Справа № 591/7787/18
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2019-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 р. Справа № 591/7787/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 24.01.2019 р. (ухвалене суддею Грищенко О.В. в порядку письмового провадження) по справі № 591/7787/18

за позовом ОСОБА_1

до Поліцейського роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області ОСОБА_2

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області ОСОБА_2, в якому просив: визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 433593 від 28.12.2018 р., якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

В обґрунтування вимог адміністративного позову ОСОБА_1 зазначив, що він продовжив рух транспортного засобу на перехресті після ввімкнення жовтого сигналу світлофора, оскільки при екстреному гальмуванні він не міг зупинитися.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 24.01.2019 р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Зарічного районного суду м. Суми від 24.01.2019 р. та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме, вимог: Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про дорожній рух», КУпАП, Кодексу адміністративного судочинства України (в подальшому КАС України), та на не відповідність висновків суду обставинам справи, оскільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності необґрунтована та відповідачем не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що 28.12.2018 р. поліцейським роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області ОСОБА_2 винесено постанову серії НК № 433593, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що він 28.12.2018 р. о 10.12 год., керуючи автомобілем марки «Ford Fusion», державний номер НОМЕР_1, проїжджаючи регульоване перехрестя вулиць Харківська та Прокофєва у м. Суми, здійснив рух на забороняючий рух сигнал світлофору, чим порушив вимоги п. 8.7.3 «е» ОСОБА_3 дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р. (в подальшому ОСОБА_3).

Не погоджуючись із вказаною постановою відповідача у справі про адміністративне правопорушення, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанова відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не підлягає скасуванню, оскільки факт порушення позивачем ОСОБА_3 було фактично встановлено.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із п.п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України Про Національну поліцію, поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ОСОБА_3 дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно із пп. «е» п. 8.7.3 ОСОБА_3, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до п. 8.10 ОСОБА_3, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих ОСОБА_3, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху (п. 8.11 ОСОБА_3).

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається із оскаржуваної постанови відповідача, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 28.12.2018 р. о 10.12 год., проїжджаючи регульоване перехрестя вулиць Харківська та Прокофєва у м. Суми, здійснив рух на забороняючий рух червоний сигнал світлофору.

Відеозаписом подій, оглянутим під час розгляду справи, зафіксовано, що позивач рухався назустріч службовому автомобілю екіпажу патрульної поліції по зустрічній стороні. Згідно цього відеозапису червоний сигнал світлофора був з протилежної від позивача сторони, проте, інформацію щодо сигналу світлофора зі сторони позивача цей відеозапис не містить.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладений у постанові Верховного Суду від 31.07.2018 року по справа № 552/5623/16-а.

Із врахуванням вищевикладеного, оцінюючи в сукупності наявні в справі докази, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем не доказано, що 28.12.2018 р. о 10.12 год. позивачем порушено пп. «е» п. 8.7.3 ОСОБА_3, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, постанова серії НК № 433593 від 28.12.2018 р. про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП необґрунтоване та підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним скасувати рішення Зарічного районного суду м. Суми від 24.01.2019 р. та прийняти постанову, якою задовольнити позов ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 77, 243, 272, 286, 308, 315, 316, 317, 322 , 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 24.01.2019 по справі № 591/7787/18 - скасувати.

Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області ОСОБА_2 серії НК № 433593 від 28.12.2018 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч. 2. ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6