Справа № 807/1925/15
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

01 квітня 2019 року

Київ

справа №807/1925/15

адміністративне провадження №К/9901/26188/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Пасічник С.С.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 березня 2016 року (суддя Гаврилко С.Є.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2016 року (головуючий суддя Гінда О.М., суддя: Качмар В.Я., Ніколін В.В.) у справі за позовом Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр-Петролеум" про визнання недійсними змін до установчих документів,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2015 року Державна податкова інспекція у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області (далі - Інспекція, позивач) звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр-Петролеум" (далі - Товариство, відповідач) про визнання недійсними змін до установчих документів, пов'язаних зі зміною місцезнаходження Товариства з м.Київ, б-р Кольцова, 12, корп.1 на Закарпатську область, м.Тячів, вул.Леніна, 10.

Обґрунтовуючи позовну заяву, вказувала, що Товариство не знаходиться за новою, визначеною в його установчих документах, адресою - Закарпатська область, м.Тячів, вул.Леніна, 10, про що також державним реєстратором внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (далі - Реєстр), а отже внесена відповідачем до установчих документів інформація щодо його місцезнаходження, яка в подальшому внесена до Реєстру, є недостовірною.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи таке рішення, суди прийшли до висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсними змін до статуту Товариства в частині місцезнаходження останнього, а також те, що державний нагляд за дотриманням законодавства у сфері державної реєстрації юридичних осіб не віднесено до завдань органів доходів і зборів; водночас позивачем не доведено, що зміна адреси відповідача за обставин, які склалися у цих правовідносинах, будь-яким чином порушує його права, а сама по собі державна реєстрація змін до установчих документів, пов'язаних із зміною місцезнаходження юридичної особи, створює перешкоди для здійснення Інспекцією своїх функцій.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив рішення судів скасувати з підстав, що вже наводились ним в позовній заяві, та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03 серпня 2016 року відкрито касаційне провадження.

Відповідач своїм правом на подання письмового відзиву (заперечень) на касаційну скаргу не скористався.

В подальшому, справа передана до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Переглянувши судові рішення та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами встановлено, що станом на 09 січня 2014 року в Реєстрі за кодом 33748010 значилось Товариство з обмеженою відповідальністю «Астек Ойл», яке зареєстроване за адресою: м.Київ, Святошинський район, б-р Кольцова, 12, корп. 1.

10 січня 2014 року державним реєстратором в Реєстрі вчинено запис №9004872 про реєстрацію змін найменування юридичної особи з кодом 33748010 на Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр-Петролеум» та місцезнаходження на Закарпатську область, м.Тячів, вул.Леніна, 10.

23 червня 2014 року Інспекцією складено довідку №956/7/07 про відсутність Товариства за юридичною адресою та невстановлення його місцезнаходження.

Як зазначено в довідці Тячівського виробничого управління житлово-комунального господарства Тячівської РДА від 17 вересня 2014 року №52, за адресою: Закарпатська область, м.Тячів, вул.Леніна, 10 знаходиться 5-ти поверховий будинок, в якому розміщено 50 квартир, й Товариство будь-яких договорів купівлі-продажу або оренди приміщень за вказаною адресою з Тячівським ВУЖКГ не укладало, товарно-матеріальні цінності та оргтехніка, яка б належала даному товариству, відсутня, а його посадові особи за цією адресою не знаходяться.

21 липня 2014 року державним реєстратором внесено до Реєстру запис про відсутність Товариства за його зареєстрованим місцезнаходженням.

В частині 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктом 20.1.37 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання.

Відповідно до пункту 67.2 статті 67 ПК України контролюючі органи в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо: припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; скасування державної реєстрації змін до установчих документів.

Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців регулює Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15 травня 2003 року №755-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон №755).

За змістом статті 1 Закону №755 місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 4 Закону №755 державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру. Зміни до установчих документів юридичної особи, а також зміна прізвища та/або імені, та/або по батькові (далі - імені) або місця проживання фізичної особи - підприємця підлягають обов'язковій державній реєстрації шляхом внесення відповідних змін до записів Єдиного державного реєстру в порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 статті 6 Закону №755 передбачено, що державний реєстратор, зокрема, проводить державну реєстрацію змін до установчих документів юридичних осіб та державну реєстрацію зміни імені або місця проживання фізичних осіб - підприємців.

При цьому здійснення державного нагляду за дотриманням законодавства у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серед іншого віднесено до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (частина 1 статті 7 Закону №755).

Згідно із частиною 1 статті 29 Закону №755 для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридична особа повинна подати (надіслати поштовим відправленням з описом вкладення) такі документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи; примірник оригіналу (ксерокопію, нотаріально засвідчену копію) рішення про внесення змін до установчих документів. Документ, що підтверджує правомочність прийняття рішення про внесення змін до установчих документів; оригінали установчих документів юридичної особи з відміткою про їх державну реєстрацію з усіма змінами, чинними на дату подачі документів, або копія опублікованого в спеціалізованому друкованому засобі масової інформації повідомлення про втрату всіх або частини зазначених оригіналів установчих документів; два примірники змін до установчих документів юридичної особи у вигляді окремих додатків або два примірники установчих документів у новій редакції; документ, що підтверджує внесення реєстраційного збору за проведення державної реєстрації змін до установчих документів, якщо інше не встановлено цим Законом.

Державному реєстратору забороняється вимагати документи для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, якщо вони не передбачені частинами першою - шостою цієї статті (частина 7 статті 29 Закону №755).

За змістом частини 1 статті 31 Закону №755 у разі постановлення судового рішення щодо скасування рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу про внесення змін до установчих документів юридичної особи або про визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи суд у день набрання законної сили судовим рішенням надсилає його юридичній особі - відповідачу для вжиття заходів до приведення установчих документів у відповідність із прийнятим судовим рішенням, а також державному реєстратору для внесення запису про судове рішення щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи.

Отже скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи може мати місце у разі проведення державним реєстратором протиправної реєстрації, скасування рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу про внесення змін до установчих документів юридичної особи, визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи.

Як встановили суди, для проведення реєстрації зміни місцезнаходження юридичної особи відповідач подав державному реєстратору усі передбачені статтею 29 Закону №755 документи, а саме: реєстраційну картку; протокол загальних зборів учасників від 23 грудня 2013 року про внесення змін до статуту Товариства, зокрема, щодо місцезнаходження на Закарпатську область, м.Тячів, вул.Леніна, 10; нову редакцію статуту; довіреність; квитанцію про внесення реєстраційного збору, в зв'язку з чим державний реєстратор зобов'язаний був здійснити реєстрацію змін до установчих документів щодо зміни місцезнаходження юридичної особи.

Разом з тим судами не встановлено наявності судового рішення про скасування протоколу зборів засновників (учасників) відповідача про внесення змін до його установчих документів.

Водночас позивачем не доведено факту порушення його прав та неможливості реалізації визначених законодавством функцій (до яких не віднесено контролю за внесенням до Реєстру достовірних відомостей щодо місцезнаходження юридичної особи) у зв'язку із зміною місцезнаходження відповідача; сама ж по собі державна реєстрація змін до установчих документів, пов'язаних із зміною місцезнаходження юридичної особи, як зазначив апеляційний суд, не створює перешкод для здійснення позивачем своїх повноважень.

За змістом же частини 2 статті 38 Закону №755 (в редакції, що діяла на час подання позову) наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням могла бути підставою для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з її банкрутством.

За наведеного, зважаючи на обставини даної справи, висновок судів попередніх інстанцій про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Доводи ж касаційної скарги не дають підстав для висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень, а тому підстави для їх скасування та задоволення касаційної скарги відсутні.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 350, 355 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 березня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2016 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.С. Пасічник

І.А. Васильєва

В.П. Юрченко ,

Судді Верховного Суду