Справа № 824/251/19-а
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

02 квітня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/251/19-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Кушнір В.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про визнання неправомірними дій та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

У поданому до суду адміністративному позові ОСОБА_1 просить суд:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Шешуряк В.Т., які полягають у винесенні постанови про стягнення виконавчого збору від 30.06.2017р. №52037561 та про стягнення витрат виконавчого провадження від 30.06.2017р. №52037561 на загальну суму 4766,42грн.;

- скасувати постанови про стягнення виконавчого збору від 30.06.2017р. №52037561 та про стягнення витрат виконавчого провадження від 30.06.2017р. №52037561 на загальну суму 4766,42грн.

Разом з позовною заявою позивач подала заяву, в якій просила поновити строк звернення до суду з даним позовом. Однак, суд дійшов висновку, що причини, зазначені позивачем в обґрунтування пропущення такого строку не є неповажними. Тому, ухвалою суду від 11.03.2019р. позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано подати заяву про поновлення строку звернення до суду з цією позовною заявою, в якій вказати інші підстави для поновлення такого строку.

На виконання вимог ухвали суду від 11.03.2019р. позивачем 25.03.2018р. подано заяву про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, у якій обґрунтовано причини пропущення такого строку. У вказаній заяві позивач зазначила, що про порушення своїх прав дізналася 26.12.2019р. З 20.12.2018р. по 10.01.2019р. позивач знаходилася в м.Чернівці, однак у неї були відсутні технічні можливості для вивчення матеріалів виконавчих проваджень, їх аналізу, перевірки, опрацювання тощо. Період часу з 11.01.2019р. по 28.02.2019р. припадає на виконання функціональних обов'язків за займаної нею посадою по місцю працевлаштування та зайняття трудовою діяльністю в м.Києві. Крім того, в січні 2019 року (22.01.2019р.) її матері було проведено складне оперативне втручання та вона потребує постійного догляду та піклування по теперішній час.

Розглянувши подану заяву, суд вважає, що вона є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Пунктом п'ятим частини першої цієї ж статті закріплено обов'язок суду з'ясувати чи подано позовну заяву у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За правилами статті 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У низці рішень ЄСПЛ принцип правової визначеності трактується у світлі дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справи "Рябих проти Росії", п.п. 51, 52, "Брумареску проти Румунії", п.61).

Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформовано практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, також строків апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, а поновлення пропущеного строку допускається лише у виняткових випадках, коли мають місце не формальні та суб'єктивні, а об'єктивні та непереборні причини їх пропуску.

Зокрема, у справах "Світлана Науменко проти України", "Трегубенко проти України", "Праведна проти Росії", "Желтяков проти України" ЄСПЛ зазначає, що у випадках перегляду судових рішень, як у порядку нагляду, так і у зв'язку з нововиявленими обставинами, національним судам необхідно забезпечувати дотримання учасниками справи встановлених строків та не допускати того, щоб за допомогою таких процесуальних механізмів як продовження строку на оскарження, було порушено принцип правової визначеності.

Так, в одному із своїх рішень ЄСПЛ встановив порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з тієї причини, що строк на оскарження був продовжений по завершенню значного періоду часу не для усунення серйозних судових помилок, а лише з метою повторного розгляду та ухвалення нового рішення у справі (справа "Пономарьов проти України", п.п. 41-42).

Отже, звертаючись до суду із заявою про поновлення строків звернення позивач повинен навести об'єктивні та непереборні причини їх пропуску.

Оцінивши заяву про поновлення пропущеного строку, суд не встановив наявності поважних підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду з даним позовом. Обґрунтовуючи причини неможливості звернутися до суду з моменту, коли їй стало відомо про порушення її прав (26.12.2018р.) до 10.01.2019р. позивач не наводить жодної об'єктивної та непереборної причини пропуску строку звернення до суду, окрім того, що констатує таку неможливість. Аналогічного висновку слід прийти з приводу неможливості звернутися в подальшому до суду (з 10.01.2019р.), мотивовану виконанням своїх прямих обов'язків за посадою. Указана підстава є необґрунтованою, оскільки перебування територіально у м.Чернівці не є обов'язковою умовою для звернення до суду з даним позовом, окрім цього, суд звертає увагу, що Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено обв"язку особистого подання позовної заяви, така позовна заява могла бути подана засобами поштового зв"язку.

За таких обставин, суд доходить висновку, що підстави вказані позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду з даним позовом від 25.03.2019р. не є поважними.

У відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 2 статті 123 КАС України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Також згідно п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Як зазначалось раніше ухвалою суду від 11.03.2019р. позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано подати заяву про поновлення строку звернення до суду з цією позовною заявою, в якій вказати інші підстави для поновлення такого строку. Натомість, позивачем у поданій на виконання вимог ухвали заяві вказано підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, визнані судом неповажними.

Відтак, суд у відповідності до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України суд доходить висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви позивачу.

Разом із цим, суд звертає увагу позивача на те, що згідно п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви.

В такому випадку у разі звернення позивача з клопотанням про повернення судового збору, сплаченого за даний позов згідно квитанції №126 від 25.09.2018 р. у розмірі 768.40грн., такий буде повернено позивачу.

На підставі наведеного та керуючись статтями 169, 241, 243, 248 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про визнання неправомірними дій та скасування постанов - повернути позивачу.

2. Роз'яснити, що відповідно до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя В.О. Кушнір