Справа № 814/1/18
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 814/1/18

Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

Дата і місце ухвалення: 01.08.2018р., м.Миколаїв

Пятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді : Бойка А.В.,

суддів: Осіпова Ю.В.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 апеляційні скарги Головного управління ДФС у Миколаївській області та товариства з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ Д» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2018 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ Д» до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

02.01.2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ Д» звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №2 та №2 від 30 листопада 2017 року.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 01.08.2018 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 30.11.2017 року №2. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 30.11.2017 року №2 частково на суму податкового зобов'язання у розмірі 92767,14 грн. та штрафних санкцій на суму 15811,78 грн. У задоволенні позовних вимог щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 30.11.2017 року №2 на суму податкового зобов'язання у розмірі 619164,86 грн. та штрафних санкцій на суму 144979,22 грн. відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених вимог товариства, 16.08.2018 року Головне управління ДФС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, обґрунтовану не правильним застосуванням судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції погодився з доводами податкового органу щодо безпідставності формування позивачем витрат, повязаних з придбанням маркетингових та мерчандайзингових послуг у контрагентів-постачальників ТОВ «Суматра ЛТД», ТОВ «Стиль Д», ТОВ «Лидер -Трейд», ТОВ «ВЕЛС ТРЕЙД», ТОВ «КАПРІ-АЛЬФА», ТОВ «РУШ», ТОВ «ОМЕГА», ТОВ «ТД ІМПЕРІЯ РА», ТОВ «ФУДМЕРЕЖА», ТОВ «ОСОБА_2 Україна», ТОВ «ГСН», ТОВ «Вінницька дистриб'юційна компанія», ТОВ «Слобожанка ТОРГ», ТОВ «Форвард-СВ», однак скасовуючи податкове повідомлення-рішення від 30.11.2017 року №2 повністю судом залишено поза увагою, що донарахування ПДВ було здійснено у звязку із встановленням не реальності господарських операцій саме з вказаними контрагентами, по взаємовідносинах з якими встановлено судом безпідставність формування витрат.

Також, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про правомірність формування товариством витрат за наслідками здійснення господарських операцій з ФОП «ОСОБА_3М»,ФОП «ОСОБА_4М.», ФОП «ОСОБА_5М», ФОП «ОСОБА_6М.», ФОП «ОСОБА_7О.», ФОП «ОСОБА_8Л.», ФОП «ОСОБА_9В.», ФОП «ОСОБА_10Г». При цьому, судом не враховано, що по рахунках ТОВ «СОЮЗ Д» Дт 84 «Інші операційні витрати» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» рахується кредиторська заборгованість по вказаних контрагентах, що свідчить про те, що розрахунки за надані послуги не здійснювалися.

У звязку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01.08.2018 року в частині задоволених вимог та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ Д».

ТОВ «СОЮЗ Д» також подало 06.09.2018 року апеляційну скаргу на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01.08.2018 року в частині, якою відмовлено в задоволенні вимог товариства, обґрунтовану посиланням на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ТОВ «СОЮЗ Д» зазначає, що чинне законодавство не повязує можливості обліку витрат для оподаткування прибутку з наявністю або відсутністю права власності на товари, щодо яких здійснюються відповідні дії, які спричиняють такі витрати. Хоча просування товарів у торгівельних мережах і передбачає економічний інтерес мереж у зростанні торгового обороту, але все ж таки просування конкретного товару має переважне економічне значення саме для його постачальника.

Посилається апелянт і на те, що чинним законодавством не встановлено вимог щодо ступеню деталізації опису господарської операції у первинному документі.

У звязку з цим, ТОВ «СОЮЗ Д» просить скасувати рішення суду від 01.08.2018 року в частині відмови в задоволенні вимог про скасування податкового повідомлення-рішення від 30.11.2017 року №2 на суму податкового зобов'язання у розмірі 619164,86 грн. та штрафних санкцій на суму 144979,22 грн. та задовольнити його позов у повному обсязі.

Належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи представник ГУ ДФС в Миколаївській області в судове засідання 27.03.2019р. не прибув, представник ТОВ «СОЮЗ Д» подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, а тому, на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційних скарг, вважає, що подані апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Предметом спору є законність податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Миколаївській області від 30.11.2017 року: №2, яким ТОВ «СОЮЗ Д» збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток в розмірі 872 723 грн. (в т.ч. за основним платежем 711 932 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 160 791 грн.); №2, яким ТОВ «СОЮЗ Д» збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість в розмірі 567 826 грн. (в т.ч. за основним платежем 454 261 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 113 565 грн.). (т.1 а.с.36-39)

Зазначені податкові повідомлення-рішення прийнято відповідачем на підставі акту від 01.11.2017 року №1423/14-29-14-02/39318974 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «СОЮЗ Д» (код за )» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 28.07.2014р. по 30.06.2017р., в тому числі з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за період з 01.09.2014р. по 30.06.2017р., валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи, за період з 28.07.2014р. по 30.06.2017р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 28.07.2014р. по 30.06.2017р.», у висновках якого зафіксовано порушення позивачем:

- п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.п.138.3. п.138.3 ст.138 ПК України від 02.12.2010 року №2755-VI, зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 711 932 грн.;

- п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200, п.201.1 ст.201 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, в загальній сумі 454 261 грн.

Зокрема, в акті перевірки зазначено, що протягом перевіряємого періоду ТОВ «СОЮЗ Д» відносило до складу витрат на збут (рядок 2180 «Інші операційні витрати» Звітів про фінансові результати (форма №2-м)) витрати, повязані з придбанням маркетингових та інших послуг у ФОП «ОСОБА_3М»,ФОП «ОСОБА_4М.», ФОП «ОСОБА_5М», ФОП «ОСОБА_6М.», ФОП «ОСОБА_7О.», ФОП «ОСОБА_8Л.», ФОП «ОСОБА_9В.», ФОП «ОСОБА_10Г», ТОВ «Суматра ЛТД», ТОВ «Стиль Д», ТОВ «Лидер -Трейд», ТОВ «ВЕЛС ТРЕЙД», ТОВ «КАПРІ-АЛЬФА», ТОВ «РУШ», ТОВ «ОМЕГА», ТОВ «ТД ІМПЕРІЯ РА», ТОВ «ФУДМЕРЕЖА», ТОВ «ОСОБА_2 Україна», ТОВ «ГСН», ТОВ «Вінницька дистриб'юційна компанія», ТОВ «Слобожанка ТОРГ», ТОВ «Форвард-СВ» всього в сумі 3 859 810 грн. (в т.ч. за 2015 рік 382 044 грн., 2016 рік 3 051 504 грн., І квартал 2017 року 185 060 грн., півріччя 2017 року 426 262 грн.). До перевірки надано договори з вказаними контрагентами, акти надання послуг, додаткові угоди до актів надання послуг.

Стосовно витрат, повязаних з придбанням маркетингових та мерчандайзингових послуг у ФОП «ОСОБА_3М»,ФОП «ОСОБА_4М.», ФОП «ОСОБА_5М», ФОП «ОСОБА_6М.», ФОП «ОСОБА_7О.», ФОП «ОСОБА_8Л.», ФОП «ОСОБА_9В.», ФОП «ОСОБА_10Г», то в акті перевірки зазначено, що з наданих позивачем документів неможливо ідентифікувати, які саме надавалися послуги (маркетингові та мерчандайзингові), неможливо визначити окремо в кожному місці, які саме наданні послуги та визначити період їх виконання (дата та час), особу, що надавала послуги, також у переважній більшості додатках до актів надання послуг не зазначено вартості одного часу робіт, загальної вартості. Підприємством не доведено необхідність затрат людино-годин, які зазначено в додатках до актів, а зважаючи на те, що у вказаних ФОП відсутні трудові ресурси, факт надання послуг є не підтвердженим. Умови укладених договорів з фізичними особами-підприємцями є ідентичними; переважна більшість контрагентів, з якими укладені договори на надання маркетингових та мерчандайзингових послуг в м.Миколаєві та в м.Херсоні, перебувають на обліку в інших регіонах країни (Запорізька ОДПІ ГУ ДФС, Костянтинівська ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м.Києві, ДПІ у м.Рівне ГУ ДФС у Рівненській області, ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області, Луцька ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області), не звітують до ДПІ за місцем обліку у перевіряємому періоді або подають звітність в прочерками, не декларують чисельність працюючих так як мають незначну чисельність працівників для здійснення господарської діяльності. Маркетингові та мерчандайзингові послуги надавались ФОПами, які безпосередньо не придбавали товар в ТОВ «СОЮЗ Д» у періоді надання таких послуг; в наданих до перевірки актах відсутні печатки.

Враховуючи наведене, ГУ ДФС у Миколаївській області дійшла висновку, що господарські операції ТОВ «СОЮЗ Д» з ФОП «ОСОБА_3М»,ФОП «ОСОБА_4М.», ФОП «ОСОБА_5М», ФОП «ОСОБА_6М.», ФОП «ОСОБА_7О.», ФОП «ОСОБА_8Л.», ФОП «ОСОБА_9В.», ФОП «ОСОБА_10Г» не несуть реальний характер настання події в даний момент часу та реальність здійснення господарської діяльності. В ході перевірки не встановлено взаємозвязку між понесеними витратами на збут продукції (маркетингові та мерчандайзингові послуги) та вплив цих витрат на розмір отриманого доходу, не встановлено факту здійснення таких витрат в межах господарської діяльності платника.

Стосовно витрат, повязаних з придбанням маркетингових та мерчандайзингових послуг у ТОВ «Суматра ЛТД», ТОВ «Стиль Д», ТОВ «Лидер -Трейд», ТОВ «ВЕЛС ТРЕЙД», ТОВ «КАПРІ-АЛЬФА», ТОВ «РУШ», ТОВ «ОМЕГА», ТОВ «ТД ІМПЕРІЯ РА», ТОВ «ФУДМЕРЕЖА», ТОВ «ОСОБА_2 Україна», ТОВ «ГСН», ТОВ «Вінницька дистриб'юційна компанія», ТОВ «Слобожанка ТОРГ», ТОВ «Форвард-СВ», то в акті перевірки від 01.11.2017 року №1423/14-29-14-02/39318974 зазначено, що зазначені виконавці маркетингових та інших послуг являються у перевіряємому періоду для ТОВ «СОЮЗ Д» покупцями. Відповідно до умов п.4.6 наданих до перевірки типових договорів поставки, в яких позивач являється постачальником, а вказані виконавці маркетингових та мерчандайзингових послуг покупцями, право власності на товар (і всі ризики) переходить в момент передачі товару; передачею товару вважається підписання товарно-транспортної накладної або видаткової накладної уповноваженим представником покупця, з обовязковим зазначенням дати приймання товару та ПІБ матеріально-відповідальної особи.

У звязку з цим, перевіряючі дійшли висновку, що отримання ТОВ «СОЮЗ Д» маркетингових та інших послуг стосовно товарів, які відсутні на балансі підприємства та на які вже у нього відсутнє право власності, є економічно необґрунтованим та, відповідно, не доводить зв'язок даних витрат з діяльністю підприємства.

Також, в акті перевірки зафіксовано, що протягом перевіряємого періоду ТОВ «СОЮЗ Д» неправомірно нараховано амортизаційні відрахування на основні засоби, які не використовуються у господарській діяльності платника податку, а також зменшено економічні вигоди підприємства за рахунок надання в оренду основних засобів вартістю нижче нарахованої суми амортизації на загальну суму 95 372 грн.

Не погоджуючись з обґрунтованістю вказаних висновків акту перевірки від 01.11.2017 року №1423/14-29-14-02/39318974 і, як наслідок, правомірністю прийнятих ГУ ДФС у Миколаївській області на підставі вказаного акту податкових повідомлень-рішень №2 та №2 від 30.11.2017 року ТОВ «СОЮЗ Д» звернулося з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов ТОВ «СОЮЗ Д», дійшов висновку, що наданими документами (договорами, актами, поясненнями) підтверджено, що витрати, які позивач сформував за наслідками надання послуг контрагентами ФОП «ОСОБА_3М»,ФОП «ОСОБА_4М.», ФОП «ОСОБА_5М», ФОП «ОСОБА_6М.», ФОП «ОСОБА_7О.», ФОП «ОСОБА_8Л.», ФОП «ОСОБА_9В.», ФОП «ОСОБА_10Г» є правомірними, тому позов в частині донарахування податку на прибуток по цих контрагентах належить задовольнити.

Стосовно витрат та податкового кредиту позивача, який сформовано за наслідками договорів про надання послуг з одночасним укладанням договору поставки, за умовами якого у позивача переходить право власності на цей товар до контрагентів ТОВ «Суматра ЛТД», ТОВ «Стиль Д», ТОВ «Лидер -Трейд», ТОВ «ВЕЛС ТРЕЙД», ТОВ «КАПРІ-АЛЬФА», ТОВ «РУШ», ТОВ «ОМЕГА», ТОВ «ТД ІМПЕРІЯ РА», ТОВ «ФУДМЕРЕЖА», ТОВ «ОСОБА_2 Україна», ТОВ «ГСН», ТОВ «Вінницька дистриб'юційна компанія», ТОВ «Слобожанка ТОРГ», ТОВ «Форвард-СВ», то суд першої інстанції визнав обґрунтованою позицію податкового органу стосовно того, що контрагенти позивача надають йому маркетингові послуги на товари, які вже не належать позивачу. Маркетингові послуги є економічно недоцільними та не вбачається їх подальше використання в господарській діяльності підприємства з метою отримання прибутку.

Також, суд першої інстанції дійшов висновку, що за 2017 рік витрати на амортизацію автомобілів ГАЗ-33-202-757 є правомірними, оскільки відповідачем не доведено суду, що автомобілі ГАЗ не призначені для використання в господарській діяльності платника податку.

Оскільки рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2018 року оскаржено в апеляційному порядку Головним управлінням ДФС у Миколаївській області та ТОВ «СОЮЗ Д» колегія суддів, на підставі ст.308 КАС України, переглядає його у повному обсязі.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Виходячи зі змісту ст.ст. 138, 139, 198, 200, 201 Податкового кодексу України, право на віднесення сум витрат до складу валових, а сум ПДВ, сплачених при придбанні товару (робіт, послуг), до податкового кредиту, виникає у суб'єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару (роботи, послуги), тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару (роботи, послуги) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для відображення у бухгалтерському обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують та підтверджують факти здійснення господарських операцій і які повинні мати визначені цим Законом обов'язкові реквізити.

Тобто, факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення первинних документів платника податків. Для правильного вирішення спору встановленню, також, підлягає факт реальності поставки товару із з'ясуванням, зокрема, обставин щодо правосуб'єктності сторін господарського договору, можливості реальної поставки тощо. Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток підприємств навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

При цьому, з урахуванням норм статей 61 та 44 Податкового кодексу України, саме на контролюючі органи покладається обов'язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.

Відповідно до п.п.138.10.3 п.138.10 ст.138 ПК України до складу інших витрат включаються: витрати на збут, які включають витрати, пов'язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, зокрема, витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг), на передпродажну підготовку товарів.

Маркетинг - це діяльність, спрямована на створення попиту та досягнення цілей підприємства через максимальне задоволення потреб споживачів; планування і ведення всебічної діяльності, пов'язаної з товаром, з метою здійснення оптимального впливу на споживача для забезпечення максимального споживання за оптимальної ціни та одержання в результаті цього довгострокового прибутку.

Мерчандайзинг є одним із видів маркетингу, який сприяє інтенсивному просуванню товарів в роздрібній торгівлі без активної участі спеціального персоналу (вдале розміщення товару на вітрині, організація презентації товару з надання сувенірів, скидок та пільг тощо).

З метою оподаткування під маркетинговими послугами (маркетингом) слід розуміти послуги, що забезпечують функціонування діяльності платника податків у сфері вивчення ринку, стимулювання збуту продукції (робіт, послуг), політики цін, організації та управління рухом продукції (робіт, послуг) до споживача та післяпродажного обслуговування споживача в межах господарської діяльності такого платника податків (п.п.14.1.108 п.14.1 ст.14 ПК України).

Склад витрат, засади методологічного формування інформації про витрати підприємства в бухгалтерському обліку та її розкриття у фінансовій звітності визначені Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318, зареєстрованим Міністерством юстиції України 19 січня 2000 року за №27/4248, є нормативно - правовим актом в розумінні статті 117 Конституції України, підлягає застосуванню у межах спірних відносин за положенням статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - ПС(Б)О 16).

Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для якого вони здійснені, про що зазначено пунктом 7 ПС(Б)О 16.

За положеннями пункту 17 та 19 ПС(Б)О 16 витрати на збут включають серед витрат, пов'язаних з реалізацією (збутом) продукції (товарів, робіт, послуг), витрати на дослідження ринку (маркетинг).

Як вбачається з матеріалів справи, у перевірений період основним видом діяльності ТОВ «СОЮЗ Д» була оптова торгівля парфумними та косметичними товарами (код КВЕД 46.45). Відповідні товари позивачем імпортувалися з Білорусії, Болгарії, Італії, Чехії.

З матеріалів справи вбачається, у перевірений період позивач уклав ряд договорів (в яких виступав Замовником) щодо придбання у фізичних осіб-підприємців маркетингових та мерчандайзингових послуг, витрати по яких товариством віднесено до витрат на збут, а саме: №к/01/10 від 01.10.2015 року з ФОП «ОСОБА_3М», №27/м від 01.10.2015 року з ФОП «ОСОБА_4М.», №15-Д від 01.11.2015 року з ФОП «ОСОБА_5М», №12/11 від 01.11.2015 року з ФОП «ОСОБА_6М.», №23-к від 01.10.2015 року з ФОП «ОСОБА_7О.», №183 від 01.12.2015 року з ФОП «ОСОБА_8Л.», №М-17 від 01.12.2015 року з ФОП «ОСОБА_9В.», №12 від 01.12.2015 року з ФОП «ОСОБА_10Г».

За умовами вказаних договорів Виконавці зобовязані надати Замовнику за плату послуги по направленню, згідного договору, а Замовник зобовязаний прийняти виконанні роботи та сплатити їх вартість. Обєктом послуг по договорах являється: надання послуг мерчандайзинга, послуг по передпродажній підготовці товару, розміщення товару поставленого Замовником в місцях продажу.

До перевірки ТОВ «СОЮЗ Д» надало акти надання послуг з додатками:

- по договору №к/01/10 від 01.10.2015 року з ФОП «ОСОБА_3М»: №102 від 31.10.2015 року та №142 від 30.11.2016 року. Наведені операції позивачем відображено у складі витрат (рядок 2180 «Інші операційні витрати») звітів про фінансові результати на загальну суму 49534 грн. (в т.ч. у 2015 році 21098 грн., у 2016 році 28436 грн.);

- по договору №27/м від 01.10.2015 року з ФОП «ОСОБА_4М.»: №117 від 31.10.2015 року та №185 від 30.11.2016 року. Наведені операції позивачем відображено у складі витрат (рядок 2180 «Інші операційні витрати») звітів про фінансові результати на загальну суму 62503 грн. (в т.ч. у 2015 році 19984 грн., у 2016 році 42519 грн.);

- по договору №15-Д від 01.11.2015 року з ФОП «ОСОБА_5М»: №84 від 30.11.2015 року та №114 від 31.10.2016 року. Наведені операції позивачем відображено у складі витрат (рядок 2180 «Інші операційні витрати») звітів про фінансові результати на загальну суму 49462 грн. (в т.ч. у 2015 році 20759 грн., у 2016 році 28703 грн.);

- по договору №12/11 від 01.11.2015 року з ФОП «ОСОБА_6М.»: №22/11 від 30.11.2015 року та №17/12 від 31.12.2016 року. Наведені операції позивачем відображено у складі витрат (рядок 2180 «Інші операційні витрати») звітів про фінансові результати на загальну суму 58494 грн. (в т.ч. у 2015 році 11712 грн., у 2016 році 46782 грн.);

- по договору №23-к від 01.10.2015 року з ФОП «ОСОБА_7О.»: №542 від 30.11.2015 року та №153 від 30.11.2016 року. Наведені операції позивачем відображено у складі витрат (рядок 2180 «Інші операційні витрати») звітів про фінансові результати на загальну суму 56196 грн. (в т.ч. у 2015 році 23135 грн., у 2016 році 33061 грн.);

- по договору №183 від 01.12.2015 року з ФОП «ОСОБА_8Л.»: №1069 від 31.12.2015 року та №1069 від 31.12.2016 року. Наведені операції позивачем відображено у складі витрат (рядок 2180 «Інші операційні витрати») звітів про фінансові результати на загальну суму 71678 грн. (в т.ч. у 2015 році 27361 грн., у 2016 році 44317 грн.);

- по договору №М-17 від 01.12.2015 року з ФОП «ОСОБА_9В.»: №81-А від 31.12.2015 року та 3118 від 31.12.2016 року. Наведені операції позивачем відображено у складі витрат (рядок 2180 «Інші операційні витрати») звітів про фінансові результати на загальну суму 61132 грн. (в т.ч. у 2015 році 20098 грн., у 2016 році 41034 грн.);

- по договору №12 від 01.12.2015 року з ФОП «ОСОБА_10Г»: №12 від 31.12.2015 року та 328 від 31.12.2016 року. Наведені операції позивачем відображено у складі витрат (рядок 2180 «Інші операційні витрати») звітів про фінансові результати на загальну суму 52001 грн. (в т.ч. у 2015 році 19853 грн., у 2016 році 32148 грн.).

При проведенні перевірки податковий орган дійшов висновку, що з наданих позивачем документів неможливо ідентифікувати, які саме надавалися послуги (маркетингові та мерчандайзингові).

Колегія суддів критично ставиться до таких доводів ГУ ДФС у Миколаївській області, оскільки умовами п.1.1 договорів з ФОП «ОСОБА_3М»,ФОП «ОСОБА_4М.», ФОП «ОСОБА_5М», ФОП «ОСОБА_6М.», ФОП «ОСОБА_7О.», ФОП «ОСОБА_8Л.», ФОП «ОСОБА_9В.», ФОП «ОСОБА_10Г» передбачено, що обєктом послуг по договорах являється надання послуг мерчандайзинга.

До маркетингових послуг відносяться, зокрема, але не виключно, послуги із розміщення продукції в місцях продажу, вивчення, дослідження та аналізу споживчого попиту; унесення продукції (робіт, послуг) до інформаційних баз продажу; збирання та поширення інформації про продукцію (роботи, послуги).

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ГУ ДФС у Миколаївській області зазначає, що з наданих позивачем до перевірки актів надання послуг неможливо визначити окремо в кожному місці, які саме наданні послуги та визначити період їх виконання (дата та час), особу, що надавала послуги, також у переважній більшості додатках до актів надання послуг не зазначено вартості одного часу робіт, загальної вартості.

Дійсно, в актах про надання послуг та в звітах має бути відображено склад і характер наданих послуг, вказано місце і дата їх надання, а також зазначатись у чому виражається їх результат. Проте, колегія суддів вважає за необхідне відзначити, що ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені. При цьому, виходячи зі специфіки послуги як предмета господарської операції, акт наданих послуг з переліком фактично поставлених послуг за напрямами, вказаними в договорах, є достатнім доказом, що підтверджує факт виконання такої господарської операції. Відсутність максимальної деталізації виду наданих послуг не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій.

Яку слідує зі змісту акту перевірки від 01.11.2017 року №1423/14-29-14-02/39318974 в наданих до перевірки актах надання послуг (з додатками) міститься інформація щодо наданої послуги, місто надання відповідної послуги, адреса, кількість відвідувань обєктів продажу товарів, тривалість одного відвідування, загальна кількість відпрацьованого часу, вартість одного часу роботи.

Надання послуг полягало в проведенні презентацій в торгівельних точках, роздачі рекламних матеріалів серед цільової аудиторії, контролі наявності товару та полках, організації промоакцій, оформленні товарів фірмовими цінниками.

Щодо посилань податкового органу на ідентичність умов договорів, укладених ТОВ «СОЮЗ Д» з контрагентами ФОП «ОСОБА_3М»,ФОП «ОСОБА_4М.», ФОП «ОСОБА_5М», ФОП «ОСОБА_6М.», ФОП «ОСОБА_7О.», ФОП «ОСОБА_8Л.», ФОП «ОСОБА_9В.», ФОП «ОСОБА_10Г», то колегія суддів не приймає їх до уваги, оскільки вказана обставина жодним чином не впливає на право субєкта господарювання щодо віднесення до витрат на збут понесених ним витрат за наслідками виконання умов відповідних договорів.

Також, колегія суддів вважає безпідставними посилання ГУ ДФС у Миколаївській області на те, що в наданих до перевірки актах надання послуг відсутні печатки виконавців послуг, оскільки статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено обовязкові реквізити первинних документів, серед яких відсутній такий реквізит як печатка.

Щодо тверджень відповідача про те, що переважна більшість контрагентів, з якими укладені договори на надання маркетингових та мерчандайзингових послуг в м.Миколаєві та в м.Херсоні, перебувають на обліку в інших регіонах країни (Запорізька ОДПІ ГУ ДФС, Костянтинівська ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м.Києві, ДПІ у м.Рівне ГУ ДФС у Рівненській області, ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області, Луцька ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області), то ТОВ «СОЮЗ Д» надало пояснення, що залучення в якості Виконавців послуг субєктів господарювання з інших регіонів України зумовлено більш низькою вартістю надання ними такого роду послуг порівняно з місцевими субєктами господарювання. Фізичні особи-підприємці надавали послуги в роздрібних торгових точках та тільки в тих, в яких наявний товар, поставлений ТОВ «СОЮЗ Д».

На підставі викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про правомірність віднесення ТОВ «СОЮЗ Д» до складу витрат на збут понесених товариством витрат по придбанню маркетингових послуг у ФОП «ОСОБА_3М»,ФОП «ОСОБА_4М.», ФОП «ОСОБА_5М», ФОП «ОСОБА_6М.», ФОП «ОСОБА_7О.», ФОП «ОСОБА_8Л.», ФОП «ОСОБА_9В.», ФОП «ОСОБА_10Г».

Доводи апеляційної скарги ГУ ДФС у Миколаївській області в цій частині висновків суду першої інстанції не спростовують. А відтак, збільшення позивачу податковим повідомленням-рішенням від 30.11.2017 року №2 суми грошового зобовязання за платежем податок на прибуток в розмірі 96 345 грн. (в т.ч. за основним платежем 82980 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 13365 грн.) колегія суддів вважає незаконним.

Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції стосовно неправомірності віднесення до складу витрат та податкового кредиту позивача сум, які сформовано за наслідками договорів про надання послуг з контрагентами ТОВ «Суматра ЛТД», ТОВ «Стиль Д», ТОВ «Лидер -Трейд», ТОВ «ВЕЛС ТРЕЙД», ТОВ «КАПРІ-АЛЬФА», ТОВ «РУШ», ТОВ «ОМЕГА», ТОВ «ТД ІМПЕРІЯ РА», ТОВ «ФУДМЕРЕЖА», ТОВ «ОСОБА_2 Україна», ТОВ «ГСН», ТОВ «Вінницька дистриб'юційна компанія», ТОВ «Слобожанка ТОРГ», ТОВ «Форвард-СВ» колегія суддів виходить з наступного.

Господарські операції позивача з вказаними контрагентами постачальниками послуг відбувалися на виконання наступних договорів про надання маркетингових послуг:

- №11-141/ПО від 01.07.2015 року, укладеного в м.Києві між ТОВ «СОЮЗ Д», як Замовником, та ТОВ «Суматра ЛТД», як Виконавцем, за умовами якого Виконавець надає Замовнику послуги згідно умов договору, а Замовник приймає та оплачує Виконавцю належним чином надані послуги. Послуги полягають в розміщенні товарів у торгівельному залі магазинів/аптечних закладів для посилення інформаційного впливу на кінцевого споживача та збільшення обсягів збуту товарів, забезпеченні своєчасної викладки товарів, дотримання належного вигляду товарів, виставлених в торгівельних залах магазинів; надання Замовнику своєчасної, повної та достовірної інформації щодо залишків товару шляхом подання електронних звітів, проведення періодичних акцій, розміщення інформації про товари або рекламної інформації в цінових каталогах Виконавця «КОСМОгід» або «Аптечний вісник», розміщення інформації про товар в рекламних буклетах, на корпоративних матеріалах (пакетах, тощо), організація проведення промоакцій тощо;

- №8/15/м від 07.05.2015 року, укладеного між ТОВ «СОЮЗ Д», як Замовником, та ТОВ «Форвард-СВ», як Виконавцем, за умовами якого Виконавець зобовязується надати Замовнику послуги, згідно з комерційними умовами, які зазначені в додатках до договору і є невідємними частинами договору, а Замовник зобовязується прийняти послуги та оплатити їх;

- №516М від 24.11.2015 року, укладеного в м.Дніпропетровськ між ТОВ «СОЮЗ Д», як Замовником, та ТОВ «Стиль Д», як Виконавцем, за умовами якого Виконавець зобовязаний надати Замовнику маркетингові послуги, а Замовник прийняти та оплатити надані послуги. В додатку №1 до вказаного договору передбачено перелік видів маркетингових послуг: послуги з розміщення продукції платника податків в місцях продажу; послуги з вивчення, дослідження та аналізу споживчого попиту; внесення продукції платника податків в інформаційній бази даних; торцева викладка; передпродажна підготовка;

- б/н від 01.12.2015 року, укладеного між ТОВ «СОЮЗ Д», як Замовником, та ТОВ «Лидер-Трейд», як Виконавцем, за умовами якого Виконавець зобовязаний надати Замовнику за плату послуги по направленнях, згідно комерційних умов, визначених в додатку до договору, а Замовник зобовязується прийняти надані послуги та оплатити їх вартість;

- №16/15/м від 02.07.2015 року, укладеного ТОВ «СОЮЗ Д», як Замовником, та ТОВ «ВЕЛС ТРЕЙД», як Виконавцем, за умовами якого Виконавець зобовязується надати Замовнику за плату послуги по направленнях, згідно комерційних умов, визначених в додатку до договору, а Замовник зобовязується прийняти надані послуги та оплатити їх вартість. Надані за вказаним договором послуги полягають у: розміщенні та поширенні інформаційних стендів та матеріалів про продукцію, що реалізовується торговою маркою «Твист» в роздрібних торгівельних точках; надання інформації Замовнику про можливість, доцільність та ефективність проведення презентацій, опитувань та інших заходів, спрямованих на ознайомлення та інформування покупців про продукцію торгової марки «Твист»; вивчення та аналіз цін на продукцію вказаної торгової марки;

- №12/15/М від 15.05.2015 року, укладеного ТОВ «СОЮЗ Д», як Замовником, та ТОВ «КАПРІ-АЛЬФА», як Виконавцем, за умовами якого Виконавець зобовязується надати Замовнику за плату послуги по направленнях, згідно комерційних умов, визначених в додатку до договору, а Замовник зобовязується прийняти надані послуги та оплатити їх вартість;

- №13-м від 01.04.2016 року, укладеного між ТОВ «СОЮЗ Д», як Замовником, та ТОВ «РУШ», як Виконавцем, за умовами якого Виконавець зобовязується надати маркетингові послуги, які забезпечують функціонування діяльності платника податків у сфері реалізації товарів, поставляємих Замовником, через роздрібні торгівельні мережі Виконавця, а саме: внесення продукції Замовника в інформаційну базу роздрібної торгівельної мережі Виконавця; розміщення продукції Замовника в роздрібній торгівельній мережі Виконавця; вивчення, дослідження та аналіз споживчого ринку; стимулювання збуту продукції, вивчення політики цін, статистичний аналіз результатів тощо;

- №332-М від 06.05.2016 року, укладеного між ТОВ «СОЮЗ Д», як Замовником, та ТОВ «ОМЕГА», як Виконавцем, за умовами якого Виконавець зобовязується надати маркетингові послуги, які забезпечують функціонування діяльності платника податків у сфері реалізації товарів, поставляємих Замовником, через роздрібні торгівельні мережі Виконавця, а саме: внесення продукції Замовника в інформаційну базу роздрібної торгівельної мережі Виконавця; розміщення продукції Замовника в роздрібній торгівельній мережі Виконавця; вивчення, дослідження та аналіз споживчого ринку; стимулювання збуту продукції, вивчення політики цін, статистичний аналіз результатів тощо;

- №8/2015М від 01.12.2015 року, укладеного між ТОВ «СОЮЗ Д», як Замовником, та ТОВ «ТД ІМПЕРІЯ РА», як Виконавцем, за умовами якого Виконавець зобовязується надати Замовнику за плату послуги по направленнях, згідно комерційних умов, визначених в додатку до договору, а Замовник зобовязується прийняти надані послуги та оплатити їх вартість;

- №1255524 від 01.01.2016 року, укладеного між ТОВ «СОЮЗ Д», як Замовником, та ТОВ «ФУДМЕРЕЖА», як Виконавцем, за умовами якого Виконавець зобовязується надати послуги Замовнику, а Замовник прийняти та оплатити зазначені послуги на умовах, визначених у даному Договорі та детально вказані у замовленні. На умовах вказаного договору Сторони погодили перелік напрямків послуг: рекламні послуги; маркетингові послуги; інформаційні послуги; послуги з додаткового розміщення товару на акційних торцях;

- №103205/3 від 30.09.2015 року, №16066413 від 01.04.2016 року та №160664/М/17 від 01.03.2017 року, укладених між ТОВ «СОЮЗ Д», як Замовником, та ТОВ «ОСОБА_2 Україна», як Виконавцем, за умовами яких Виконавець надає Замовнику послуги з просування, стимулювання товарів до продажу та інші послуги на умовах договору, а Замовник приймає та оплачує Виконавцю належним чином надані послуги. Відповідно до умов вказаних договорів Виконавець надає Замовнику наступні послуги: викладення товару Замовника на стелажах; переміщення товарів Замовника по торгівельній точці; очищення, фасування, оперативного поповнення обсягів товарів на стелажах тощо;

- №10/2015М від 01.04.2015 року та б/н від 08.12.2015 року, укладених між ТОВ «СОЮЗ Д», як Замовником, та ТОВ «ГСН», як Виконавцем, за умовами яких Виконавець зобовязаний надати Замовнику за плату послуги з маркетингових досліджень (вивчення та надання інформації з питань реалізації продукції в м.Полтава та Полтавській області, попиту на продукції в м.Полтава та Полтавській області та з інших питань, що стосуються вивчення ринку збуту продукції), а Замовник зобовязаний прийняти надані послуги та оплатити їх у порядку, визначеному даним Договором;

- №10/15М від 15.05.2015 року, укладеного між ТОВ «СОЮЗ Д», як Замовником, та ТОВ «Вінницька дистриб'юційна компанія», як Виконавцем, за умовами якого Виконавець зобовязується надати Замовнику за плату послуги по направленнях, згідно комерційних умов, визначених в додатку до договору, а Замовник зобовязується прийняти надані послуги та оплатити їх вартість;

- №8/15/м від 07.05.2015 року, укладеного між ТОВ «СОЮЗ Д», як Замовником, та ТОВ «Слобожанка ТОРГ», як Виконавцем, за умовами якого Виконавець зобовязується надати Замовнику послуги, згідно з комерційними умовами, які зазначені в додатках до договору і є невідємними частинами договору, а Замовник зобовязується прийняти послуги та оплатити їх.

В підтвердження придбання послуг у вказаних підприємств-постачальників за перерахованими договорами ТОВ «СОЮЗ Д» надало до перевірки акти наданих послуг з додатками та рахунки-фактури, перелік яких відображено в акті перевірки від 01.11.2017 року №1423/14-29-14-02/39318974.

Оцінивши наявні в матеріалах справи копії первинних документів, апеляційний суд доходить висновку, що зазначені документи не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Надані позивачем первинні документи містять опис господарських операцій, усі необхідні реквізити, підписані уповноваженими особами, тобто повністю відповідають вимогам п.201.1 та 201.7 ст.201 Податкового кодексу України та, відповідно, підтверджують фактичне виконання фінансово-господарських операцій, а тому в розумінні ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є первинними документами, що спростовує висновок відповідача щодо відсутності реального надання послуг.

Як в акті перевірки від 01.11.2017 року №1423/14-29-14-02/39318974, так і в рішенні суду, при здійсненні висновку про відсутність у позивача права на формування податкового кредиту за вказаними господарськими операціями, зазначено, що між позивачем та ТОВ «Суматра ЛТД», ТОВ «Стиль Д», ТОВ «Лидер -Трейд», ТОВ «ВЕЛС ТРЕЙД», ТОВ «КАПРІ-АЛЬФА», ТОВ «РУШ», ТОВ «ОМЕГА», ТОВ «ТД ІМПЕРІЯ РА», ТОВ «ФУДМЕРЕЖА», ТОВ «ОСОБА_2 Україна», ТОВ «ГСН», ТОВ «Вінницька дистриб'юційна компанія», ТОВ «Слобожанка ТОРГ», ТОВ «Форвард-СВ» укладено договори поставки, зі змісту яких слідує, що зазначені виконавці маркетингових та інших послуг являються у перевіряємому періоді для ТОВ «СОЮЗ Д» покупцями. З вказаного слідує, що контрагенти позивача надають йому маркетингові послуги на товари, які вже не належать позивачу, що дає підстави для висновку, що придбання маркетингових послуг є економічно недоцільним та не вбачається їх подальше використання в господарській діяльності підприємств з метою отримання прибутку.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками відповідача та суду першої інстанції з огляду на наступне.

Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку, які є формою здійснення господарської діяльності, то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатись вчиненою в межах господарської діяльності платника податку та лише за таких умов платник має право на врахування в податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій.

Таким чином, лише господарські операції, здійснені за наявності розумних економічних причин (ділової мети), є такими, що вчинені в межах господарської діяльності.

За правилами підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Отже, зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов'язкову спрямованість будь-якої операції платника на отримання позитивного економічного ефекту, тобто на приріст (збереження) активів платника (їх вартість), а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ТОВ «СОЮЗ Д» надало пояснення з приводу доцільності та економічної ефективності укладення з ТОВ «Суматра ЛТД», ТОВ «Стиль Д», ТОВ «Лидер -Трейд», ТОВ «ВЕЛС ТРЕЙД», ТОВ «КАПРІ-АЛЬФА», ТОВ «РУШ», ТОВ «ОМЕГА», ТОВ «ТД ІМПЕРІЯ РА», ТОВ «ФУДМЕРЕЖА», ТОВ «ОСОБА_2 Україна», ТОВ «ГСН», ТОВ «Вінницька дистриб'юційна компанія», ТОВ «Слобожанка ТОРГ», ТОВ «Форвард-СВ» договорів про надання маркетингових послуг по просуванню товарів, які ним продано цим же контрагентам за договорами поставки.

Позивач зазначив, що враховуючи, що групи товарів, які реалізуються підприємством, спрямовані для використання кінцевими споживачами, основною формою реалізації товару є його поставка роздрібним дистрибюторам (ритейлерам), які діють на території України і експлуатують крупні торгові мережі, через які товар реалізується кінцевому споживачу. Зазначені контрагенти являються одними з найбільших ритейлерів товарів відповідної групи та володіють мережами магазинів роздрібної торгової сітки (магазини «Єва», «Космо», «Чистий дім» тощо). Придбання послуг по стимулюванню продажу продукції кінцевому споживачу через торгові точки контрагентів являється найбільш ефективним методом стимулювання продажу. Так як ТОВ «СОЮЗ Д» не має великої кількості трудових та інформаційних ресурсів, тому воно невзмозі оповістити про свій товар велику кількість споживачів, тому економічно доцільним є придбання маркетингових послуг з тим, аби швидше реалізувався товар кінцевому споживачу і аналогічний товар в майбутньому придбано було знову у ТОВ «СОЮЗ Д».

Також, позивач зазначив, що частина реалізованої продукції носить сезонний характер (засоби від укусу комарів, креми, рідини, спіралі) і умовами договору поставки передбачено повернення нереалізованого товару. Повернення товару, закінчення строку його придатності має наслідком для підприємства понесення додаткових витрат, в тому числі щодо необхідності утилізації товару. Цілком логічно, що підприємство зацікавлене звести повернення товару до мінімуму. З метою недопущення додаткових витрат ТОВ «СОЮЗ Д» придбаває послуги по стимулювання продажу товару, вартість яких є значно нижчою, аніж розрахована вартість витрат, спричинених відсутністю його продажу. Підприємство зацікавлене в найшвидшому продажу товару кінцевому споживачу, мінімізації повернення товару та отриманні нових замовлень від ритейлерів.

Позивач звертає увагу на те, що господарські операції ТОВ «СОЮЗ Д» з вказаними підприємствами спрямовані не на разовість відносин, а на постійну діяльність по продажу товарів, збільшення закупівлі в майбутніх періодах, в тому числі і через тісні взаємовідносини з контрагентами по стимулюванню збуту товару в роздрібних точках продажу.

При наданні правової оцінки таким доводам апелянта колегія суддів враховує, що чинне законодавство не повязує можливості обліку витрат для оподаткування прибутку з наявністю або відсутністю права власності на товари, щодо яких здійснюються відповідні дії, які спричиняють відповідні витрати.

В підтвердження ефективності господарських відносин з ТОВ «Суматра ЛТД», ТОВ «Стиль Д», ТОВ «Лидер -Трейд», ТОВ «ВЕЛС ТРЕЙД», ТОВ «КАПРІ-АЛЬФА», ТОВ «РУШ», ТОВ «ОМЕГА», ТОВ «ТД ІМПЕРІЯ РА», ТОВ «ФУДМЕРЕЖА», ТОВ «ОСОБА_2 Україна», ТОВ «ГСН», ТОВ «Вінницька дистриб'юційна компанія», ТОВ «Слобожанка ТОРГ», ТОВ «Форвард-СВ» та звязку понесених витрат на придбання маркетингових послуг із господарською діяльністю платника податків та спричинення змін в майновому стані товариства позивачем надано на запит суду апеляційної інстанції звіти про фінансовий результат, з яких вбачається, що дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку, збільшується у динаміці з кожним періодом: 2015 рік 16 380 тис. грн., 2016 рік 29 221 тис. грн., І півріччя 2017 року 22 772 тис. грн.

Колегією суддів встановлено, що звіти про фінансові результати були предметом дослідження ГУ ДФС у Миколаївській області під час проведення перевірки, про що свідчить додаток №7 до акту перевірки, однак їх змісту не надано належної оцінки, а також їх не враховано судом першої інстанції під час розгляду справи. З вказаних звітів чітко вбачається збільшення щорічного доходу від реалізації ТОВ «СОЮЗ-Д» товару в період з 2015 по 2017 рік, в тому числі за рахунок надання маркетингових та мерчандайзингових послуг, без яких просування товару на ринку збуту в великих торгівельних мережах не можливо.

Крім того, на виконання вимог ухвали від 20.02.2019 року ТОВ «СОЮЗ-Д» надало суду пропозиції торговельної мережі «ЕВА», яка працює від юридичної особи ТОВ «РУШ», на сторінках якої розміщено рекламну продукцію «Москитол» (засобу від комах для дітей та дорослих в асортименті), яку поставляло ТОВ «СОЮЗ-Д» в роздрібну мережу та, відповідно, якому надавалися послуги з просування цього товару на ринку збуту. В результаті наданих маркетингових послуг рентабельність продажу з урахуванням отриманих послуг склала 20,84% чистого прибутку за весь період роботи з ТОВ «РУШ», який був предметом перевірки.

Як стверджує позивач, збільшення продажу товару відбулося внаслідок розповсюдження інформації про товар в мережі, проведення акцій, розміщення інформації на сайті та інтернет - магазині, рекламних послуг (листівки, газети), тобто в наслідок маркетингових заходів.

У звязку з цим, колегія суддів вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції про ненадання товариством доказів економічної доцільності придбання маркетингових послуг у ТОВ «Суматра ЛТД», ТОВ «Стиль Д», ТОВ «Лидер -Трейд», ТОВ «ВЕЛС ТРЕЙД», ТОВ «КАПРІ-АЛЬФА», ТОВ «РУШ», ТОВ «ОМЕГА», ТОВ «ТД ІМПЕРІЯ РА», ТОВ «ФУДМЕРЕЖА», ТОВ «ОСОБА_2 Україна», ТОВ «ГСН», ТОВ «Вінницька дистриб'юційна компанія», ТОВ «Слобожанка ТОРГ», ТОВ «Форвард-СВ».

При вирішенні спору колегія суддів враховує, що всі контрагенти відобразили в своєму податковому обліку надання послуг ТОВ «СОЮЗ-Д», що підтверджено актами звірок взаємних розрахунків, а також вказана обставина не заперечується ГУ ДФС в Миколаївській області.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги ТОВ «СОЮЗ Д», що спірні маркетингові послуги фактично спрямовані на забезпечення ефективного збуту товарів позивача серед споживачів, що і обумовлює господарський характер цих послуг для позивача, які, в свою чергу, мають економічний ефект, як при фактичному продажу товару, так і самі по собі, незалежно від такого результату, який не охоплюється предметом договору надання послуг.

Оскільки позивач надав всі первинні документи, що стосуються господарських операцій за участі контрагентів, які фактично підтверджують реальне здійснення правочинів і досягнення позивачем законної мети їх здійснення для провадження господарської діяльності, направленої на отримання прибутку та реальне використання послуг в господарській діяльності, колегія суддів доходить висновку, що податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Миколаївській області від 30.11.2017 року №2 та повідомлення-рішення від 30.11.2017 року №2 в частині збільшення позивачу податкового зобовязання за платежем податок на прибуток в розмірі 851 264 грн. ( в т.ч. за податковим зобовязанням - 694 765 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 156 499 грн.) не ґрунтуються на нормах закону, а тому вони в підлягають скасуванню.

Варто зазначити, що в мотивувальній частині рішення від 01 серпня 2018 року Миколаївський окружний адміністративний суд дійшов висновку щодо необґрунтованості формування позивачем податкового кредиту за наслідками здійснення господарських операцій щодо придбання маркетингових послуг у ТОВ «Суматра ЛТД», ТОВ «Стиль Д», ТОВ «Лидер -Трейд», ТОВ «ВЕЛС ТРЕЙД», ТОВ «КАПРІ-АЛЬФА», ТОВ «РУШ», ТОВ «ОМЕГА», ТОВ «ТД ІМПЕРІЯ РА», ТОВ «ФУДМЕРЕЖА», ТОВ «ОСОБА_2 Україна», ТОВ «ГСН», ТОВ «Вінницька дистриб'юційна компанія», ТОВ «Слобожанка ТОРГ», ТОВ «Форвард-СВ», однак, визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Миколаївській області від 30.11.2017 року №2, яким ТОВ «СОЮЗ Д» зменшено податковий кредит по вказаних постачальниках та нараховано штрафні (фінансові) санкції. Тобто, має місце невідповідність висновків мотивувальної частини судового рішення її резолютивній частині.

Що ж до висновків акту перевірки від 01.11.2017 року №1423/14-29-14-02/39318974 про неправомірність нарахування протягом перевіряємого періоду ТОВ «СОЮЗ Д» амортизаційних відрахувань на основні засоби, які не використовуються у господарській діяльності платника податку, а також зменшення економічних вигод підприємства за рахунок надання в оренду основних засобів вартістю нижче нарахованої суми амортизації на загальну суму 95 372 грн., то колегія суддів погоджується з такими висновками ГУ ДФС у Миколаївській області.

Так, в акті перевірки зазначено, що позивачем у перевіреному періоді придбано два автомобілі ГАЗ-330202-757 за ціною 376 520 грн. з ПДВ кожний у постачальника ТОВ «АПОСТИЛЬ КИЇВ» (код за ) відповідно до видаткової накладної від 31.07.2016 року №1987.

Згідно актів від 22.08.2016 року вказані автомобілі введено в експлуатацію в серпні 2016 року, тоді як відповідно до наданих до перевірки первинних документів за період з 22.08.2016 року по 30.04.2017 року не встановлено використання зазначених автомобілів у господарській діяльності підприємства.

Відповідно до п.п.138.3.3 п.138.3 ст.138 ПК України ТОВ «СОЮЗ Д» нарахувало амортизаційні відрахування на вказані автомобілі ГАЗ-330202-757 на загальну суму 92 247 грн. (в т.ч. по періодах: за 2016 рік в сумі 40 999 грн., за І квартал 2017 року в сумі 30749 грн., за ІІ квартал 2017 року в сумі 20 499 грн.).

Згідно п.п.138.3.2 п.138.3 ст.138 ПК України не підлягають амортизації та проводяться за рахунок відповідних джерел фінансування витрати на придбання, самостійне виготовлення та ремонт, а також на реконструкцію, модернізацію або інші поліпшення невиробничих основних засобів.

При цьому, термін «невиробничі основні засоби» означає основні засоби, які не використовуються в господарській діяльності платника податку.

Також, перевіркою встановлено, що на підставі договорів оренди автомобіля №1 та №4 від 01.05.2017 року ТОВ «СОЮЗ Д» автомобілі ГАЗ-330202-757 надало в оренду ТОВ «ОСОБА_11 Південь», в підтвердження чого до перевірки надано акти надання послуг №1307 та №1306 від 31.05.2017 року на загальну суму 2400 грн. (в т.ч. ПДВ 400 грн.)

З вказаного слідує, що сума доходів від надання в оренду на кожний автомобіль за травень 2017 року складає 1000 грн., які включено підприємством до рядка 2000 «Доходи від реалізації» звіту про фінансові результати та, відповідно, вплинули на фінансовий результат до оподаткування декларації з податку на прибуток на півріччя 2017 року.

Таким чином, збиток від надання в оренду двох автомобілів вартістю нижче нарахованих амортизаційних відрахувань за травень 2017 року складає 3124,86 грн., наслідком чого є зменшення економічних вигод підприємства.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги ГУ ДФС у Миколаївській області, що ТОВ «СОЮЗ Д» неправомірно нараховано амортизаційні відрахування на основні засоби, які не використовуються у господарській діяльності платника податку, а також зменшено економічні вигоди підприємства за рахунок надання в оренду основних засобів вартістю нижче нарахованої суми амортизації за загальну суму 95372 грн.

При зверненні з позовом до суду ТОВ «СОЮЗ Д» не зазначало про помилковість висновків акту перевірки від 01.11.2017 року №1423/14-29-14-02/39318974 в цій частині, а також не надає жодних пояснень та первинних документів в їх спростування.

А відтак, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення №2 від 30 листопада 2017 року в частині збільшення товариству з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ Д» суми грошового зобовязання за платежем податок на прибуток в розмірі 21 459 грн. ( в т.ч. за податковим зобовязанням 17 167 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 4292 грн.).

Оскільки судом першої інстанції не повно зясовано обставини справи та постановлено судове рішення з не правильним застосуванням норм матеріального права, тому, відповідно до ст.317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції частково задовольняє скарги Головного управління ДФС у Миколаївській області та товариства з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ Д», скасовує рішення суду першої інстанції від 01.08.2018 року з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 статті 139 Кодексу передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні з позовом до суду першої інстанції позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 21608,24 грн., що підтверджується платіжним дорученням №395 від 28.12.2017 року. Крім того, при зверненні до суду апеляційної інстанції позивачем було сплачено судовий збір у загальному розмірі 17193,11 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №1915 від 08.08.2018 року та №548 від 25.09.2018 року.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що стягненню на користь ТОВ «СОЮЗ Д» з Головного управління ДФС у Миколаївській області (за рахунок бюджетних асигнувань вказаного субєкта владних повноважень) підлягає сума сплаченого позивачем судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 37 997,42 грн.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги Головного управління ДФС у Миколаївській області та товариства з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ Д» задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2018 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов товариства з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ Д» задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області №2 від 30 листопада 2017 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області №2 від 30 листопада 2017 року в частині збільшення товариству з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ Д» суми грошового зобовязання за платежем податок на прибуток в розмірі 851 264 грн. ( в т.ч. за податковим зобовязанням - 694 765 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 156 499 грн.).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДФС у Миколаївській області () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ Д» () сплачений судовий збір в сумі 37 997,42 грн. (тридцять сім тисяч девятсот девяносто сім гривень 42 копійок).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач: ОСОБА_12

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: О.А. Шевчук