Справа № 826/18521/16
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2019-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 березня 2019 року № 826/18521/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Білоцерківського національного аграрного університету

до Державної архітектурно-будівельної інспекції України

про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся Білоцерківський національний аграрний університет (далі - позивач та/або БНАУ) з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - відповідач та/або ДАБІ України) та просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 09.11.2016 року №З-0911/4-10/10-50/0911/08/01 про накладення штрафу в сумі 52 000, 00 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 09.11.2016 року №З-0911/5-10/10-51/0911/08/01 про накладення штрафу у розмірі 65 250, 00 грн;

- визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 09.11.2016 року №З-0911/5-10/10-53/0911/08/01 про накладення штрафу у розмірі 52 200, 00 грн;

- визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 09.11.2016 року №З-0911/5-10/10-54/0911/08/01 про накладення штрафу у розмірі 65 250, 00 грн;

- судові витрати присудити на користь позивача.

Мотивуючи позовні вимоги позивач серед іншого зазначає, що ним було виконано в повній мірі вимоги припису Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області №С-2710/6 від 27.10.2016 року, однак відповідні дії БНАУ про приведення у відповідність вимог Законів України «Про регулювання містобудівної діяльності» та «Про архітектурну діяльність» документації про проведення будівельних робіт не були враховані Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області при винесенні при винесенні постанови від 09.11.2016 року №З-0911/4-10/10-50/0911/08/01.

Крім того, обґрунтовуючи позовні вимоги БНАУ посилається на порушення відповідачем порядку розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності з підстав не оголошення постанов після закінчення розгляду справи та їх несвоєчасного надсилання, та на обмеження у проведенні перевірок відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12. 2014 року №71-VIII.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, які викладені в письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні 26.02.2018 року, з огляду на не явку представника відповідача належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи судом ухвалено про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом звертає увагу на наступне.

Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил Білоцерківського національного аграрного університет щодо об'єкта будівництва «Реконструкція доїльного залу та реконструкція котельні на території молочно-товарної ферми Білоцерківського національного аграрного університету за адресою: м. Біла Церква, Київська область».

В акті перевірки зафіксовані наступні обставини:

«Земельна ділянка за адресою: вул. Учгоспна, 2, м. Біла Церква, Київська область, загальною площею 1716,8888 га, за цільовим призначенням - для ведення навчально-дослідних цілей та виробництва сільськогосподарської продукції, використовується Білоцерківським національним аграрним університетом на підставі Державного акту на право постійного користування землею від 02.09.2004 №19.

Приватним підприємством «Архітектурно-Правовий Центр» видано технічний паспорт на комплекс нежитлових будівель № 2 по вул. Учгоспна, 2 в м. Біла Київської області від 24.04.2015 інвентаризаційна справа № 02715 (далі - тех паспорт).

Відповідно до даних технічного паспорту по вул. Учгоспна, 2 в м. Біла Церква Київської області розташовані наступні будівлі та споруди: навчальна лабораторія з технологій відгодівлі свиней літ. «И»; прибудова літ. «й»; навчальна лабораторія біоресурсів та водних аквакультур літ. «К»; навчальна лабораторія з вирощування молодняку ВРХ літ «Л» прибудова літ. «л1»; прибудова літ. «л2»; прибудова літ. «лЗ»; навчальна лабораг технології виробництва молока літ. «М»; прибудова літ. «мі»; навчальна лабораторія біотехнології відтворення у молочному скотарстві літ. «Н»; прибудова літ. «н1»; прибудова літ. «н2»; навчальна лабораторія з технологій у птахівництві літ. «Т»; навчальна лабораторія з організації ремонту с.-г. техніки літ. «У»; навчальна лабораторія механізації, та електрифікації с.-г. виробництва літ. «Ф».

Під час проведення перевірки встановлено, що на земельній ділянці за вищевказаною адресою Білоцерківським національним аграрним університетом протягом 2015-2016 років виконано будівельні роботи з реконструкції навчальної лабораторії з біотехнологій відтворення у молочному скотарстві (літ. «Н») шляхом прибудови одноповерхового нежитлового приміщення (влаштовано фундамент, виконано роботи з мурування, влаштовано конструкцію даху та елементи покрівлі, виконано внутрішні оздоблювальні. роботи) розмірами в плані 11,4*40,2 м., без отримання вихідних даних (містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки для проектування об'єкта будівництв розробленої та затвердженої в установленому законодавством порядку про документації та без документу, що надає право на виконання будівельних роби реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт), чим порушено ст.ст. 29, 31, 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Також замовником будівництва - Білоцерківським національним аг університетом під час виконання будівельних робіт не забезпечено здійснення авторського та технічного нагляду, чим порушено вимоги ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Також під час проведення перевірки виявлено факт експлуатації навчальної лабораторії з біотехнології відтворення у молочному скотарстві (літ. «Н») з прибудовою без прийняття в експлуатацію, чим порушено вимоги ч. 8 ст. 39 Закону України регулювання містобудівної діяльності».».

З урахуванням вказаних висновків, Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області (далі - Департамент) прийнято №С-2710/6 від 27.10.2016 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (т. 1, а.с. 12-13), яким зобов'язано позивача зупинити експлуатацію не введеного в експлуатацію об'єкту навчальної лабораторії з біотехнології відтворення у молочному скотарстві (літ. «Н») з прибудовою з моменту вручення припису та припис №С-2710/6 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (т. 1, а.с. 14-15), яким зобов'язано БНАУ усунути допущені порушення у термін до 320.01.2017 року.

Також відповідачем складено протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 28.10.2016 року №№2-Л-З-2810/1, 2-Л-З-2810/2, №2-Л-З-2810/3, №2-Л-З-2810/4 (т. 11, а.с. 16-23).

В подальшому, Департаментом прийнято постанову від 09.11.2016 року №З-0911/4-10/10-50/0911/08/01, якою позивача визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого абзацом 3 пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 52 200,00 грн (далі - оскаржувана та/або спірна постанова №1) (т. 1, а.с. 24-25).

Постановою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 09.11.2016 року №З-0911/5-10/10-51/0911/08/01 БНАУ визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого абзацом 3 пункту 6 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 65 250,00 грн (далі - оскаржувана та/або спірна постанова №2) (т. 1, а.с. 26-27).

Постановою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 09.11.2016 року №З-0911/5-10/10-53/0911/08/01 позивача визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого пунктом 7 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 52 200,00 грн (далі - оскаржувана та/або спірна постанова №3) (т. а.с. 88-89

Постановою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 09.11.2016 року №З-0911/5-10/10-54/0911/08/01 про накладення штрафу у розмірі 65 250, 00 грн БНАУ визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого пунктом 8 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 65 250,00 грн (далі - оскаржувана та/або спірна постанова №4) (т. 1, а.с. 30-31).

Білоцерківський національний аграрний університет категорично не погоджується зі спірними рішеннями, вважає їх протиправним та такими, що підлягають скасуванню.

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Так, правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VЙ.

Згідно частини 1 статті 41 Закону №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі по тексту - Порядок №553), який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до пункту 5 Порядку №553 визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно з пунктом 7 Порядку №553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю; вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п'яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Як свідчить зміст направлення для проведення позапланової перевірки від 20.10.2016 року №849.16/02, головного інспектора будівельного нагляду направлено для здійснення позапланової перевірки на будівництво «реконструкція доїльного залу та реконструкція котельні на території молочно-товарної ферми Білоцерківського національного аграрного університету за адресою: м. Біла Церква, Київська область» на підставі наказу (розпорядження) Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 08.09.2015 року №976 та звернення Державної фінансової інспекції в місті Києві від 06.10.2016 року №26-10-14-14/7907 (вх. №10/10-1010/34 від 10.10.2016 року) (т. 1, а.с. 68).

У справі міститься копія листа Державної фінансової інспекції в місті Києві від 06.10.2016 року №26-10-14-14/7907 «Про залучення спеціаліста для проведення контрольного захисту", адресованого директору Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, у кому автор листа просить виділити спеціаліста для участі в ревізії БНАУ, під час якої необхідно дослідити питання вимог чинного законодавства щодо застосування державних будівельних норм (стандартів) при виконанні робіт з капітального будівництва (реконструкції) нежитлових приміщень, а також для участі у проведенні контрольних обмірів вказаних робіт (т. 1, а.с. 66-67).

Наведене свідчить, що у межах спірних правовідносин Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області не мав правових підстав для проведення позапланової перевірки БНАУ, які передбачені пунктом 7 Порядку №553, оскільки Державна фінансова інспекція в місті Києві не просила провести перевірку БНАУ у зв'язку із про порушенням ним вимог містобудівного законодавства, а головний інспектор будівельного нагляду лише залучений до проведення ревізії у порядку статті 10 Закону України «Про основні засади для здійснення державного фінансового контролю в Україні».

Інших підстав для проведення позапланової перевірки БНАУ відповідачем не наведено та не надано відповідних доказів.

Оцінюючи ж посилання позивача на пункт 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року №71-VIII та постанову Кабінету Міністрів України від 13.08.2014 року №408 «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами» суд зверне увагу на наступне.

Так, відповідно до пункту 3 розділу ІІ «;Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» установлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:

з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Указаний Закон, на переконання суду, направлений на врегулювання відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів та передбачає внесення змін до податкового законодавства, і за своєю метою та змістом покликаний врегулювати саме податкові, а не будь-які інші правовідносини, зокрема й ті, які виникають у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до статті 1 Податкового кодексу України останній регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Вказаним Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності тих контролюючих органів, про які йдеться у пункті 41.1статті 41 цього Кодексу. Зокрема, контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, його територіальні органи. У складі контролюючих органів діють підрозділи податкової міліції.

Таким чином, обмеження на проведення перевірок підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами, встановлене Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», стосується виключно контролюючих органів, визначених у підпункті 41.1 статті 41 ПК України, до відповідач не належить.

Аналогічна позиція узгоджується з висновками Вищого адміністративного суду України, що міститься, зокрема, в ухвалах від 02.02.2017 року у справі № К/800/6451/16, від 02.02.2017 року у справі № К/800/11844/16, від 15.12.2016 року у справі № К/800/2820/16, постановах від 22.02.2017 року у справі № К/800/9105/16, від 22.12.2016 року у справі № К/800/8784/16.

Крім того, суд звертає увагу на те, що законодавцем прийнято два нормативно-правових акти, якими запроваджено мораторії на проведення перевірок суб'єктів господарювання, а саме:

- Закон України від 28.12.2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», згідно пункту 3 Прикінцевих положень якого у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України;

- Закон України від 28.12.2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», згідно пункту 8 Прикінцевих положень якого перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня-червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

З наведеного вбачається, що норми Закону №76-VIII стосуються всіх контролюючих органів, крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України, тоді як норми Закону №71-VIII стосуються контролюючих органів, що забезпечують формування єдиної державної податкової, державної митної політики щодо адміністрування податків, тобто Державної фіскальної служби України та її територіальних органів, адже критеріями визначення переліку суб'єктів господарювання, на яких такі обмеження не поширюються, є, зокрема, обсяг доходу за попередній календарний рік, а також певний вид діяльності чи імпорт певного виду товарів.

Такі положення вказаних нормативних актів роблять послідовною позицію законодавчого органу, яким в один день прийняті різні за змістом норми щодо одних і тих самих правовідносин, зокрема, щодо обмеження повноважень контролюючих органів у проведенні перевірок суб'єктів господарювання.

Відтак, правовідносини, пов'язані із встановленням обмеження на проведення перевірок органами ДАБІ України, регулювались саме Законом №76-VIII, а не Законом № 71-VIII, та в часовому вираженні тривали протягом січня-червня 2015 року і закінчились 01.07.2015 року.

Водночас, як було встановлено раніше, спірна перевірка проведена у жовтні 2016 року, тобто не порушує обмеження на проведення перевірок, встановлені Законом №76-VIII.

З огляду на викладене посилання БНАУ пункт 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року №71-VIII та постанову Кабінету Міністрів України від 13.08.2014 року №408 «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами» є необґрунтованим.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2017 року у справі №826/18533/16.

Разом з цим, судом в ході розгляду справи встановлено порушення відповідачем як суб'єктом владних повноважень порядку проведення позапланової перевірки, а саме - проведення її без виникнення нормативно-визначених підстав, з приводу чого суд вважає за необхідне вказати наступне.

Верховний Суд України у постанові від 27.01.2015 року у справі №21-425а14 висловив правову позицію, зі змісту якої випливає, що чинним законодавством встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, у тому числі її продовження. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Застосовуючи дану правову позицію до спірних правовідносин суд виходить з того, що приписами пункту 7 Порядку №553 надано контролюючим органам повноваження з проведення позапланової перевірки, водночас реалізація такого права безпосередньо пов'язана із обставинами, передбаченими положеннями пунктом 7 Порядку №553, настання хоча б однієї з якої є безумовною підставою для проведення позапланової перевірки суб'єкта містобудівної діяльності. В іншому ж випадку, така перевірка вважатиметься такою, що проведена без достатніх на те правових підстав, та, відповідно, не може породжувати жодних правових наслідків.

Як було встановлено раніше, працівниками ДАБІ України було проведено позапланову перевірку Білоцерківського НАУ за відсутності передбачених у пункту 7 Порядку №553 підстав, що, на переконання суду, з урахуванням наведених правових позиції Верховного Суду України, тягне за собою відсутність правових наслідків такої перевірки.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 17 Порядку №553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку (п. 19 Порядку №553).

Пунктом 20 Порядку №553 передбачено, що протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

Згідно пункту 22 Порядку №553 постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб'єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який наклав штраф.

Відповідно до пункту 6 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 року №244 (далі - Порядок №244), штраф за правопорушення може бути накладено на суб'єкта містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення.

Днем виявлення правопорушення є день складення акта перевірки відповідного суб'єкта містобудування.

Зі змісту наведених вище положень Порядку №553 та Порядку №244 вбачається, що притягнення суб'єкта містобудування до відповідальності здійснюється на підставі встановлених під час перевірки обставин, у зв'язку з чим, на переконання суду, здійснення контролюючого заходу без достатніх на те правових підстав свідчить про неможливість використання в якості доказів будь-яких фактичних обставин, зібраних у ході такої перевірки.

З урахуванням наведеного, а також зважаючи на підтвердження матеріалами справи проведення перевірки поза встановлені законодавством підстави, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування постанов як таких, що ухвалені за результатами перевірки, яка проведена всупереч вимог чинного законодавства з порушенням прав суб'єкта містобудування.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2017 року у справі №826/18533/16.

Крім того, як зазначено у позові, БНАУ усунуло виявлені перевіркою порушення, що підтверджується наступними докази, а саме: містобудівними умовами та обмеженнями забудови земельної ділянки № 31/03 від 07.11.2016 року відділу містобудування, архітектури та розвитку інфраструктури Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області; проектною документацією (проектант проекту ФОП ОСОБА_2, кваліфікаційний сертифікат: серія НОМЕР_1); наказом Білоцерківського національного аграрного університету від 22.11.2016 року №218/0 про призначення відповідальної особи за технічний нагляд, договором №46/16 від 22.11.2016 року на здійснення технічного нагляду; направленням для реєстрації до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області декларації про початок виконання будівельних робіт.

Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Частиною 1 статті 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приймаючи до уваги те, що адміністративний позов підлягає до задоволення то судові витрати слід присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72, 77, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Білоцерківського національного аграрного університету (09100, Київська область, м. Біла Церква, площа Соборності, 8/1, ) до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, б. 26, ) задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 09.11.2016 року №З-0911/4-10/10-50/0911/08/01.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 09.11.2016 року №З-0911/5-10/10-51/0911/08/01.

4. Визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 09.11.2016 року №З-0911/5-10/10-53/0911/08/01.

5. Визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 09.11.2016 року №З-0911/5-10/10-54/0911/08/01.

6. Судові витрати в розмірі 3 523 (три тисячі п'ятсот двадцять три) грн. 50 коп. присудити на користь Білоцерківського національного аграрного університету (09100, Київська область, м. Біла Церква, площа Соборності, 8/1, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, б. 26, ).

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін