Справа № 540/2175/18
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/2175/18
Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

23 жовтня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області в якому просив визнати протиправним припинення органами Пенсійного фонду України виплати пенсії позивачу за період з 01 березня 2016 року по 31 липня 2017 року. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області виплатити ОСОБА_2 заборгованість по пенсії за період з 01 березня 2016 року по 31 липня 2017 року

Позовні вимоги обґрунтовані незаконною відмовою відповідача у виплаті пенсії за віком, за період перебування позивача на тимчасово непідконтрольній Україні території з 01.03.2016 року по 31.07.2017 року .

Відповідач заперечував проти позову, просив в задоволенні позовних вимог відмовити зазначаючи, що вони суперечать нормам чинного законодавства. Позивач не перебував на обліку ГУ ПФУ в Херсонській області до 01.08.2017 року. Рішення стосовно виплати недоотриманої пенсії внутрішньо переміщеної особи приймає відповідна комісія з питань призначення (відновлення) соціальних виплат, а не управління ПФУ.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Зобов'язано Головне управління ПФУ в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію за віком за період з 01.03.2016 року по 31.07.2017 року.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема, апелянт зазначає, що позивача, як особу переміщену з тимчасово окупованої території України ГУ ПФУ в Херсонській області прийняло на облік з 01.08.2017 року. Судом першої інстанції не враховані доводи відповідача, що до цього ОСОБА_2 отримував пенсію в управлінні ПФУ в Донецькій області, яке і зупинило йому виплату пенсії. Крім того, позивачем пропущений строк звернення до суду для захисту своїх прав.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін в зв'язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є громадянином України, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт НОМЕР_3 виданий 17.06.1998р. Ленінським РВ УМВС України у місті Донецьку, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 (а.с. 16).

12.11.2015 ОСОБА_2, фактичним місцем проживання (перебування) якого є АДРЕСА_1, - взятий на облік, як внутрішньо переміщена особа відповідно до довідки управління соціального захисту населення Добропільської міської ради № від 12.11.2015 (а.с. 46).

На основі заяви про запит пенсійної справи від 19.11.2015 року управлінням ПФУ м. Костянтинівка Донецької області передано пенсійну справу ОСОБА_2 до управління ПФУ в м. Добропілля та Допропільському районі Донецької області (а.с. 44-45).

11 липня 2017 року ОСОБА_2, фактичне місцем проживання (перебування) якого є АДРЕСА_2, взятий на облік, як внутрішньо переміщена особа відповідно до довідки управління соціального захисту населення Корабельної районної у місті Херсоні ради № від 11.07.2017 (а.с. 55).

На основі заяви про запит пенсійної справи від 13.07.2017 року Добропільським об'єднаним управлінням ПФУ Донецької області 21.07.2017 року передано пенсійну справу ОСОБА_2 до Херсонського об'єднаного управління ПФУ Херсонської області, правонаступником якого є ГУ ПФУ в Херсонській області.

Відповідно до додаткового атестату від 18.07.2017 року №101 Добропільське об'єднане управління ПФУ у Донецькій області виплатило пенсію позивачу по 29.02.2016 року (а.с. 64).

Згідно з витягу з протоколу від 21.08.2017 року №32 комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам управління праці та соціального захисту населення Корабельної районної у м.Херсоні ради поновлено соціальну виплату ОСОБА_2 з 01.08.2017 року (а.с. 57).

28 листопада 2017 року позивач звернувся до Херсонського об'єднаного управління ПФУ Херсонської області з заявою щодо нарахування недоотриманої пенсії за період з 01.03.2016 року по 31.07.2017 року (а.с. 65).

Відповідно до витягів з рішень №6 від 05.02.2018 року, №20 від 29.05.2018 року комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеної особи Корабельної районноїу м.Херсоні ради відмовлено позивачу у виплаті пенсії за вищевказаний період у зв'язку з встановленим фактом відсутності ВПО за фактичним місцем проживання (а.с. 67-68).

Вищевказані рішення комісії оскаржувалися позивачем у судовому порядку і рішеннями Херсонського окружного адміністративного суду від 18.04.2018 року №821/435/18, від 06.08.2018 №821/1212/18 визнавалися протиправними та скасовувалися. Зобов'язувалося управління праці та соціального захисту населення Корабельної районної у м. Херсоні ради повторно розглянути питання щодо призначення (відновлення) пенсії ОСОБА_2 за період з 01.03.2016 року по 31.07.2017 року.

Відповідно до витягу з рішення №39 від 29.10.2018 року комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеної особи повторно відмовлено позивачу у виплаті пенсії за вищевказаний період у зв'язку з встановленим фактом відсутності ВПО за фактичним місцем проживання (а.с. 69).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позбавлення права позивача на пенсійні виплати із незалежних від його волі обставин є порушенням його прав. Крім того, невиплата пенсії позивачу з підстав не передбачених Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV свідчить про неправомірність дій відповідача. Рішення про припинення ОСОБА_2 виплати пенсії відсутнє, а рішення УПСЗН Корабельної районної у м. Херсоні ради про відмову у призначенні позивачу пенсії за період з 01.03.2016 року по 31.07.2017 року визнанні незаконними у судовому порядку.

Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 1, 4 Закону України "Про забезпечення прав та свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014 року №1706-VІІ внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Це визначення має описовий характер та охоплює три види конституційно-правового статусу людини (громадянин України, іноземець та особа без громадянства). З огляду на визначення, внутрішньо переміщена особа - це особа, яка:

- перебуває на території України на законних підставах;

- має право на постійне проживання в Україні;

- була змушена залишити або покинути своє місце проживання в результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Отже, спеціальний статус внутрішньо переміщеної особи не збігається та не може підміняти собою жоден із закріплених у Конституції України конституційно-правових статусів особи, та не є окремим конституційно-правовим статусом особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Право на соціальний захист, що включає право на забезпечення у старості, гарантоване громадянам України ч. 1 ст. 46 Конституції України.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV передбачено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Слід звернути увагу на те, що у преамбулі до Закону № 1058-IV зазначено, що зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Відповідно до ст. 5 цього Закону № 1058-IV дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Питання виплати пенсій врегульовані статтею 47 Закону № 1058-IV, за якою пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Стаття 46 Закону № 1058-IV визначає умови виплати пенсії за минулий час. Відповідно до частини 2 даної статті нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Необхідними умовами застосування наведеної норми адміністративними судами є: 1) факт нарахування сум пенсій за минулий час, що підтверджується відповідними доказами; 2) доведеність вини пенсійного органу - наявність протиправних дій або протиправної бездіяльності, наслідками яких є невиплата сум пенсій.

З матеріалами справи вбачається, що ОСОБА_2 став на облік ГУ ПФУ в Херсонській області з 01.08.2017 року. Крім того, матеріали справи не містять підтвердження здійснення нарахування пенсії за період з 01.03.2016 року по 31.07.2017 року.

Відповідно до розпорядження Кабміну України "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення" від 07.11.2014 року № 1085-р м. Добропілля Донецької області не входить до переліку

населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно даних ЄДРПОУ Добропільське об'єднане управління ПФУ Донецької області не перебуває в процесі припинення та здійснює свою діяльність (а.с. 116-117).

Судова колегія погоджується з доводами апелянта, що ОСОБА_2 до 01.08.2018 року не перебував на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області. Це підтверджується розпорядженням Добропільського об'єднаного управління ПФУ Донецької області, яким закрито пенсійну справу позивача лише 20.07.2017 року (а.с. 49). Крім того, згідно з додатковим атестатом № 101 на гр.ОСОБА_2 виплата пенсії Добропільським об'єднаним управління ПФУ Донецької області йому здійснена по 29.02.2016 року, вказано базовий місяць індивідуальної індексації 01.12.2015 року.

Факт вини ГУ ПФУ в Херсонській області стосовно невиплати ОСОБА_2 пенсії за віком відсутній, оскільки воно не здійснювало протиправних дій та не допускало протиправної бездіяльності по відношенню до позивача в період з 01.03.2016 по 31.07.2017 року, так як останній не перебував на її обліку.

Відтак, у відповідача відсутній обов'язок здійснити виплату пенсію позивачу за період з 01.03.2016 по 31.07.2017 року.

Судова колегія роз'яснює позивачу його право на звернення з вимогами про незаконне припинення йому виплати пенсії з березня 2016 року та зобов'язання нарахувати та виплатити пенсію з 01.03.2016 року по 31.07.2017 року до Добропільського об'єднаного управління ПФУ Донецької області.

Суд першої інстанції надав невірну правову оцінку обставинам справи, не врахував наведені норми матеріального права, в зв'язку з чим прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до п.3, п.4 ч.1 ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям постанови про відмову в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 в повному обсязі.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 26 жовтня 2018 року, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст.328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст.308,311,315,317,321,322,325,328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - задовольнити.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року - скасувати та ухвалити постанову про відмову ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко