Справа № 342/1462/18
Суддя: Ничик Г. І.
Дата ухвалення: 2019-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 342/1462/18
Провадження № 2-а/342/24/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

секретаря судового засідання Петруняк Н.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду в м. Городенка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції Городенківського відділення поліції Коломийського відділу поліції Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_2 про визнання протиправними дій відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до старшого лейтенанта поліції Городенківського відділення поліції Коломийського відділу поліції Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_2, в якому просить визнати протиправними дії відповідача про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, скасувати постанову серії ДПО 18 № 928231 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксованого не в автоматичному режимі та закрити справу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП. Позов обґрунтовував тим, що 22 грудня 2018 року йому було вручено старшим інспектором ст. лейтенантом поліції ОСОБА_2 копію постанови серії ДПО18 № 928231 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП. Згідно Постанови 22.12.2018 о 12 годині 30 хвилин на а/д Р-24 Татарів-Камянець-Подільський водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ОСОБА_3, номерний знак НОМЕР_1 за межами населеного пункту з вимкнутим ближнім світлом фар чи денними ходовими вогнями, чим порушив п.9.8 ПДР; його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. З постановою позивач не погоджується, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, є незаконною та підлягає скасуванню. В порушення ст. 283 КУпАП в оскаржуваній постанові не вказано, на посаді якого відділу, відділення поліції працює/перебуває поліцейський, який виніс вказану постанову, не вказане прізвище поліцейського, який не підписав постанову. Крім того, таке порушення як керування т/з за межами населеного пункту із вимкнутим ближнім світлом фар чи денними ходовими вогнями не входить до складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, а охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КУпАП, за яке передбаченого покарання у вигляді попередження, а не штрафу в розмірі 425 грн. В діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. Поліцейський ОСОБА_2 не врахував та не дав їм належної оцінки поясненням позивача, зазначеним в постанові. Тобто, відповідач грубо порушив вимоги ст.ст. 268,283,284 КУпАП. Притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП є незаконним, необгрунтованим, та недоведеним, постанова про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону.

Сторони в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені відповідно до ч.ч.1, 2 ст.268 КАС України. Згідно положень частини 3 згаданої статті, їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду справи у суді першої інстанції.

Згідно вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення інспектором старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 водія транспортного засобу - позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що постанови серії ДПО18 № 928231 від 22.12.2018 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної інспектором ст. лейтенантом поліції ОСОБА_2, 22.12.2018 о 12 год. 30 хв. на а/д Р-24 Татарів-Камянець-Подільський, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz Vito 113, номерний знак НОМЕР_1, за межами населеного пункту із вимкнутим ближнім світлом фар чи денними ходовими вогнями, чим порушив п.9.8 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно п. 9.8 ПДР України, з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Згідно п. 1.10 ПДР України - денні ходові вогні - зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби.

Частиною другою статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Ближнє світло фар відноситься до зовнішніх освітлювальних приладів. Згідно п. 9.1 ПДР, увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є також і попереджувальним сигналом. З огляду на зміст правопорушення, викладений в оскаржуваній постанові та на диспозицію ч.2 ст. 122 КУпАП, відповідальність за якою стосовно користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами настає лише за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами, які повинні подаватись при початку руху та при зміні його напрямку. Зазначена норма закону не передбачає відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами під час руху транспортного засобу.

Крім того, при винесенні постанови не було зясовано обставини, передбачені ст. 280 КУпАП. Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії не відповідає принципу верховенства права і має ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, яка визначає, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому КУпАП порядку.

Отже, за таких обставин в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Крім того, відповідно до п. 2 розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП. В останній зазначено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу. В оскаржуваній постанові ДОП18 № 928231 не вказаного на посаді якого відділу, відділення поліції працює, перебуває поліцейський, який виніс вказану постанову.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. В порушення вказаної норми відповідач не надав суду належних, допустимих, достовірних і достатніх у своїй сукупності доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідач не виконав покладеного на нього обовязку доказування правомірності свого рішення, щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надав доказів, які б підтверджували факт вчинення правопорушення та спростовували пояснення позивача про відсутність в його діях складу правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 293 КпАП України передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з вищенаведеного приймаючи до уваги положення ч.3 ст.286 КАС України, суд приходить до переконання, що оскаржувану постанову слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, ст.ст. 9, 122, 220, 222, 251, 258, 268, 280, 283 КУпАП, керуючись ст.ст. 72, 77, 194, 205, 211, 220, 229, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 928231 від 22.12.2018, винесену інспектором Городенківського відділення поліції Коломийського відділу поліції Національної поліції України в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу 425 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Городенківський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його складення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - вул. Л.Бачинського, 4, м. Городенка, Івано-Франківська область, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Місцезнаходження Городенківського відділення поліції Коломийського відділу поліції Національної поліції України в Івано-Франківській області - вул. Героїв Євромайдану, 7, м. Городенка, Івано-Франківська область.

Рішення складене 29.03.2019.

Суддя: Ничик Г. І.