Справа № 1.380.2019.000578
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.000578
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2019 року

м.Львів

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Гулкевича В.О.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Громадської організації «Антикорупційний Моніторинг Львівщини» до ОСОБА_1 міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування ОСОБА_1 міської ради про визнання незаконною і скасування ухвали В С Т А Н О В И В :

На розгляд ОСОБА_1 окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Громадської організації «Антикорупційний Моніторинг Львівщини» до ОСОБА_1 міської ради, в якій позивач просить суд:

- визнати незаконною та скасувати ухвалу ОСОБА_1 міської ради від 27 грудня 2018 року № 4537 «Про затвердження рішення виконавчого комітету від 10.04.2018 № 394 «Про затвердження детального плану території у районі вул.Зеленої, вул.М.Пимоненка, вул.Д.Січинського».

В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що детальним планом території, затвердженим спершу рішенням виконавчого комітету ЛМР від 10.04.2018 № 394, а згодом і ухвалою ОСОБА_1 міської ради від 27.12.2018 № 4537, змінено функціональне призначення певних зон, а саме територія у межах вул.Зеленої, вул.П.Пимоненка, вул.Д.Січинського віднесена до зони Ж-3 (зона багатоповерхової житлової забудови (від 5 до 10 поверхів)). Водночас Генеральним планом міста Львова ділянка у межах вул.Зеленої, вул.М.Пимоненка, вул. Д.Січинського відноситься до зони автотранспортних підприємств. Стверджує, що зміни до плану зонування Сихівського району, які внесені вказаним детальним планом території, є незаконними, оскільки суперечать положенням Генерального плану м.Львова, що затверджений ухвалою ОСОБА_1 міської ради від 30.09.2010 № 3924.

Позивач зауважує, що право на звернення до суду в контексті спірних правовідносин виникає із недотримання органами місцевого самоврядування правил та процедур розробки містобудівної документації, які спрямовані, зокрема, на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Ухвалою суду від 11.02.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування ОСОБА_1 міської ради.

Позиція відповідача ОСОБА_1 міської ради та третьої особи Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування ОСОБА_1 міської ради, викладена у відзиві на позовну заяву від 27.02.2019, де в спростування позовних вимог представник цих учасників справи покликається на наступне. Зазначає, що детальний план території у районі вул.Зеленої, вул.М.Пимоненка, вул.Д.Січинського у м.Львові розроблений на замовлення Управління архітектури та урбаністики містобудування ЛМР на підставі рішення виконавчого комітету від 14.07.2017 № 612 «Про розроблення детального плану території у районі вул.Зеленої, вул.М.Пимоненка, вул.Д.Січинського у м.Львові». У проекті опрацьовано планувальне рішення використання та забудови території, орієнтовною площею 20,77 га. Основною метою розроблення детального плану території є уточнення функціонального призначення частини території («ВАТ «Південьзахіделектромереж»), розташування кварталу змішаної житлової та громадської забудови. Відповідно до проекту детального плану території у районі вул.Зеленої, вул.М.Пимоненка, вул.Д.Січинського у м.Львові, розробленого державним інститутом проектування міст «Містпроект» у 2018 році, зазначено, що проектом згідно намірів органу місцевого самоврядування м.Львова, власників та орендарів ділянок на території детального плану території передбачається зміна функціонального призначення території детального плану території на Ж-1, Ж-2, Ж-3, Г-2, КС-5, В-5, В-5-1, ТР-2. Ухвалою від 27.12.2018 № 4537 «Про затвердження рішення виконавчого комітету від 10.04.2018 № 394 «Про затвердження детального плану території у районі вул.Зеленої, вул.М.Пимоненка, вул.Д.Січинського» фактично підтверджено усі зміни містобудівної документації органом місцевого самоврядування.

При цьому відповідач зазначає, що оскаржувана ухвала стосується детального плану території у районі вул.Зеленої, вул.М.Пимоненка, вул.Д.Січинського, на території якого знаходяться 36 ділянок, які перебувають у власності чи користуванні. Усі власники та землекористувачі зазначені на ст.8 Детального плану території. Однак, громадська організація «Антикорупційний Моніторинг Львівщини» не має у власності чи у користуванні жодного обєкту нерухомого майна чи земельної ділянки на даній території. Таким чином, відповідач стверджує, що оскаржуване рішення не стосується позивача і учасником правовідносин, у яких буде застосовано цей акт, позивач також не є, відповідно правом оскаржувати таке рішення не володіє. Відтак, вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

У свою чергу, представник позивача подав відповідь на відзив, де виклав додаткові обгрунтування підстав звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 12.03.2019 здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

19.03.2019 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

Представник відповідача та третьої особи у судовому засіданні проти позовних вимог заперечила з підстав, наведених у відзиві, просила у задоволенні позову відмови повністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

27 грудня 2018 року на 16-тій сесії 7-го скликання ОСОБА_1 міської ради прийнято ухвалу № 4537 «Про затвердження рішення виконавчого комітету від 10.04.2018 № 394 «Про затвердження детального плану території у районі вул.Зеленої, вул.М.Пимоненка, вул.Д.Січинського», якою міська рада ухвалила: затвердити рішення виконавчого комітету від 10.04.2018 № 394 «Про затвердження детального плану території у районі вул.Зеленої, вул.М.Пимоненка, вул.Д.Січинського»; затвердити містобудівну документацію «Детальний план території у районі вул.Зеленої, вул.М.Пимоненка, вул.Д.Січинського», затверджену рішенням виконавчого комітету від 10.04.2018 № 394, як частину змін плану зонування території Сихівського району м.Львовва, затвердженого ухвалою від 18.09.2014 № 3840.

Детальний план території (далі - ДПТ) у районі вул.Зеленої, вул.М.Пимоненка, вул.Д.Січинського у м.Львові розроблений на замовлення Управління архітектури та урбаністики містобудування ЛМР на підставі рішення Виконавчого комітету ЛМР від 14.07.2017 № 612.

В проекті опрацьовано планувальне рішення використання та забудови території орієнтовною площею 20, 77 га.

Основною метою розроблення ДПТ є уточнення функціонального призначення існуючих ділянок виробничого призначення, зміна функціонального призначення частини території (ВАТ "Південьзахіделектромереж"), розташування кварталу змішаної житлової та громадської забудови.

Відповідно до проекту детального плану території у районі вул.Зеленої, вул.М.Пимоненка, вул.Д.Січинського у м.Львові, розробленого державним інститутом проектування міст «Містпроект» у 2018 році, проектом згідно намірів органу місцевого самоврядування м.Львова, власників та орендарів ділянок на території ДПТ передбачається зміна функціонального призначення території ДПТ послідовно на функціональні ділянки: Ж-1, Ж-2, Ж-3, Г-2, КС-5, В-5, В-5-1, ТР-2.

Позивач не погоджуючись з ухвалою ЛМР від 27 грудня 2018 року № 4537 про затвердження детального плану території, звернувся до адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування такої.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними положеннями законодавства.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" програми розвитку регіонів та населених пунктів, програми господарського, соціального та культурного розвитку повинні узгоджуватися з містобудівною документацією відповідного рівня.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 16 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

За визначенням пунктів 2, 3, 7 частини першої статті 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту; детальний план території - містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території; містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.

Частина перша статті 17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначає, що генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід'ємною частиною генерального плану.

У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території.

Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.

Відповідно до частини четвертої статті 19 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", детальний план території визначає: 1) принципи планувально-просторової організації забудови; 2) червоні лінії та лінії регулювання забудови; 3) функціональне призначення, режим та параметри забудови однієї чи декількох земельних ділянок, розподіл територій згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами; 4) містобудівні умови та обмеження (у разі відсутності плану зонування території) або уточнення містобудівних умов та обмежень згідно із планом зонування території; 5) потребу в підприємствах і закладах обслуговування населення, місце їх розташування; 6) доцільність, обсяги, послідовність реконструкції забудови; 7) черговість та обсяги інженерної підготовки території; 8) систему інженерних мереж; 9) порядок організації транспортного і пішохідного руху; 10) порядок комплексного благоустрою та озеленення, потребу у формуванні екомережі; 11) межі прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об'єктів (у разі відсутності плану зонування території).

Наказом Міністерства регіонального розвиту, будівництва та житлово- комунального господарства України від 12 березня 2012 року №107 затверджено ДБН 5.1.1-14:2012 "Склад та зміст детального плану території" (далі по тексту - ДБН).

Згідно з пунктом 4.1 ДБН визначено, що детальний план розробляється зокрема з метою: уточнення у більш крупному масштабі положень генерального плану населеного пункту, схеми планування території району; уточнення планувальної структури і функціонального призначення території, просторової композиції, параметрів забудови та ландшафтної організації частини території населеного пункту або території за його межами; формування принципів планувальної організації забудови; комплексного благоустрою та озеленення.

Пункт 4.2 ДБН визначає, що детальний план розробляється: на структурно- планувальні елементи території населеного пункту, які мають цілісний планувальний характер, - на основі затвердженого генерального плану цього населеного пункту відповідно до чинного законодавства, плану зонування (за наявності) з використанням матеріалів містобудівного та земельного кадастрів з використанням матеріалів містобудівного та земельного кадастрів.

Таким чином, генеральним планом передбачається довгострокова стратегія планування та забудови території, однак, не встановлюється її стале використання; у свою чергу детальний план території уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території, та розробляється із метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.

Відповідно до ч.1. ст.12 Закону України Про основи містобудування до компетенції сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування на відповідній території належить затвердження відповідно до законодавства місцевих програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, планів зонування територій, а за відсутності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території - детальних планів територій.

Згідно з ч.6 зазначеної статті до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належать: затвердження детальних планів територій за наявності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території; визначення територій для містобудівних потреб; внесення пропозицій щодо встановлення і зміни меж населених пунктів відповідно до закону.

Згідно з п.3 ст.8 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації.

Механізм розроблення або внесення змін до містобудівної документації з планування території на державному рівні в частині схем планування окремих частин території України та містобудівної документації з планування території на регіональному і місцевому рівнях визначається Порядком розроблення містобудівної документації, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.11.2011 №290 (надалі - Порядок № 290).

Пунктом 4.1. Порядку № 290 встановлено, що рішення про розроблення генерального плану, плану зонування території, детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту, а також внесення змін до цієї містобудівної документації приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.

Відповідно до п. 4.11. Порядку № 290 генеральні плани населених пунктів, плани зонування території та зміни до них затверджуються відповідними сільськими, селищними, міськими радами.

Так, Ухвалою ОСОБА_1 міської ради №3924 від 30.09.2010 затверджено Генеральний план м. Львова, а Ухвалою №3840 від 18.09.2014 р. план зонування в тому числі і Сихівського району м. Львова (з подальшими змінами).

Відповідно до п.4.3 Порядку № 290, замовником розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні або внесення змін до неї є: при розробленні генерального плану населеного пункту, плану зонування території, а також детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту, - виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.

Згідно з п.4.9. вказаного Порядку замовник розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні: забезпечує проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів у проекті містобудівної документації на місцевому рівні в порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 № 555 Про затвердження Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні.

Як зясовано під час розгляду справи, з 20 лютого 2018 по 12 березня 2018 тривало громадське слухання щодо врахування громадських інтересів під час розроблення детального плану території у районі вул. Зеленої, вул. М. Пимоненка, вул. Д. Січинського у м. Львові.

Оголошення щодо проведення громадського слухання було розміщено на сайті ОСОБА_1 міської ради у рубриці Громадські слухання та опубліковано у газеті Високий Замок від 20 лютого 2018 року № 20 (5717).

Так, як результат проведення громадських слухань та затвердження детального плану території у районі вул.Зеленої, вул.М.Пимоненка, вул.Д.Січинського у м.Львові Львівською міською радою прийнято 27.12.2018 ухвалу № 4537 «Про затвердження рішення виконавчого комітету від 10.04.2018 № 394 «Про затвердження детального плану території у районі вул.Зеленої, вул.М.Пимоненка, вул.Д.Січинського» як частину змін плану зонування території Сихівського району м.Львова, затверженого ухвалою ОСОБА_1 міської ради №3840 від 18.09.2014.

Суд зауважує, що оцінка правомірності рішення виконавчого комітету від 10.04.2018 № 394 «Про затвердження детального плану території у районі вул.Зеленої, вул.М.Пимоненка, вул.Д.Січинського» надана у рішенні ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 10 січня 2019 року, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до Виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, - ОСОБА_1 міської ради, Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування ОСОБА_1 міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові, товариства з обмеженою відповідальністю «Реновація», про визнання протиправними та скасування рішень - відмовлено повністю. Вказане рішення набрало законної сили.

За таких обставин, суд вважає хибними доводи позивача щодо наявності наведених ним ознак протиправності оскаржуваного рішення.

Крім того, при вирішенні справи суд має переконатись щодо наявності негативного впливу оскаржуваного рішення щодо прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулась за судовим захистом.

Досліджуючи це питання суд застосовує приписи, зокрема статті 55 Конституції України, за якою кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Також, необхідно зважати, що відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Отже, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, звертаючись до суду з позовом про оскарження ухвали ОСОБА_1 міської ради від 27 грудня 2018 року № 4537 «Про затвердження рішення виконавчого комітету від 10.04.2018 № 394 «Про затвердження детального плану території у районі вул.Зеленої, вул.М.Пимоненка, вул.Д.Січинського», позивач зобов'язаний зазначити не лише в чому полягала неправомірність, на його думку, такого рішення, а й чим таке рішення порушує його права та інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Оскільки сфера застосування норм оскаржуваного рішення безпосередньо не стосується позивача, ним не визначається ні його прав, ні обов'язків, то суд вважає відсутнім факт можливого порушення відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, у площині публічно-правових відносин інтересів позивача у зв'язку із прийняттям оскаржуваного рішення.

Відтак, проаналізувавши приписи зазначеного законодавства у взаємозв'язку з обставинами даної справи, суд дійшов переконання про безпідставність позовних вимог, а відтак позов задоволенню не підлягає.

У відповідності до ст.139 КАС України, розподіл судового збору у разі відмови у задоволенні позову не передбачений.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 28.03.2019.

Суддя В.М. Сакалош