліквідацію Управління житлово-комунального господарства СДВП «Обєднання Азот» та передачу обєктів житлового фонду в комунальну власність (арк. спр. 30-32).

Зазначеними матеріалами у сукупності підтверджується, що Управління житлово комунального господарства створено як відособлений структурний підрозділ та згодом ліквідовано юридичною особою - СДВП «Обєднання Азот».

Згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 25.03.2019 за № НОМЕР_2, Приватне акціонерне товариство «Сєвєродонецьке обєднання ОСОБА_3» зареєстровано 24.12.2004, з зазначенням «шляхом поділу», у розділі «Дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа» зазначено «05761672, Сєвєродонецьке державне виробниче підприємство «Обєднання Азот», 93400, Луганська обл., місто Сєвєродонецьк, вулиця Пивоварова, будинок 5-А» (арк.спр. 69-72).

Тобто, ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання ОСОБА_3» є правонаступником СДВП «Обєднання Азот» - юридичної особи, яка створювала та ліквідувала у 2000 році Управління житлово комунального господарства, в якому у спірний період працював позивач.

З огляду на наведене, підстава для відмови в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 14.08.1995 по 01.09.2000 є необґрунтованою, оскільки, окрім належним чином оформленої трудової книжки з повними записами в ній, позивачем надано уточнюючу довідку від 27.04.2016 № 281, яка має бути врахована відповідачем при прийнятті рішення про призначення або відмову в призначенні пенсії, і, відповідно, період роботи з 14.08.1995 по 01.09.2000 підлягає зарахуванню до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Щодо вимоги про зарахування до пільгового стажу періоду роботи в СВО «Склопластик» з 20.02.1984 по 18.06.1985, суд зазначає таке.

Трудова книжка ОСОБА_4 БТ-І № 4310726 містить наступні записи щодо роботи у СВО «Склопластик»:

1) № 9 - 02.01.1984 прийнятий до цеху скловолокна та пресматеріалів учнем апаратника виготовлення пресованих матеріалів (наказ від 02.01.1984 № 3);

2) № 10 - 20.02.1984 переведений до дослідного цеху оксосинтезу апаратником установки дослідного виробництва 4 розряду (наказ від 20.02.1984 № 230);

3) № 11 - 18.06.1985 звільнений за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП УРСР (наказ від 18.06.1985 № 626).

З розрахунку стажу (арк.спр. 57 зв.) та з відзиву відповідача вбачається, що дійсно спірний період роботи позивача в СВО «Склопластик» не враховано до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, проте підстави такого не зарахування.

Разом з тим, згідно з абзацом першим пункту 1.1 розділу I Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії Порядку № 22-1, заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сімї у звязку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, обєднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Пунктом 4.2 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає памятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (абзац перший пункту 4.3 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1).

Згідно з абзацом першим пункту 4.7 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і обєктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Частиною другою статті 82 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII Про пенсійне забезпечення передбачено, що повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.

Тобто, відмовляючи особі в призначенні пенсії, орган, що призначає пенсію, має зазначити причини такої відмови, у тому числі обґрунтувати мотиви не зарахування до пільгового стажу окремих періодів роботи та/або навчання.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб'єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям правомірності, які пред'являються до рішень суб'єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

Суд зауважує, що в оскаржуваному рішенні про відмову в призначенні пенсії від 28.08.2018 № 2445/2018 взагалі не зазначено, чи враховано період роботи позивача в СВО «Склопластик» на посадах, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, з 20.02.1984 по 18.06.1985, до пільгового стажу, не зазначено конкретних підстав для невключення такого періоду (що фактично мало місце, оскільки визнається відповідачем у відзиві), не зазначено, чи надавалися позивачем архівні довідки від 14.04.2016 № Г-517/02, від 14.04.2016 № Г-518/02, від 14.04.2016 № Г-519/02 щодо періоду роботи в СВО «Склопластик», якщо надавалися чому не враховано відомості, що в них зазначені, що свідчить про недотримання відповідачем принципам обґрунтованості та добросовісності рішення субєкта владних повноважень, дотримання яких перевіряється адміністративним судом відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини другої статті 2 КАС України, і недотримання яких є підставою для скасування такого рішення, оскільки неможливо з тексту такого рішення визначити, які саме періоди роботи не включено до пільгового стажу

Оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях і домислах, відсутність у рішенні від 28.08.2018 № 2445/2018 про відмову в призначенні пенсії мотивів не зарахування до пільгового стажу окремих періодів, не зазначення конкретних періодів, які зараховані та які не зараховані до пільгового стажу, не дозволяє суду перевірити, чи правомірно зазначений період роботи в СВО «Склопластик» не зарахований до пільгового стажу, і свідчить про те, що відповідач діяв необґрунтовано.

Вищенаведені обставини свідчать про недотримання відповідачем принципів обґрунтованості та добросовісності рішення субєкта владних повноважень, дотримання яких перевіряється адміністративним судом відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини другої статті 2 КАС України, і недотримання яких є підставою для скасування такого рішення.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Зважаючи на обставини справи, суд встановив, що порушення прав позивача відбулося внаслідок прийняття відповідачем протиправного рішення від 28.08.2018 № 2445/2018 (ОСОБА_2С.) про відмову в призначенні пенсії, тому належним способом захисту порушеного права в даному випадку є визнання протиправним та скасування зазначеного рішення відповідача.

Що стосується вимоги позивача про зобовязання відповідача зарахувати до пільгового стажу періоди роботи ОСОБА_2 згідно трудової книжки, суд зазначає таке.

З практики Європейського суду витікає наступне: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Статтею 58 № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Відповідно до пунктів 2-4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязати утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

Окрім того, суд звертає увагу відповідача на те, що частиною третьою статті 245 КАС України передбачено право суду у разі скасування індивідуального акта зобовязати субєкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, тому суд дійшов до висновку про необхідність зобовязати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 31.07.2018 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти рішення з урахуванням висновків суду по цій справі щодо необхідності зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 14.08.1995 по 01.09.2000, надавши оцінку наявності права позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі абзацу двадцять четвертого пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058 (зі зменшенням пенсійного віку) або на підставі загальних положень пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058, можливості зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 20.02.1984 по 18.06.1985, з врахуванням вимог пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058, згідно з яким пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, та частини пятої статті 114 Закону № 1058 щодо взаємного зарахування періодів роботи.

Правову позицію, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, у звязку з чим належним способом захисту прав позивача є зобовязання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, а не зобовязання відповідача призначити таку пенсію позивачу, висловлено Верховним Судом у постанові від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17 (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 72694515).

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми законодавства, якими регулюються спірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог із застосуванням положень КАС України щодо виходу за межі позовних вимог та обранням іншого способу захисту, який необхідний для повного відновлення порушеного права.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, оскільки з зазначених вище підстав позовна вимога про зобовязання відповідача зарахувати до пільгового стажу період роботи з 01.09.2000 не підлягає задоволенню, а щодо решти позовних вимог судом обрано належний спосіб захисту.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

При зверненні до суду із позовом позивачем сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною восьмою статті 139 КАС України встановлено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

У звязку з тим, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, основною вимогою є визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії, а решта вимог є похідними, судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: 93400, АДРЕСА_1) до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (код за , місце знаходження: 93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Шевченка, будинок, 9) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 28 серпня 2018 року № 2445/2018 (ОСОБА_2С.) про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_2.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 31 липня 2018 року № 2445 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з урахуванням висновків суду по цій справі.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя ОСОБА_3