Справа № 400/2987/18
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2019-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И
29 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/2987/18
Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання неправомірною бездіяльність,-

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо неврахування всіх видів грошового забезпечення при обрахуванні пенсії;

- зобов`язання відповідача вчинити дії по донарахуванню пенсії, з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, що підтвердженні відповідними довідками, починаючи з дня її призначення, а саме з 22 грудня 2017 року.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2018 року зупинено провадження у справі до набрання чинності рішенням Верховного Суду у справі № 522/2738/17.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апелянт вважає, що судом першої інстанції при вирішенні справи було порушено норми матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення. Крім цього, апелянт зазначає, що судом безпідставно зупинено провадження у справі, оскільки суд першої інстанції, зупиняючи провадження по справі не зазначив в чому саме полягає аналогічність вимог, які заявлені позивачем.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання неправомірної бездіяльність.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами статті 262 КАС України в спрощеному провадженні без повідомлення учасників справи.

Одночасно, відповідачу судом встановлено строк до 24.12.2018 року подати відзив на позовну заяву та всі докази висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, які в нього є.

Судом першої інстанції було встановлено, що Верховним Судом відкрито провадження у адміністративній справі № 522/2738/17, відповідачем у якій є орган Пенсійного фонду України, спір у якій виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у якій позивачем заявлено аналогічні вимоги, що й у справі № 400/2987/18, судове рішення в якій законної сили не набрало, з цих підстав, суд за власної ініціативи поставив на обговорення питання про зупинення провадження.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2018 року зупинено провадження у справі до набрання чинності рішенням Верховного Суду у справі № 522/2738/17.

Ухвалюючи рішення про зупинення провадження, суд першої інстанції встановив, що станом на день постановлення ухвали у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні відомості щодо результатів розгляду Верховним Судом по справі № 522/2738/17.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Статтею 236 Кодексу адміністративного судочинства України визначені підстави обов`язкового зупинення провадження у справі та випадки, коли суд має право зупинити провадження у справі, а також строки зупинення провадження та порядок поновлення зупиненого провадження у справі.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 03 вересня 2018 року прийнято до розгляду справу № 522/2738/17 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Одеського обласного військового комісаріату про зобов`язання вчинити певні дії. Розгляд справи призначено в порядку письмового провадження без виклику учасників справи на 07 листопада 2018 року.

26 червня 2018 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду постановив ухвалу, якою передав цю справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Таке рішення касаційного суду мотивоване необхідністю відступити від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові цього суду від 10 березня 2015 року (№ 21-70а15).

Так, у зазначеній постанові Верховний Суд України зробив правовий висновок щодо застосування у подібних цій справі правовідносинах положень статті 9 та частини третьої статті 43 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який полягає у тому, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивача, позовні вимоги стосуються, зокрема, зобов`язання відповідача провести позивачеві донарахування пенсії, з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, що підтверджені відповідними довідками, починаючи з дня призначення. Так, у зазначеній довідці зазначені додаткові види грошового забезпечення з яких було нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Ухвалюючи рішення про зупинення провадження, суд першої інстанції встановив, що станом на 28 грудня 2018 року рішення Верховного Суду у справі № 522/2738/17 законної сили не набрало.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відтак, зупинення провадження у справі для повного, всебічного та справедливого розгляду справи до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі є доречним з огляду на спірні правовідносини, і така обставина для зупинення провадження передбачена діючим процесуальним законодавством.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що саме по собі зупинення провадження у справі ніяким чином не порушує права позивача, а, навпаки, породжує для нього додаткову гарантію прийняття справедливого рішення по суті позовних вимог, відтак, суд не вбачає порушень судом першої інстанції статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з тим, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції встановлено, що згідно інформації оприлюдненої 05 березня 2019 року у Єдиному державному реєстрі судових рішень, Верховним Судом постановою від 06 лютого 2019 року у справі №522/2738/17 за результатами розгляду касаційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 02 листопада 2013 року перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси від 28 грудня 2016 року № 3528 із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди.

В зазначеному рішенні Верховний Суд вказав, що дане рішення набирає законної сили з дати його прийняття, є остаточним та оскарженню не підлягає.

Згідно частини 2 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження у типовій справі підлягає відновленню з дня набрання законної сили рішенням Верховного Суду у відповідній зразковій справі.

Оскільки обставини, які слугували підставою для зупинення провадження у даній справі, відпали, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність виконання вищезазначених вимог процесуального законодавства у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Згідно із ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 320 КАС України апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з винесенням нової ухвали про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243; 308; 311; 315; 320; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду справи.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Вербицька Н. В.