Справа № 480/923/19
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про повернення позовної заяви

01 квітня 2019 р. Справа № 480/923/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Гелети С.М., розглянувши матеріали позовної заяви підприємства облспоживспілки "Охтирський цегельний завод" до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування припису, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної служби геології та надр України, в якій просив визнати протиправним та скасувати припис в.о. начальника Північного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю від 29.08.2016 № 5242/3717.

Ухвалою від 18.03.2019 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення її недоліків, а саме подачі заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причини пропуску такого строку.

27.03.2019 позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду у якій просив визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду із вимогами про визнання протиправним та скасування припису від 29.08.2016 № 52/42/3717.

Заява обґрунтована тим, що за наслідками проведеної в період з 22.08.2016 року по 26.08.2016 року планової перевірки, в.о. начальника Північного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю було складено припис від 29.08.2016 № 52/42/3717. Вказаним приписом підприємство було зобов’язано у строк до 30.09.2016 усунути порушення вимог законодавства у сфері надрокористування та подати в письмовій формі матеріали, які підтверджують стан усунення порушень.

Підприємством було направлено лист від 30.09.2016 № 105 щодо вищезазначеного припису, після чого ні від Північного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр, ні від Державної служби геології та надр України позивач не отримував жодних листів чи додаткових вимог щодо вищезазначеного припису.

02.10.2018 посадовими особами Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України було проведено планову перевірку підприємства облспоживспілки "Охтирський цегельний завод" щодо дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин, в ході якої перевіряючі повідомили про те, що наказом Держгеонадр від 19.12.2016 № 491 зупинено дію спеціального дозволу позивача на користування надрами від 09.12.2005 № 3717 на видобування суглинків на території Охтирського родовища.

Заступником начальника Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України було складено припис від 02.10.2018 № 988-14/06. Також листом від 27.12.2016 № 24372/13/14-16 Держгеонадр України повідомила про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами, однак вказаного листа підприємство не отримало, у зв’язку із чим звернулось до Сумського окружного адміністративного суду.

В ході розгляду справи № 480/4303/18 в суді позивач дізнався про те, що підставою для зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами від 09.12.2005 № 3717 наказом Держгеонадр України від 19.12.2016 № 491 в частині п. 7 таблиці додатку 2 до наказу, було подання начальника Північного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр від 10.10.2016 № 38, мотивоване відсутністю факту повного виконання припису від 29.08.2016 № 52/42/3717, виданого на усунення порушень та недоліків, зазначених в акті від 26.08.2016 № 42/3717.

За результатами розгляду заяви підприємства облспоживспілки "Охтирський цегельний завод" від 27.03.2019 про визнання поважними причини пропуску строку звернення із адміністративним позовом, суд вважає наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду не поважними та відмовляє у поновленні строку звернення до суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справа "Стаббігс та інші Проти Великобританії" рішення від 22.10.1996 року, справа "Z та інші проти Сполученого королівства" від 10.05.2001 року).

Так, в межах даної справи позивачем оскаржується припис в.о. начальника Північного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю від 29.08.2016 № 5242/3717.

Як вбачається із копії припису від 29.08.2016 № 5242/3717, доданої до позовної заяви, спірний припис отримано особисто уповноваженою особою підприємства облспоживспілки "Охтирський цегельний завод" 29.08.2016, що також не заперечується позивачем ні в позові, ні в заяві про поновлення строку звернення до суду, підтверджується наданими до матеріалів справи документами, зокрема підписом уповноваженої особи про отримання 26.08.2016 акту перевірки №42/3717 від 26.08.2016, отримання уповноваженою особою підприємства 29.08.2016 припису №52/42/3717 від 29.08.2016, листом підприємства облспоживспілки "Охтирський цегельний завод" від 30.09.2016 №105 про надання інформації про виконання всіх пунктів спірного припису №52/42/3717 від 29.08.2016.

Слід зазначити, що станом на 29.08.2016 діяла редакція Кодексу адміністративного судочинства України, яка була чинною до 15.12.2017.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 99 КАС України (в редакції до 15.12.2017) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином правове регулювання питання строку звернення до суду було аналогічним теперішній редакції кодексу, а саме відлік строку звернення до суду був пов’язаний з моментом, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналогічні строки звернення до суду встановлені ст. 122 КАС України в редакції після 15.12.2017. Так, ч. 2 ст. 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав та інтересів.

В даному випадку позивач предметом позову зазначає оскарження припису від 29.08.2016 №52/42/3717, який отримав 29.08.2016. Таким чином, позивач дізнався про порушення його прав 29.08.2016, отримавши спірний припис. Листом від 30.09.2016, як і зазначає сам позивач, він надавав до Північного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю документи з метою усунення всіх порушень, виявлених в ході перевірки та зазначених у приписі.

Заява позивача про поновлення строку звернення до суду від 27.03.2019 фактично обґрунтована доказами, наданими суду в межах розгляду адміністративної справи № 480/4303/18, предметом розгляду якої є наказ Державної служби геології та надр України від 19.12.2016 № 491 та припис від 02.10.2018 № 988-14/06. При цьому, дані обставини не спростовують факт того, що про спірний припис від 29.08.2016 №52/42/3717 позивач отримав 29.08.2016 і знав про порушення своїх прав з 29.08.2016.

Суд зазначає, що посилання на те, що спірний припис, що оскаржується в межах даної справи, пов'язаний із іншою справою та іншим приписом, не впливає на обставини ознайомлення підприємства із спірним приписом 29.08.2016, а до суду позивач звернувся лише 13.03.2019, тобто майже через 2,5 роки після його отримання та інформування 30.09.2016 уповноважений орган про повне його виконання.

Суд також зазначає про необґрунтованість посилання позивача на поважність причин пропуску строку звернення до суду у зв'язку із наявністю в провадженні суду справи № 480/4303/18, предметом розгляду якої є інші прийняті відповідачем рішення, а саме підприємство просить суд визнати протиправним та скасувати інші індивідуальні акти, а саме: наказ відповідача від 19.12.2016 № 491, в частині п. 7 таблиці додатку 2 до наказу, щодо зупинення позивачу дії спеціального дозволу на користування надрами № 3717 від 09.12.2005 на видобування суглинків на території Охтирського родовища та надання терміну 30 днів для усунення порушень, а також припис від 02.10.2018 № 988-14/06.

В даному випадку, предметом оскарження є припис, який отримано 29.08.2016 позивачем та повідомлено уповноважений орган про його повне виконання 30.09.2016. Таким чином, в разі виконання заходів реагування суб’єктом господарювання, але при цьому застосування уповноваженим органом будь-яких заходів впливу до суб’єкта господарювання за невиконання, на думку контролюючого органу, розпорядчих документів, позивач має право звернення до суду із позовом щодо дослідження правомірності таких дій суб’єкта владних повноважень, а також прийнятих в подальшому заходів випливу до підприємства, що і було використано позивачем шляхом звернення до суду в межах справи №480/4303/18. Але дана обставина не є підставою для визнання поважними причини пропуску звернення до суду щодо оскарження припису 29.08.2016 № 52/42/3717, що було вчасно та особисто отримано позивачем у 2016 році, але в установлені строки не було оскаржено.

Таким чином суд вважає наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду неповажними.

Суд наголошує, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами, однак такі докази позивачами по справі до суду не надано.

Згідно з ч. 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов’язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки позивачем інших підстав для визнання судом поважними причин пропуску ним строку звернення до суду, аніж ті, які були розглянуті вище, наведено не було, а наведені підстави визнані судом неповажними, враховуючи викладене, суд повертає позовну заяву підприємству облспоживспілки "Охтирський цегельний завод". Також необхідно відмітити, що повернення позовної заяви без розгляду в даному випадку не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду, після усунення обставин, які стали підставою для постановлення такої ухвали у порядку, передбаченому КАС України.

Керуючись ст. ст. 169, 248, 256, 294, 295 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву підприємства облспоживспілки "Охтирський цегельний завод" до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування припису в.о. начальника Північного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю від 29.08.2016 № 5242/3717 - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п’ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Повний текст ухвали складено 01.04.2019.

Суддя С.М. Гелета