Справа № 620/3775/18
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3775/18 Суддя (судді) першої інстанції: Клопот С.Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Харитонова Х.Б., за участи представника позивача Моткової О.Д., представника відповідача Родінченко М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 р. у справі за адміністративним позовом Чернігівської обласної організації Товариства сприяння обороні України до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, про визнання рішення недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

20.11.2018 року Чернігівська обласна організація Товариства сприяння обороні України звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання недійсними Рішення № 107 про анулювання реєстрації платником єдиного податку від 30.03.2018 ГУ ДФС у Чернігівській області, скасування анулювання реєстрації платником єдиного податку Чернігівської обласної організації Товариства сприяння обороні України (ТСО України) та відновлення реєстрації Чернігівської обласної організації Товариства сприяння обороні України як платника єдиного податку з 01.04.2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскільки Товариство сприяння обороні України є неприбутковою організацією, яка не має статутного капіталу, тому до нього не можуть бути застосовані обмежувальні приписи визначені п.п. 291.5.5 п. 291.5 ст. 291 ПКУ, в частині не можливості перебування на спрощеній системі оподаткування.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 р. адміністративний позов було задоволено повністю.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірність прийнятих рішень, висновки ДФС щодо неможливості перебувати на єдиному податку, якщо є тільки один засновник, при умові відсутності статутного капіталу (не передбачено в Статуті підприємства), суперечать вимогам Податкового Кодексу України.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 р. як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що відповідач діяв в межах та у спосіб визначений законом, відповідно до п.п. 291.5.5 п. 291.5 ст. 291 Податкового кодексу України, починаючи з 01.04.2018 підприємство не може перебувати на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги, представник позивача заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Справу розглянуто в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 27 березня 2018 року старшим державним ревізором-інспектором відділу адміністрування податку на прибуток управління податків і зборів юридичних осіб ГУ ДФС у Чернігівській області Овчеренко Л.А. в приміщенні ГУ ДФС у Чернігівській області проведено камеральну перевірю Чернігівської обласної організації Товариства сприяння обороні України (ТСО України) щодо порушень платником єдиного податку суб'єктом малого підприємництва - юридичною особою вимог, встановлених Податковим кодексом України від 02.12.2010.

За результатами перевірки складено Акт № 107/25-01-12-02-18 від 27.03.2018, в якому зазначено наступне.

Відповідно до п.п. 291.5.5 п. 291.5 ст. 291 Податкового кодексу України, передбачено, що не можуть бути платниками єдиного податку третьої групи суб'єкти господарювання, у статутному капіталі яких сукупність часток, що належать юридичним особам , які не є платниками єдиного податку, дорівнює або перевищує 25 відсотків. В ході перевірки встановлено, що у Чернігівської обласної організації Товариства сприяння обороні України (ТСО України) засновником є Товариство сприяння обороні України (ТСО України), яке не є платником єдиного податку і є неприбутковою установою. Тобто, починаючи з 01.04.2018 підприємство не може перебувати на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності.

30.03.2018, за результатами проведеної перевірки, ГУ ДФС у Чернігівській області прийнято Рішення № 107 про анулювання реєстрації платником єдиного податку, яким було анульовано реєстрацію платником єдиного податку Чернігівської обласної організації Товариства сприяння обороні України (ТСО України) з 01.04.2018.

Вказані обставини підтверджені відповідними належними, допустимими та достатніми доказами, і не є спірними.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 291.2. ст. 291 ПК України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Пунктом 291.3. ст. 291 ПК України визначено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Відповідно до п. 299.10 ст. 299 ПК України, реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв'язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.

Відповідно до підпункту 299.13 статті 299 Кодексу з метою постійного забезпечення органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб інформацією центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, щоденно оприлюднює для безоплатного та вільного доступу на єдиному державному реєстраційному веб-порталі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та власному офіційному веб-сайті такі дані з реєстру платників єдиного податку, у тому числі і дату виключення особи з реєстру платників єдиного податку.

У випадку анулювання реєстрації платником єдиного податку суб'єкт господарювання не може бути платником цього податку із дати вилучення з відповідного Реєстру.

Анулювання реєстрації платником єдиного податку передбачає собою перехід платника податків на загальну систему оподаткування.

Тобто, платник податку, починаючи з дати анулювання реєстрації платником єдиного податку, та у разі, якщо за рішенням суду скасовано анулювання реєстрації такого платника, до дати прийняття такого рішення втрачає право перебувати на спрощеній системі оподаткування.

Отже, прийняття податковим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку з невідворотністю спричиняє виникнення низки негативних (несприятливих), для такого платника, юридичних наслідків.

Відповідно до підпункту 291.5.5 пункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу України не можуть бути платниками єдиного податку суб'єкти господарювання, у статутному капіталі яких сукупність часток, що належать юридичним особам, які не є платниками єдиного податку, дорівнює або перевищує 25 відсотків.

При цьому, до моменту набрання чинності Господарським кодексом України (до 01 січня 2004 року) юридичні особи могли створюватися відповідно до чинного законодавства із формуванням статутного фонду або без його формування. Тобто, у суб'єктів господарювання, в яких статутний фонд не сформовано (не передбачено), частку засновників (учасників) у статутному фонді визначити неможливо.

У разі, якщо засновниками суб'єкта господарювання прийнято рішення (до 01 січня 2004 року) не формувати (не створювати) статутний фонд, на нього не поширюється обмеження щодо частки засновників у статутному фонді такого суб'єкта господарювання.

Отже, платниками єдиного податку не можуть бути суб'єкти господарювання, у статутному капіталі яких сукупність часток, що належить юридичним особам, які не є платниками єдиного податку, дорівнює або перевищує 25 відсотків.

Однак, на суб'єкта господарювання, засновниками якої є неприбуткова організація (громадська, благодійна), у яких не сформований (не передбачено) статутний фонд, не поширюється обмеження щодо частки засновників (учасників) у статутному фонді такої юридичної особи.

Чернігівська обласна організація Товариства сприяння обороні України (ТСО України) є юридичною особою/суб'єктом господарювання при створенні якого статутний фонд/капітал не передбачався та не формувався.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що податковим органом не можуть бути застосовані до позивача положення підпункту 291.5.5 пункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу України.

Дана позиція узгоджується із висновками ВАСУ, викладеними в ухвалі від 27.012016 року у справі № К/9991/61477/12.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірності прийняття рішення ГУ ДФС у Чернігівській області № 107 про анулювання реєстрації платником єдиного податку від 30.03.2018 та його скасування із зобов'язанням відновити реєстрацію Чернігівської обласної організації Товариства сприяння обороні України як платника єдиного податку з 01.04.2018.

Стаття 77 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З урахуванням зазначено, колегія суддів вважає, що всі наведені апелянтом аргументи є такими, що не заслуговують уваги, оскільки вони не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для її скасування.

Крім того, у судовому засіданні представником позивача заявлено клопотання про стягнення з відповідача понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

На підтвердження таких витрат позивачем було подано до суду копії договору про надання правової допомоги від 21.02.2019 р. № 21/02, додаткової угоди №1 до договору № 21/02 від 21.02.2019, копію платіжного доручення про оплату за надання правової допомоги згідно договору № 21/02.

Проаналізувавши доводи представника позивача, дослідивши надані ними докази, колегія суддів приходить до висновку, що зазначене клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, частинами 1, 3 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

У ст. 134 КАС України визнсено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Перевіряючи наявність підстав для стягнення з відповідача заявлених позивачем витрат на правничу допомогу, колегія суддів встановила, що 21.02.2019 р. між позивачем та адвокатом Мотковою О.Д. укладено договір про надання правової допомоги № 21/02, відповідно до умов якого адвокат зобов'язаний надати Товариству правову допомогу та захищати його права та законні інтереси, як сторони правовідносин, що виникли внаслідок розгляду судами адміністративної справи № 620/3775/18.

Відповідно до додаткової угоди № 1 адвокат мав надати послуги: вивчити матеріали справи та сформулювати правову позицію - вартість 500 грн., та взяти участь у судовому засіданні Шостого апеляційного адміністративного суду 04 березня 2019 року - вартість 500 грн.

В судових засіданнях Шостого апеляційного адміністративного суду 04 березня 2019 року та 25 березня 2019 року адвокат Моткова О.Д. брала участь, при цьому виступала від імені позивача з формульованою правовою позицією, володіючи матеріалами справи.

Відповідно до платіжного доручення від 27.02.2019 р. № 90 кошти у розмірі 1000 грн. були сплачені позивачем адвокату.

Отже, заявлені позивачем витрати на правничу допомогу у ході апеляційного провадження підтверджуються матеріалами справи, відповідають вимогам закону та підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у цій справі.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для її скасування.

Повний текст постанови виготовлено 01.04.2019 р.

Керуючись статтями 308, 309, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 р. - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 р. у справі за адміністративним позовом Чернігівської обласної організації Товариства сприяння обороні України до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, про визнання рішення недійсним - залишити без змін.

Стягнути на користь Чернігівської обласної організації Товариства сприяння обороні України () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області () судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу в розмірі 1000,00 (одна тисяча) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель