Справа № 200/22572/17
Суддя: Литвиненко І. Ю.
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ Справа № 200/22572/17

Імям України Провадження 2-а/200/144/18

07 червня 2018 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в особі судді Литвиненка І.Ю., розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 8 роти 1 батальйону Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду знаходиться зазначена адміністративна справа, де позовними вимогами є скасування постанови поліцейської 8 роти 1 батальйону Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, серії АР № 245326 від 12 грудня 2017 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КпАП України (а.с. 2-7).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що 12 грудня 2017 року, близько 14 години, вона, керуючи транспортним засобом «Suzuki SX-4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, припаркувалась на парковці для автомобілей в районі будинку 8-а по вул. Харківській у м. Дніпрі. Відповідачем було винесено постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КпАП України, за паркування на місці з дорожньою розміткою 1.30 та табличкою 7.17, тобто у місці стоянки водіїв з інвалідністю, та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 1020 гривень. З даною постановою вона не згодна, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Так, вона припаркувала свій автомобіль на парковці, яка не позначена будь-якими заборонами для паркування. Наприкінці місця для паркування розташовані дорожні знаки, які позначають знак «головна дорога», «пішохідний перехід» та табличка, яка, відповідно до вимог п. 7.17 ПДР України вказує, що дія цього знаку поширюється на мотоколяски та автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак «інвалід». Жодної іншої дорожньої розмітки із зазначенням того, що це є місце паркування для водіїв з інвалідністю, на місці стоянки її автомобіля не було. Однак, відповідач, у своїй постанові зазначила, що нею порушено вимоги п. 8.4. ПДР, оскільки вона зайняла на парковці місце для стоянки водіїв з інвалідністю. Дані факти не відповідають дійсності, а тому постанова підлягає скасуванню.

Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду письмові заяви, в яких прохала справу розглянути за її відсутності, позов підтримала, прохала задовольнити (а.с. 15-16, 24).

Відповідач у судове засідання також не зявилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 56, 57). 21 травня 2018 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву. У відзиві зазначено, що 12 грудня 2017 року нею було винесено постанову про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КпАП України, оскільки позивач припаркувала автомобіль на місці, яке містить дорожню розмітку та дозволяє паркування лише водіям з інвалідністю, або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю. Вказана постанова повністю відповідає вимогам, встановленим Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, а також забезпечення дотримання вимог ПДР, до позивача застосовано адміністративне стягнення штраф у розмірі 1020 гривень. Також було зазначено, що фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення. Оскільки з моменту складання постанови та отримання відповідачем судової повістки про розгляд адміністративного позову пройшло понад пять місяців, відеозапис із нагрудної відеокамери не збережений (а.с. 45).

Розглянувши позов, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість його задоволення, з огляду на наступне.

Нормою ч. 2 ст. 8 Конституції України встановлено, що звернення до суду за захистом конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі конституції України гарантується. Відповідно до вимог ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення, наряду з іншими, є дані, встановлені показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 288 КпАП України, постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та дослідженні; належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також допустимість і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Нормою ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, покладається на відповідача. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 77 КАС України, докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

В силу вимог п.п. 5.1, 5.2.4, 5.2.5 Наказу Держспоживстандарту України від 27 грудня 2010 року № 590 «Розмітка дорожня. Загальні технічні вимоги. Методи контролювання. Правила застосування. ДСТУ 2587:2010», розмітка на автомобільній дорозі має відповідати вимогам цього стандарту і виготовляти її потрібно згідно із технічними умовами, погодженими та затвердженими в установленому порядку; контраст яскравості горизонтальної розмітки і дорожнього покриття (білих і чорних елементів вертикальної розмітки) для щойно нанесеної розмітки повинен становити не менше ніж 0,6. Під час експлуатації розмітки не повинно бути зниження цього показника більше ніж у два рази. Білизна розмітки повинна бути не менше ніж 0,6 на дорожніх покриттях з чорними вяжучими і не менше ніж 0,7 на цементобетонних покриттях згідно з ДБН В.2.3-4.

Судом встановлено, що 12 грудня 2017 поліцейською 8 роти 1 батальйону Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, серії АР № 245326, про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КпАП України, та піддано її адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 1020 гривень (а.с. 8). Як вбачається із наданого позивачем фото-доказу, над паркувальним місцем, на якому вона здійснила зупинку, розташовані два дорожні знаки - «головна дорога», «пішохідний перехід» та табличка, яка, в силу вимог п. 7.17 Правил дорожнього руху України, вказує, що дія цих знаків або одного із них поширюється на мотоколяски та на автомобілі, на яких установлений розпізнавальний знак «Інвалід». Будь-який дорожній знак, який би обмежував паркування автомобілів, окрім тих, на яких установлений розпізнавальний знак «Інвалід», на місці паркування позивача відсутній. Відповідачем не надано суду належних доказів тому, що на момент винесення постанови на місці парування була наявна дорожня розмітка, яка б відповідала вимогам державного стандарту щодо її білизни та контрасту яскравості. Наданий відповідачем доказ у вигляді фотографії з місця складання постанови (а.с. 40) суд не може прийняти як такий, що безперечно свідчить про наявність ознак адміністративного правопорушення у діях позивачки, виходячи з наступного. Так, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена 12 грудня 2017 року. Про наявність адміністративного позову відповідач дізналась у травні 2018 року, про що зазначає у своєму відзиві на позов (а.с. 45). В цей же час і була зроблена ця фотографія, що свідчить наявність листя на деревах та одяг перехожих, які є на фотографії. Окрім того, з цієї фотографії вбачається, що на місці паркування позивача наявна подвійна дорожня розмітка та лінії паркування, які мають різні контрасти яскравості, що свідчить про неодноразове її поновлення та нанесення у різні періоди часу. Тому такий доказ не може бути підтвердженням того факту, що на момент складання постанови горизонтальна розмітка відповідала стандартам та була допустимою для візуалізації позивачем. Інший доказ у вигляді фотографії дорожніх знаків «Зона платної парковки» (а.с. 41) також не може бути належним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки такі знаки розташовані на початку зони паркування транспортних засобів та дозволяють оплатне паркування усіх транспортних засобів без обмежень.

Враховуючи те, що відповідачем не надано беззаперечних доказів вчинення правопорушення, якими спростовуватимуться доводи позивача, в тому числі фото-відео-фіксації вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, який він повинен надати, оскільки кожен патрульний поліцейський має нагрудну камеру з відеореєстрацією, суд вважає, що не можна вважати доведеним факт вчинення позивачкою інкримінованого правопорушення. З цих підстав, внаслідок недоведеності вини позивача у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, постанова серії АР № 245326 від 12 грудня 2017 року, передбаченого ч. 5 ст. 122 КпАП України, підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 14-1, 247, 251, 258, 283, 287-289 КпАП України, ст.ст. 4, 6-9, 77, 90, 243-246 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Постанову інспектора патрульної поліції 6-ої роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції України ОСОБА_3 від 26 серпня 2017 року, серії ЕАА № 152150, про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 212 КпАП України, скасувати.

Відповідно до вимог п. 15.5 ч. 1 Перехідних положень КАС України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів редакції Закону» від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційну скаргу може бути подано учасниками справи до адміністративного апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня її проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.Ю. Литвиненко