Справа № 440/4499/18
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2019-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/4499/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Бойка С.С., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

17 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльності щодо не розгляду звернення від 10.11.2018 №ФИ-8719588 та №ФИ-8719593; визнання протиправною бездіяльності щодо не надання довідки про середньомісячний розмір грошового забезпечення працівника Національної поліції України за 2018 рік, згідно вимог викладених у зверненнях від 10.11.2018 №ФИ-8719588 та №ФИ-8719593; визнання протиправною бездіяльності щодо не надання роз'яснення порядку оскарження прийнятого рішення у відповіді ДФЗБО Національної поліції України від 26.11.2018 за вих. №Ф-618/29/2/01-2018 та зобов'язання повторно розглянути звернення від 10.11.2018 №ФИ-8719588 та №ФИ-8719593 та вжити заходів реагування з урахуванням обставин встановлених судом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ним через Урядовий контактний центр до Національної поліції України подано звернення щодо надання довідки про середньо місячний розмір грошового забезпечення працівника національної поліції України за 2018 рік, однак в порушення вимог чинного законодавства відповіді від відповідача на вказане звернення він не отримав.

Ухвалою суду від 29.12.2018 відкрито провадження у справі за даним позовом, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

16.01.2019 судом одержано відзив Національної поліції України на позов, у якому представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Стверджував, що всі звернення ОСОБА_1 розглянуто та надано відповідь від 16.11.2018 за вих. №335зі/29/2/01-2018, якою роз'яснено порядок виплати грошового забезпечення поліцейських та його складові. Вказував на те, що заявнику повідомлено про відсутність визначеного законом порядку обрахунку середнього розміру грошового забезпечення поліцейського.

В судове засідання яке відбулося 26.02.2019 сторони не з'явилися хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно із частиною девятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що в судове засідання належним чином повідомлені учасники справи не з'явилися та відсутні потреби заслухати свідка чи експерта, суд вирішив розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 через Урядову гарячу лінію, 10.11.2018 подано звернення на ім'я Прем'єр міністра України ОСОБА_2, Голови Національної поліції України ОСОБА_3 та начальника Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України звернення за реєстраційними номерами ФИ-8719582, ФИ-8719587 та ФИ-8719595 відповідно. Згідно яких позивач просив надати йому довідку встановленого зразка про середньо місячний розмір грошового забезпечення (заробітну плати) працівників Національної поліції України за 2018 рік.

Департамент фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України своїм листом від 16.11.2018 №335зі/29/2/01-2018 "Про надання інформації" ОСОБА_1 повідомлено, що його звернення ФИ-8719582, ФИ-8719587 та ФИ-8719595 розглянуті. ОСОБА_1 роз'яснено, що відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу за займаною посадою, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 12 розділу 2 Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260 "Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання" передбачено, що керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.

Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення.

Повідомлено про відсутність у ДФЗБО НПУ будь-якого визначеного законом порядку обрахунку середнього розміру грошового забезпечення поліцейського.

Крім того, ОСОБА_1 через Урядову гарячу лінію, 10.11.2018 подано звернення на ім'я Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_4 №ФИ-8719588 та на ім'я директора Департаменту фінансово-обліковї політики МВС України ОСОБА_5 №ФИ-8719593 про надання довідки встановленого зразка про середньо місячний розмір грошового забезпечення (заробітну плати) працівників Національної поліції України за 2018 рік.

Департамент фінансово-облікової політики МВС України листом від 20.11.2018 №15/2-Ф-866 надіслав звернення позивача за належністю до Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України.

Позивач вважаючи, що Національною поліцією України не розглянуто його звернення від 10.11.2018 №ФИ-8719588 та №ФИ-8719593 звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-ВР (надалі Закон № 393/96-ВР).

Згідно з положеннями частини першої статті 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 3 цього Закону під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Згідно з частиною другою статті 5 Закону № 393/96-ВР звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне).

Звернення може бути усним чи письмовим (частина четверта статті 5 Закону № 393/96-ВР).

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв'язку (електронне звернення) (частина шоста статті 5 Закону № 393/96-ВР).

Частинами сьомою та восьмою статті 5 Закону № 393/96-ВР визначено, що у зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв'язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз'ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

Питання розгляду заяв (клопотань) врегульовано статтею 15 Закону № 393/96-ВР, згідно з частиною першою якої органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 №930, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.12.2017 за №1493/31361 (надалі Порядок №930) звернення громадян, що надійшли до органів (підрозділів) поліції з використанням засобів поштового зв'язку, мережі Інтернет, електронного зв'язку (електронні звернення), через контактні центри державної установи "Урядовий контактний центр" та телефонну "гарячу лінію" Національної поліції України, приймаються, попередньо розглядаються та централізовано реєструються службою діловодства органу (підрозділу) поліції в день їх надходження, а ті, що надійшли в неробочий день і час, - наступного після нього робочого дня в журналі реєстрації звернень громадян (додаток 1) або на реєстраційно-контрольних картках (далі РКК) (додаток 2), придатних для обробки персональними комп'ютерами.

Відповідно до пункту 3 розділу IV Порядку №930 рішення, які приймаються за зверненнями, повинні бути мотивованими та ґрунтуватися на законодавстві України.

Згідно з пунктом 5 розділу IV Порядку №930 звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, ужито необхідних заходів і заявникам надано ґрунтовні та вичерпні відповіді.

Відповідно до пункту 6 розділу IV Порядку №930 звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, що не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник органу або підрозділу поліції або його заступники встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляють особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів. Якщо останній день терміну розгляду звернення припадає на вихідний, святковий день, останнім днем терміну вважається перший після нього робочий день.

Положеннями пункту 12 розділу IV Порядку №930 передбачено, що за результатами розгляду звернення громадянина виконавцем готується довідка про результати проведення перевірки інформації, викладеної у зверненні, яка доповідається керівнику органу (підрозділу) поліції разом з проектом відповіді заявнику. Керівник органу (підрозділу) проставляє свій підпис на довідці про ознайомлення із вжитими заходами під час здійснення перевірки інформації, викладеної у зверненні, або вчиняє резолюцію (доручення) про необхідність ужиття додаткових заходів з метою об'єктивного, усебічного та повного розгляду звернення.

До звернень, які не потребують проведення перевірки, довідки не складаються.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон України "Про звернення громадян" і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. При цьому зазначають заходи, вжиті органом чи підрозділом поліції в межах його компетенції для захисту конституційних прав громадян (пункт 14 розділу IV Порядку №930).

З матеріалів справи судом встановлено, що звернення від 10.11.2018 подані відповідно до статті 40 Конституції України, Закону України "Про звернення громадян", Закону України "Про інформацію".

У своїх зверненнях, позивач просив надати довідку встановленого зразка про середньомісячний розмір грошового забезпечення працівника Національної поліції України за 2018 рік.

Суд зазначає, що Департаментом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України розглянуто звернення позивача від 10.11.2018 №№ФИ-8719582, ФИ-8719587 та ФИ-8719595. Листом від 16.11.2018 №335зі/29/2/01-2018 повідомлено про неможливість надати довідку встановленого зразка про середньомісячний розмір грошового забезпечення працівника Національної поліції України за 2018 рік, з огляду на відсутність визначеного законом порядку обрахунку середнього розміру грошового забезпечення поліцейського.

Також проінформовано позивача, що виплата та нарахування грошового забезпечення поліцейським здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.112015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 "Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання".

Зазначено, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Cуд зазначає, що відповідно до частин першої та другої статті 94 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Також положеннями пункту 3 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799 визначено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Водночас вищевказаними нормативно-правовими актами не передбачено форми та порядку видачі довідки про середньомісячний розмір грошового забезпечення поліцейського.

Отже, звернення позивача №№ФИ-8719582, ФИ-8719587 та ФИ-8719595 щодо надання довідки встановленого зразка про середньомісячний розмір грошового забезпечення працівника Національної поліції України за 2018 рік розглянуті та відмовлено у її видачі.

З матеріалів справи судом встановлено, що керівником національної поліції України доручено начальнику Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України ОСОБА_6 розглянути звернення позивачем від 10.11.20185 №ФИ-8719588, а звернення адресоване директору Департаменту фінансово-облікової політики МВС України ОСОБА_5 передано на розгляд до Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України.

Частиною другою статті 8 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.

Враховуючи положення вказаної статті та те, що на звернення позивача від 10.11.2018 №№ФИ-8719582, ФИ-8719587 та ФИ-8719595 щодо надання довідки встановленого зразка про середньомісячний розмір грошового забезпечення працівника Національної поліції України за 2018 рік розглянуті по суті Департаментом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України та ОСОБА_1 надано відповідь, Департамент фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України за результатами розгляду звернень ОСОБА_1 №ФИ-8719588 та №ФИ-8719593 повідомив ОСОБА_7, що відповідь на викладені у них питання надана листом ДФЗБО Національної поліції України від 16.11.2018 за №335зі/29/2/01-2018.

Отже, в цьому випадку відсутня бездіяльність відповідача щодо не розгляду звернень та не надання довідки про середньомісячний розмір грошового забезпечення працівника Національної поліції України за 2018 рік.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Національної поліції України, щодо не розгляду звернень ОСОБА_1 від 10.11.2018 №ФИ-8719588 та №ФИ-8719593 та визнання протиправною бездіяльності Національної поліції України щодо не надання довідки про середньомісячний розмір грошового забезпечення працівника Національної поліції України за 2018 рік, згідно з вимогами, викладеними у зверненнях ОСОБА_1 від 10.12.2018 задоволенню не підлягають.

Надаючи оцінку позовним вимогам про визнання протиправною бездіяльності Національної поліції України щодо не надання роз'яснення порядку оскарження прийнятого рішення у відповіді ДФЗБО Національної поліції України від 26.11.2018 за вих.№Ф-618/29/2/01-2018, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 15 Закону № 393/96-ВР рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Водночас, зі змісті відповіді наданої, листом ДФЗБО Національної поліції України від 26.11.2018 за вих.№Ф-618/29/2/01-2018, на звернення позивача від 10.11.2018 №ФИ-8719588 та №ФИ-8719593 порядок оскарження рішення, прийнятого за наслідками розгляду звернень, позивачу не роз'яснений.

Суд зазначає, що сама по собі бездіяльність, це триваюча пасивна поведінка суб'єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов'язаний був і міг вчинити.

З урахуванням наведеного, з огляду на положення частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача, що полягає у наданні відповіді від 26.11.2018 за вих.№Ф-618/29/2/01-2018 за результатами розгляду звернення позивача від 10.11.2018 №ФИ-8719588 та №ФИ-8719593 без роз'яснення порядку оскарження прийнятого рішення.

Водночас оскільки, звернення позивача від 10.11.2018 розглянуті по суті, а за результатами їх розгляду позивачу надано відповідь, оформлену листом від 26.11.2018 за вих.№Ф-618/29/2/01-2018 то відсутні підстави для зобов'язання Національної поліції України повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 10.11.2018 №ФИ-8719588 та №ФИ-8719593 та вжиття заходів реагування з урахуванням обставин встановлених судом.

Отже, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Згідно із частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" ОСОБА_1 як інвалід ІІ групи звільнений від сплати судового збору. Доказів щодо понесення інших судових витрат позивачем не надано.

Отже, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, 36014) до Національної поліції України (вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601, ідентифікаційний код 40108578) про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Національної поліції України, що полягає у наданні відповіді від 26.11.2018 за вих.№Ф-618/29/2/01-2018 за результатами розгляду звернення позивача від 10.11.2018 №ФИ-8719588 та №ФИ-8719593 без роз'яснення порядку оскарження прийнятого рішення.

У решті позовних вимог відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Бойко