Справа № 560/3594/18
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3594/18

Головуючий у 1-й інстанції: Майстер П.М.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

26 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М.

за участю: секретаря судового засідання: Черняк А.В.

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Недосип Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року (повний текст виготовлено 11.12.2018) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі ГУ ПФУ в Хмельницькій області), в якому просила визнати протиправною бездіяльність щодо непризначення пенсії за віком та зобов'язання призначити пенсію з 31.01.2018.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року позов задоволено: визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Хмельницькій області щодо призначення пенсії ОСОБА_4 та зобов'язано ГУ ПФУ в Хмельницькій області призначити позивачу пенсію за віком з 31.01.2018.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції при винесенні рішення не враховано, що 29.04.2014 відповідач, на запит ГУ ПФУ в м.Севастополі, направив на адресу останнього пенсійну справу ОСОБА_4, яка перебувала на обліку в ГУ ПФУ в Хмельницькій області та отримувала пенсію по втраті годувальника.

У вказаному запиті зазначено, що ОСОБА_4 переїхала на постійне місце проживання в АДРЕСА_1

01.05.2014 позивача знято з обліку, як одержувача пенсії в ГУ ПФУ в Хмельницькій області, а 02.06.2014 відповідачем отримано підтвердження з ГУ ПФУ в м.Севастополі про отримання її пенсійної справи.

Апелянт просив звернути увагу на те, що знявшись з обліку та не отримуючи пенсійних виплат (як стверджує позивач) з 01.05.2014, ОСОБА_4 лише 21.01.2018 звернулась до ГУ ПФУ в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

Крім того, скаржник вказав, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що позивачу не відмовлено в призначенні пенсії, а лише направлено до виконавчої дирекції Пенсійного фонду Російської Федерації запит щодо перебування ОСОБА_4 на обліку в органах Пенсійного фонду Російської Федерації, з метою уникнення подвійної виплати коштів.

01.03.2019 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, доводи якого аналогічні тим, що викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала апеляційну скаргу та просить її задовольнити. В свою чергу, представник позивача заперечила стосовно задоволення апеляційної скарги і просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, з 16.08.2000 року по 31.03.2005 року ОСОБА_4 знаходилась на обліку у відповідача та отримувала пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання, а з 01.06.2005 року по 30.04.2014 року-пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

17.04.2014 року на адресу ГУ ПФУ в Хмельницькій області надійшов запит від ГУ ПФУ в м. Севастополі №2322/02 від 11.04.2014 року про направлення на адресу останнього пенсійної справи ОСОБА_4, у зв'язку з її переїздом на постійне місце проживання в АДРЕСА_1

Згідно атестату про зняття з обліку у зв'язку зі зміною місця проживання №131 від 22.04.2014 року, ОСОБА_4 з 01.05.2014 знято з обліку в ГУ ПФУ в Хмельницькій області як одержувача пенсії.

29.04.2014 року відповідачем, на запит №2322/02 від 11.04.2014 року надіслано пенсійну справу позивача № на адресу ГУ ПФУ в м. Севастополі.

31.01.2018 року ОСОБА_4 звернулась до ГУ ПФУ в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

Однак, листами від 27.04.2018 року №1015/Ш-8, та від 21.09.2018 року №2128/Ш-8 відповідач повідомив позивача, що з метою уникнення подвійної виплати пенсії, ГУ ПФУ направлено запити (від 16.03.2018 року №5120/03 та повторно від 10.09.2018 року) до виконавчої дирекції Пенсійного фонду Російської Федерації (м. Москва) щодо періоду перебування на обліку та отримання ОСОБА_4 пенсії в органах Пенсійного фонду Російської Федерації. Станом на 18.09.2018 року відповіді на запити не отримано. Питання призначення пенсії за віком буде розглянуто за результатами отримання інформації на запити до виконавчої дирекції Пенсійного фонду Російської Федерації (м. Москва).

Вищезазначене слугувало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов'язання останнього призначити пенсію позивачу, оскільки органом пенсійного фонду, на якого законом покладено обов'язок доказування, не довів протилежного.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції та надаючи правову оцінку обставинам справи, виходить зі слідуючого.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право громадянина на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом закріплене у статті 46 Конституції України.

За змістом статті 1 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія-щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу ПФУ або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням ПФУ за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Частиною п'ятою статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1).

Згідно абзацу 1 пункту 1.5 Порядку № 22-1 заява, зокрема, про поновлення виплати пенсії, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім'ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

У пункті 7 Порядку міститься перелік документів, необхідних для призначення пенсії.

Згідно з пунктом 30 Порядку документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, засвідчених у нотаріальному порядку або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі, якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, подається копія з неї, засвідчена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію:

а) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

б) здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів;

в) перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження (пункт 38 Порядку).

Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до ПФУ (пункт 39 Порядку).

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (пункт 43).

Проаналізувавши наведені норми права, колегія суддів дійшла висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу ПФУ в установленому порядку. За результатами розгляду заяви про призначення пенсії, орган пенсійного повинен прийняти одне із рішень-про призначення пенсії або відмову в призначенні. У випадку, якщо в призначенні пенсії відмовлено, то має бути зазначена причина відмови. При цьому, законодавцем визначено строки розгляду такої заяви та повідомлення про результати розгляду останньої.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_4 звернулась до ГУ ПФУ в Хмельницькій області з завою про призначення пенсії за віком 31.01.2018, однак за поданою позивачем заявою, відповідач протягом 10 днів після надходження останньої відповідного рішення по суті не прийняв.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для визнання бездіяльності органу пенсійного фонду щодо нерозгляду заяви ОСОБА_4 протиправною. Між тим, у межах спірних правовідносин пенсійним органом фактично не приймалась до розгляду по суті заява позивача, а як наслідок не перевірялась наявність у останньої права на призначення пенсії.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції про зобов'язання ГУ ПФУ в Хмельницькій області призначити ОСОБА_4 пенсію за віком з 31.01.2018 року.

Згідно ч.2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Тобто, законодавець передбачив обов'язок суду змусити суб'єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

В даному випадку, колегія суддів вважає за необхідне, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, вийти за межі заявлених позовних вимог та зобов'язати пенсійний орган розглянути заяву позивача від 31.01.2018 про призначення пенсії та прийняти відповідне рішення.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25 вересня 2018 року по справі №500/38/17 (адміністративне провадження №К/9901/37136/18).

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно частин 1-4 ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

П.2 ч.1 ст.315 КАС передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, що судом першої інстанції частково порушені норми матеріального права, що призвело до частково неправильного вирішення справи колегія суддів вважає, що необхідно скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 9, 242, 243, 245, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити частково.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо нерозгляду заяви ОСОБА_4 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області розглянути заяву ОСОБА_4 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та прийняти відповідне рішення.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 01 квітня 2019 року.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.