Справа № 264/5974/18
Суддя: Пустовойт Т. В.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/5974/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2019 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т.В., за участю секретаря судового засідання Родыної Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року позивачка звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача, в обґрунтуванні якого вказала, що 13.06.2018 року Адміністративною комісією виконавчого комітету Маріупольської міської ради було винесено постанову №1260, якою її визнано винуватою в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень. Вважає незаконним винесений відносно неї протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.156 КУпАП від 31.05.2018 року, складений працівниками поліції, оскільки чек, який би підтверджував продаж товару в зазначений час неповнолітній особі, відсутній, пояснення від неповнолітнього покупця були відібрані без присутності законного представника. Про розгляд вказаного протоколу Адміністративною комісією виконавчого комітету Маріупольської міської ради позивачка не була сповіщена, у зв'язку із чим вона не змогла дати обґрунтовані пояснення та представити докази її невинуватості. А тому просить постанову Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради №1260 від 13.06.2018 року скасувати як правомірну.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, за участю її представника ОСОБА_2, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник позивачки ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності від 23.10.2018 року, підтримав позовні вимоги з аналогічних мотивів наведених в позові, зауважив, що у ОСОБА_1 сумнівів щодо повноліття дівчини, яка купувала пиво, відповідно до її зовнішності не було. Просив позов задовольнити в повному обсязі та скасувати постанову від 13.06.2018 року, як протиправну.

Представник відповідача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності від 30.01.2019 року, заперечувала проти задоволення позовних вимог, надала до суду відзив, в якому зазначила, що постанова про притягнення ОСОБА_1 за ч.2 ст.156 КУпАП є законною та обґрунтованою, в задоволенні позовних вимог просила відмовити у повному обсязі.

Суд, вислухавши надані сторонами пояснення, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 31.05.2018 року працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 156 КУпАП про те, що ОСОБА_1, 31.05.2018 року о 16:45 годин, знаходячись на своєму робочому місці в магазині, розташованому за адресою: АДРЕСА_2, реалізувала (продала) алкогольне пиво «Shake» 0,5 л. неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, чим порушила правила роздрібної торгівлі.

13.06.2018 року Адміністративною комісією Виконавчого комітету Маріупольської міської ради було прийнято постанову №1260, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 1700 гривень.

У ч.1 ст.2 КАС України вказано, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.156 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Згідно вимог ст.218 КУпАП, адміністративні комісії виконавчих органів сільських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення і мають право накладати адміністративні стягнення, зокрема, передбачені частиною 2 статтею 156 КУпАП.

При цьому у ході складення матеріалів про адміністративні правопорушення та прийняття постанови за результатами даних матеріалів органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи згідно з приписами ст.19 Конституції України зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто будь-яке відхилення або недотримання передбаченого законом (підзаконним) актом встановленого порядку дій органами державної влади, може призвести до порушення законних прав громадян під час вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так з протоколу про адміністративне правопорушення №146395 від 31.05.2018 року, складений Центральним відділом поліції ГУНП в Донецькій області, відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.156 КУпАП, а також доданих до нього документів вбачається, що згідно трудового договору від 01.03.2018 року, укладеного між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_1, остання прийнята на роботу до магазину за адресою: АДРЕСА_2, на посаді продавця-консультанта.

Згідно ліцензії від 27.06.2017 року суб'єкт господарювання - ФОП ОСОБА_5 має на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, термін дії ліцензії з 01.07.2017 року до 01.07.2018 року.

Відповідно до рапорту УОП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області Цикилек О.А., 31.05.2018 року ним було виявлено адміністративне правопорушення за ч.2 ст.156 КУпАП вчинене ОСОБА_1, яка здійснила продаж алкогольного пива неповнолітній особі.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 31.05.2018 року, записаних з її слів працівником поліції, вона дійсно 31.05.2018 року о 16:45 год. здійснила продаж алкогольного пива «Shake» 0,5 л. раніш незнайомій їй дівчині, касовий чек вона не видала, оскільки касовий апарат був зламаний, а паспорт у дівчини не просила, бо відволіклась на іншого покупця. Про заборону продажу алкоголю неповнолітнім особам обізнана.

Неповнолітній вік ОСОБА_7 підтверджується копією паспорту громадянина України НОМЕР_1 та письмовими поясненнями останньої, записаними з її слів працівником поліції в присутності матері ОСОБА_8, згідно яких при продажі алкогольного пива ОСОБА_1 не поцікавилась віком ОСОБА_7, паспорту у неї не питала.

Згідно статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

За приписами ст.280 КУпАП, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.293 КУпАП і роз'яснень, викладених в п.7 Постанови пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зі змінами та доповненнями, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. А згідно з ч.2 даної статті ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Відповідно до положень ч.3 ст.90 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно копії повістки, ОСОБА_1 було запропоновано з'явитися за адресою: АДРЕСА_3, для розгляду протоколу №146395 від 31.05.2018 року, який відбувся 13.06.2018 року об 11 годині. Вказану кореспонденцію було направлено рекомендованим листом поштою за адресою: АДРЕСА_1, що вказана ОСОБА_1 як адреса її проживання, що підтверджується письмовими поясненнями останньої доданими до адміністративного протоколу.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що відповідач діяв в межах своїх повноважень, протокол складено при наявності адміністративного правопорушення в діях позивачки, за вчинення якого у передбаченому чинним законодавством порядку суб'єктом владних повноважень винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, при визначенні розміру якого враховано особу порушниці та конкретні обставини справи, права позивачки при цьому порушені не були, посилання позивачки на порушення її прав щодо несвоєчасного сповіщення про розгляд адміністративного протоколу, суд розцінює як намагання останньої уникнути адміністративної відповідальності, у зв'язку з чим, у задоволенні позову відмовляє у повному обсязі.

Керуючись Конституцією України, ст.ст. 4-14, 77, 90, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Т.В. Пустовойт