Справа № 420/1619/19
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1619/19
УХВАЛА

02 квітня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бутенко А.В., розглянувши матеріали адміністративного позову Головного управління ДФС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) до Товариства з обмеженою відповідальністю «СОТТОСЕРВИС» (65011, м. Одеса, вул. 11 станція Люстдорфської дороги, 1) про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДФС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «СОТТОСЕРВИС» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Ухвалою суду від 25.03.2019 року позовну заяву Головного управління ДФС в Одеській області залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

01.04.2019 року від заявника надійшло клопотання, в якому просить суд відстрочити сплату судового збору, а у разі відмови в розстроченні, продовжити термін виконання ухвали суду від 25.03.2019 року строком на один місяць.

В обґрунтування заяви зазначено, що ненадання документу, що підтверджує сплату судового збору, з незалежних від волі заявника обставин, не в змозі здійснити сплату судового збору за заяви у зв'язку з тим, що операції на рахунках ГУ ДФС в Одеській області тимчасово зупинено Державною казначейською службою України у відповідності до пункту 29 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України, що підтверджується листом Головного управління ДКСУ в Одеській області від 04.03.2019 року №10-08/205-1601 (копія додається). Державною фіскальною службою України з метою відновлення руху коштів на рахунках, терміново вживаються відповідні заходи та дії, спрямовані на виконання вимог вищевказаного Порядку. Також, виходячи з системного аналізу ст. ст. 55, 129 Конституції України, судові витрати не повинні бути перешкодою для доступу до суду всіх осіб незалежно від їх майнового стану, що відповідає гарантуванню принципу рівності, а відтак, просить суд відстрочити сплату судового збору.

Вирішуючи клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У розумінні приписів ст. 8 Закону України "Про судовий збір", відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" визначено вичерпний перелік суб'єктів, які мають пільги та звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Судом встановлено, що позивач не відноситься до жодної з пільгових категорій, та повинен сплачувати судовий збір за подачу позовної заяви до суду.

Обмежене фінансування суб'єкта владних повноважень не є підставою для відстрочення від сплати судового збору.

Як зазначено в Постанові пленуму Вищого адміністративного суду України від 05 лютого 2016 року з посиланням на Постанову пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 23 січня 2015 року, обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати (вказана позиція підтримана Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 25 вересня 2015 року).

Аналіз такого врегулювання та судової практики дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкт владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Тоді як, невмотивоване звільнення від оплати повністю або частково, відстрочення або розстрочення сплати судових витрат утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб'єктів звернення за судовим захистом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справ "Креуз проти Польщі", "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Враховуючи викладене, обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України та відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб'єктами владних повноважень, не є такими, що не залежать від волі особи, та дають право на відстрочення сплати судового збору.

Станом на час звернення ГУ ДФС в Одеській області до суду із позовом Закон України "Про судовий збір" (стаття 5) не містить пільг щодо сплати судового збору у відношенні вказаного суб'єкта.

Відтак, заявнику слід надати докази про сплатиту судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Враховуючи зазначене, дослідивши матеріали позову, суд вважає заможливе задовольнити клопотання заявника та продовжити термін виконання ухвали від 25.03.2019 року.

Керуючись ст. 160-161, 169, 241-245 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління ДФС в Одеській області про відстрочення сплати судового збору.

Продовжити строк для усунення недоліків за позовною заявою Головного управління ДФС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) до Товариства з обмеженою відповідальністю «СОТТОСЕРВИС» (65011, м. Одеса, вул. 11 станція Люстдорфської дороги, 1) про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Надати заявнику строк для усунення недоліків позовної заяви до 03 травня 2019 року.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута заявникові з усіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Бутенко А.В.