Справа № 813/720/17
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2019-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

29 березня 2019 року

м. Київ

справа №813/720/17

адміністративне провадження №К/9901/43960/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мороз Л.Л.,

суддів: Гімона М.М., Бучик А.Ю.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 813/720/17

за позовом Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова (далі - Галицьке ОУ ПФУ) до товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Промислово-комерційне підприємство «Елерон» про стягнення заборгованості, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Галицького ОУ ПФУ

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2017 року, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Гулида Р.М., суддів Кузьмича С.М., Запотічного І.І., -

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2017 року до Львівського окружного адміністративного суду надійшов позов управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова, правонаступником якого є Галицьке ОУ ПФУ, в якому пенсійний орган просив стягнути з ТОВ «Промислово-комерційне підприємство «Елерон» 1 560 грн 66 коп. витрат, пов'язаних з виплатою пенсії ОСОБА_2, які становлять різницю між сумою пенсії, призначеної за Законом України від 13 грудня 1991 року № 1977-ХІІ «Про наукову і науково-технічну діяльність» (далі - Закон № 1977-ХІІ), та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач всупереч вимог Закону № 1977-ХІІ та Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право зазначена особа, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 року № 372 (далі - Порядок фінансування), в період з 01 вересня 2015 року по 30 вересня 2016 року не здійснював відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою пенсій науковому працівнику, і заборгував позивачу 1550 грн 66 коп.

Львівський окружний адміністративний суд постановою від 06 квітня 2017 року задовольнив позовні вимоги.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 з 1990 року працював у Науково виробничо-комерційному об'єднанні (далів - НВКО) «Електрон», правонаступником якого в результаті ряду перетворень з 1991 по 1997 роки, є ТОВ «Промислово-комерційне підприємство «Елерон», тому останнє є належним відповідачем у даній справі, та має відшкодувати позивачу суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону № 1977-ХІІ і сумою пенсій, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів.

Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 11 липня 2017 року скасував рішення суду першої інстанції, ухвалив нове - про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив, зокрема з того, що довідка про трудову діяльність ОСОБА_2 не може підтверджувати правонаступництво підприємства та братися до уваги при вирішенні даного спору, оскільки спростовується довідкою ТОВ «Промислово-комерційне підприємство «Елерон» від 20 січня 2016 року № 2001 про те, ОСОБА_2 ніколи не працював на даному підприємстві, що також вбачається з записів його трудової книжки (а.с.53-67).

24 липня 2017 року Галицьке ОУ ПФУ звернулось до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2017 року, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року залишити в силі.

Касаційна скарга мотивована, зокрема, тим, що довідка про підтвердження наукового стажу ОСОБА_3 була видана відповідачем та підписана його Генеральним директором, в якій також зазначено про правонаступництво відповідача. Відповідальність про видачу довідки та достовірність відомостей зазначених в ній несе адміністрація підприємства, установи та організації.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 04 вересня 2017 року відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи.

23 жовтня 2017 року від відповідача до суду касаційної інстанції надішли заперечення на вказану касаційну скаргу, в яких ТОВ «Промислово-комерційне підприємство «Елерон» просить залишити останню без задоволення, а оскаржуване пенсійним органом судове рішення - без змін.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено в новій редакції.

Пунктом 4 частини першої розділу VII Перехідних положень КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частини третя статті 3 КАС України).

Верховний Суд заслухав у попередньому судовому засіданні доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, та, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції - без змін, з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

У справі, яка розглядається, суди встановили, що відповідачем з 19 жовтня 2004 призначено пенсію ОСОБА_2, як науковому працівнику.

Відповідно до довідки про підтвердження наукового стажу, виданої генеральним директором ТОВ «Промислово-комерційне підприємство «Елерон», ОСОБА_2 з 1990 року працював у НВКО «Електрон», правонаступником якого в результаті ряду перетворень з 1991 по 1997 роки, є ТОВ «Промислово-комерційне підприємство «Елерон».

ТОВ «Промислово-комерційне підприємство «Елерон» зареєстрований як платник збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до довідки АА №570974 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України датою первинної реєстрації ТОВ «Промислово-комерційне підприємство «Елерон» є 06 березня 1995.

Згідно Статуту ТОВ «Промислово-комерційне підприємство «Елерон», затвердженого загальними зборами учасників (протокол зборів учасників №1 від 14 лютого 1995 року) та зареєстрованого 06 березня 1995 року, ТОВ «Промислово-комерційне підприємство «Елерон» створене колективом фізичних осіб, що проживають в м. Львові, має колективну форму власності і не є жодним правонаступником прав та обов'язків ТОВ «ПКФ «Електрон» (пункт1.3. Статуту). Відповідно до пункту 1.6 Статуту учасниками ТОВ ««Промислово - комерційне підприємство «Елерон» є громадяни України: ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Джерелом формування майна товариства є: майно, передане йому учасниками, доходи, які отримані від реалізації, а також від інших видів діяльності Товариства та інші джерела, які не заборонені законодавчими актами України (пункт 6.2. Статуту).

Згідно протоколу №1 зборів учасників ТОВ «Виробничо-комерційне підприємство «Елерон» від 04 листопада 1997 року вирішено «для підвищення ефективності діяльності ТОВ «Виробничо-комерційне підприємство «Елерон» та у зв'язку економічною доцільністю дати згоду на вступ до складу учасників ТОВ «Промислова комерційна фірма «Електрон». Внесок ТОВ «Промислова комерційна фірма «Електрон» у Статутному фонді здійснюється у формі приміщення магазину, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 76 і належить на праві власності ТОВ «Промислова комерційна фірма «Електрон».

Окрім цього апеляційним встановлено, що відповідно до довідки ТОВ «Промислова комерційна фірма «Елерон» від 20 січня 2016 року № 2001 ОСОБА_2 ніколи не працював в даному підприємстві, що також вбачається з записів його трудової книжки (а.с.53-67).

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абзацу 2 частини тринадцятої Прикінцевих положень Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону № 1977-ХІІ та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначеного Закону, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів, спрямованих із джерел, визначених Законом № 1977-ХІІ.

Згідно з частиною восьмою статті 24 Закону № 1977-ХІІ різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується:

- для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів державного бюджету;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Згідно з пунктами 2, 4 Порядку фінансування за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

У разі ліквідації або зміни власника підприємства, установи, організації чи вищого навчального закладу III - IV рівнів акредитації різниця у розмірі пенсії фінансується за рахунок коштів їх правонаступників у порядку, що діяв стосовно цих підприємств, установ, організацій та закладів до моменту ліквідації або зміни власника.

Розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону № 1977-ХІІ, про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення (пункт 5 Порядку фінансування).

Отже, у випадках, коли відбувається перетворення в процесі приватизації державного підприємства у відкрите акціонерне товариство, до правонаступника переходять права і обов'язки державного підприємства, що приватизується, у тому числі й обов'язок зі сплати різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону № 1977-ХІІ, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів.

Схожі правові висновки раніше сформулював Верховний Суд України у постанові від 05 червня 2012 року у справі № 21-78а12 та Верховний Суд у постанові від 23 січня 2018 року у справі № 813/1470/15.

У справі, яка розглядається апеляційний суд встановив, що ОСОБА_2 не працював на підприємстві відповідача, що також підтверджується записами його трудової книжки (а.с. 53-67).

Із змісту трудової книжки вбачається, що ОСОБА_2 з 1982 року працював на виробничому об'єднанні «Електрон» Львівського телевізійного заводу, яке згодом було перетворено у науково-виробниче об'єднання «Електрон» (а.с. 58), Концерн «Електрон», Акціонерне товариство «Концерн-Електрон» (а.с.63), яке згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є діючим та не перебуває у стані припинення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційний суд правильно вказав на те, що довідка про трудову діяльність не може підтверджувати правонаступництво підприємства та братися при вирішенні даного спору.

З урахуванням наведеного, вірним є висновок суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

Оцінюючи наведені сторонами аргументи, Верховний Суд виходить з такого, що всі аргументи скаржника, наведені в касаційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанцій, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.

Як зазначено у частині четвертій статті 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судами оспорюваних рішень і погоджується з їх висновками у справі, якими доводи скаржника відхилено.

Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2017 року у справі № 876/5892/17 - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

М.М. Гімон

А.Ю. Бучик ,

Судді Верховного Суду