Справа № 240/5368/18
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
02 квітня 2019 року м. Житомир справа № 240/5368/18
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Токаревої М.С.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання розглянути заяву та прийняти рішення про надання дозволу на виготовлення технічної документації,
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області у якому, з врахуванням уточнених позовних вимог просили:
Ухвалою від 04.12.2018 було обєднано в одне провадження справу №240/5368/18 за позовом ОСОБА_1 до Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити дії та справу №240/5369/18 за позовом ОСОБА_2 до Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити дії. Обєднаній справі присвоєно №240/5368/18 .
Від позивачів надійшли до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.
Представник відповідача, подав до суду заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження, проти задоволення позову заперечував. Обгрунтовуючи свою позицію представник відповідача посилався на те, що дійсно, термін розгляду заяви позивачів було порушено, проте таке порушення відбулося у звязку з тим, що не скликалась сесія сільської ради та про це було додатково повідомлено позивачів.
У відповідності до ст.205 КАС України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.
Статтею 118 Земельного кодексу України визначається порядок безоплатної приватизації земельних ділянок.
Так, зокрема, частинами 6-7 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі, якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_5 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.
Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектарів (пункт б частини 1 статті 121 Земельного кодексу України).
Згідно абзацу частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Із положень статті 79-1 Земельного кодексу України слідує, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.
Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
Формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок.
Аналіз викладених норм свідчить про те, що формування земельних ділянок зокрема, шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок.
Нормами ч.5 ст.46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.
Аналогічні норми наведено і у ч.1 ст. 20 Закону України "Про звернення громадян". Зокрема у ній вказано, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.
Аналіз наведених норм свідчить, що з моменту подання звернення до органу місцевого самоврядування із земельного питання до моменту його розгляду не повинно минути більше одного місяця від дня їх надходження.
Водночас, зі змісту листів, Мартинівської сільської ради направлених на адресу позивача ОСОБА_1 вбачається, що сесію Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області було проведено 08.10.2018, а наступну 27.11.2018.
Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною 1 ст. 135 КАС України встановлено, що витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.
Згідно ч.3 ст.135 КАС України граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх законних представників, що пов'язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Із поданих заяв встановлено, що представник позивача просить відшкодувати понесені витрати на переїзд до іншого населеного пункту та повернення в пункт перебування позивача - м.Київ - м. Житомир - м.Київ.
На підтвердження витрат позивачем надано скріншоти калькулятора палива та відстані проїзду Київ-Житомир-Київ, посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та квитанції про сплату вартості пального.
Таким чином, розмір документально підтверджених витрат представника позивача на переїзд до іншого населеного пункту для участі у судовому засіданні становить 1204,91 грн.
Крім того, судові витрати зі сплати судового збору понесені позивачами становлять 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп. щодо кожного позивача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити .
Стягнути солідарно на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрати на проїзд в сумі 1204,91 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області.
Стягнути з Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 704,80 грн.
Стягнути з Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у сумі 704,80 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева