Справа № 160/7929/18
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2019 року м. Дніпросправа № 160/7929/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року, (суддя суду першої інстанції ОСОБА_4В.), прийняте у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро, у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

23 жовтня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив:

- визнати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_3 з 01.10.2017 року з середньомісячної заробітної плати в розмірі 16 945,37 грн., яка визначена із застосуванням коефіцієнта заробітної плати в розмірі 4,50148, який визначений за період з 01.01.1992 року по 31.12.1996 року та за період з 01.07.2000 року по 31.07.2006 року як найбільш оптимальний варіант;

- зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_3 з 01.10.2017 року з середньомісячної заробітної плати в розмірі 16 945,37 грн., яка визначена із застосуванням коефіцієнта заробітної плати в розмірі 4,50148, який визначений за період з 01.01.1992 року по 31.12.1996 року та за період з 01.07.2000 року по 31.07.2006 року як найбільш оптимальний варіант, з обовязковою виплатою недоплачених сум пенсійної виплати;

- усі судові витрати покласти на відповідача у справі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неправомірно застосовує індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 4,31118 для перерахунку пенсії ОСОБА_3, чим порушує права останнього на отримання пенсії у більшому розмірі. Позивач вважає, що відповідачем невірно взятий коефіцієнт для розрахунку пенсії, а вірним коефіцієнтом є 4,50148, який розрахований із заробітних плат за період з 01.01.1992 року по 31.12.1996 року та за період з 01.07.2000 року по 31.07.2006 року, оскільки перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія. Тому позивач просить визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в проведенні перерахунку пенсії з урахуванням індивідуального коефіцієнту середнього заробітку 4,50148 та зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії з урахуванням індивідуального коефіцієнту середнього заробітку 4,50148.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована фактично доводами адміністративного позову. Також, позивач зазначає, що з розрахунку проведеного в 2008 році вбачається, що відбулось зменшення індивідуального коефіцієнту по заробітній платі з 4.50148 до 4.31118, що є неприпустимим і тому перерахунок пенсії є таким, що суперечить чинному законодавству, оскільки зміна розміру пенсії (збільшення) відбулось лише за рахунок показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески з 735.57 грн. ( за 2005 рік) на 1197.91 грн. (за 2007 рік), а не з більш високого заробітку, як це передбачено чинним законодавством. Внаслідок перерахунку пенсії позивача на підставі його заяв від 12.09.2008 року та 13.09.2010 року коефіцієнт заробітної плати зменшився до 4.31118. При автоматичному перерахунку пенсії позивача було використано вказаний коефіцієнт, що призвело до заниження розміру пенсії позивачу. Вказане, на думку позивача, безумовно свідчить про протиправність проведеного відповідачем з 01.10.2017 року перерахунку пенсії ОСОБА_3.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач зазначає, що перерахунок пенсії з 01.10.2017 року, відповідно до Закону України від 03.10.2017 року №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії», проведено виходячи з коефіцієнту заробітної плати 4.31118, який незмінний починаючи з попереднього перерахунку пенсії 12.09.2008 року, який обраховано за наслідками перерахунку пенсії в 2008 та 2010 роках за особистими заявами позивача з врахуванням додатково набутого ним стажу та заробітної плати. Застосовувати коефіцієнт заробітної плати 4.05148, який застосовано при призначення пенсії 11.08.2006 року немає законних підстав, оскільки заявник безпосередньо виявив бажання перерахувати пенсію по стажу та заробітній платі, внаслідок чого коефіцієнт змінився.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, а також відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 з 11.08.2006 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пільгову пенсію за віком відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, зі змінами, внесеними Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій, з урахуванням вимог ст. 114 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Для розрахунку розміру пенсії ОСОБА_3 було враховано заробітну плату за період з 01.01.1992 року по 31.12.1996 року та за період з 01.07.2000 року по 31.07.2006 року як найбільш оптимальний варіант. Коефіцієнт заробітної плати після оптимізації становив 4,50148, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії 3 311,15 грн.

В подальшому, відповідно до заяви позивача від 12.09.2008 року відповідачем проведено перерахунок пенсійної виплати ОСОБА_3 по стажу та заробітній платі.

Для перерахунку розміру пенсії було враховано заробітну плату за період з 01.01.1992 року по 31.12.1996 року та за період з 01.07.2000 року по 31.08.2008 року. Коефіцієнт заробітної плати після оптимізації становив 4,31118, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії 5 168,96 грн. Загальний розмір пенсійної плати станом на 01.09.2008 року становив 3532, 81 грн.

Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 13.09.2010 року відповідачем проведено перерахунок пенсійної виплати заявника з додаванням стажу.

З 01 жовтня 2017 року ОСОБА_3 автоматизованим способом проведено перерахунок (осучаснення) пенсії (розрахованої на момент перерахунку) відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 року (3 764,40 грн.), із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Для розрахунку розміру пенсії ОСОБА_3 було враховано заробітну плату за період з 01.01.1992 року по 31.12.1996 року та за період з 01.07.2000 року по 31.08.2008 року. Коефіцієнт заробітної плати після оптимізації становить 4,31118, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії 16 229,01. Загальний розмір пенсійної плати станом на 01.08.2018 року становить 13 386,21 грн.

31 липня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області стосовно перерахунку пенсії з 01.10.2017 року із середньомісячної заробітної плати, розрахованої із застосуванням індивідуального коефіцієнта по заробітній платі 4,50148 та виплати недоплаченої суми пенсії за період з 01.10.2017 року і до теперішнього часу.

07 серпня 2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було надано відповідь № Д12451-18, якою ОСОБА_3 фактично було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії із застосуванням індивідуального коефіцієнта по заробітній платі 4,50148 з підстав того, що станом на жовтень 2017 року його пенсію обчислено у відповідності до Закону України від 03.10.2017 року № 2148 Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій у звязку з чим, підстави для проведення перерахунку пенсії із застосуванням індивідуального коефіцієнта заробітної плати у розмірі 4,50148 відсутні.

Вважаючи, на підставі викладеного, свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що при проведенні перерахунку пенсії позивача відповідач діяв в порядку та в межах повноважень визначених Законами та Конституцією України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 42 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі, якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Відповідно до ст. 25 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п'яти знаків після коми за формулою: Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%. Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності цим Законом не може перевищувати 0,75, а з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом десятим ч. 3 ст.24 цього Закону, - 0,85.

Згідно з ч. 2 ст. 40 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою:

Кз = Зв : Зс, де:

Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи;

Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Законувраховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п'ятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції зазначає, що Законом України № 2148-VIII від 03.10.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» у частині першій статті 25 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» друге речення абзацу п'ятого викладено в такій редакції: «За період участі в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%».

З 11.10.2017 року набрав чинності Закон України № 2148-VIII від 03.10.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» який визначає, що при розрахунку коефіцієнту страхового стажу згідно формулі приведеній в ст. 25 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Пунктом 4-3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»передбачено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Встановлені обставини справи свідчать, що позивачу призначено пенсію в 2006 році, тобто до 01.10.2017 року, тому з 01.10.2017 року перерахунок пенсії згідно п. 4-3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» був проведений із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Як видно з копії матеріалів пенсійної справи, розмір пенсії позивача обчислено, виходячи із загального стажу, зарахованого по 30.04.2010 року, що складає 34 роки 08 місяців 17 днів, в тому числі, пільговий стаж на підземних роботах 23 роки 11 місяців 19 днів.

Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1% складає: 692 міс/1200=0,57667.

Відповідно до ст. 40 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, для розрахунку розміру пенсії позивачу було враховано заробітну плату за період з 01.01.1992 року по 31.12.1996 року та за період з 01.07.2000 року по 31.08.2008 року. Коефіцієнт заробітної плати після оптимізації становить 4,31118, середньомісячний заробіток для обчислення 16 229,01 грн.

Станом на 01.08.2018 року загальний розмір пенсійної виплати становить 13 386,21 грн., а саме: 9 358,78 грн. розмір пенсії за віком, розрахований із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки, яка складає 3 764,40 (3 764,40 грн. х 4,31118 х 0,57667 = 9 358,78 грн.); 464,64 грн. доплата за понаднормативний стаж за 28 років (1 452,00 х 32%); 3 159,79 грн. доплата відповідно до статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці (16 229,01 грн. х 80% = 12 983,21 грн.), але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність (1 452,00 х 3 = 4 356,00 грн.); 363,00 грн. підвищення служ. армії інтернац. обов.; 40,00 грн. цільова допомога учасникам бойових дій.

Також, встановлені обставини справи свідчать, що після визначення коефіцієнту заробітної плати 4,50148, ОСОБА_3 двічі звертався із заявами про перерахунок пенсії з урахуванням нового стажу та нової заробітної плати. Внаслідок перерахунку пенсії на підставі його заяв від 12.09.2008 року та 13.09.2010 року коефіцієнт заробітної плати зменшився до 4,31118.

Таким чином, коефіцієнт заробітної плати 4,31118 було правомірно застосовано відповідачем при перерахунку пенсії ОСОБА_3 з 01 жовтня 2017 року.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що сама по собі зміна коефіцієнту заробітної плати, яка відбулась за наслідками неодноразових перерахунків пенсії позивача за його особистими заявами не може свідчити про порушення відповідачем вимог Закону при розрахунку та виплаті пенсії позивачу, оскільки показник коефіцієнту заробітної плати не є сталим, він визначається виходячи із розміру заробітної плати та кількості набутого страхового стажу.

Отже, першої інстанції дійшов вірного висновку, що з урахуванням проведених на підставі заяв позивача перерахунків пенсії з урахуванням додаткового стажу та заробітної плати, підстави для проведення позивачу перерахунку пенсії з 01.10.2017 року з урахуванням коефіцієнту стажу 4,50148, який було визначено при призначенні пенсії останнього в 2006 році, відсутні.

Стосовно доводів позивача з приводу порушення відповідачем порядку проведення перерахунку пенсії з 01.10.2017 року, а саме не застосування під час перерахунку показників заробітної плати за 2 роки працюючого пенсіонера відповідно приписів ст. 69 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» суд зазначає, що перерахунок пенсії позивачу з 01.10.2017 року було зроблено в автоматичному режимі з метою осучаснення його пенсії в порядку визначеному пунктом 4-3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення» на підставі заяви пенсіонера, що додатково пропрацював 2 роки. Під час перерахунку пенсії позивача з 01.10.2017 року розмір фактичного заробітку позивача не переглядався, показник коефіцієнту заробітної плати не змінювався, а відбулось врахування інших показників середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. Вищенаведене повністю підтверджується наявним в матеріалах справи розпорядженням відповідача від 12.11.2018 року(а.с.135).

Таким чином, при проведенні перерахунку пенсії відповідачем не було порушено приписи ст. 69 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», оскільки під час перерахунку пенсії позивача з 01.10.2017 року не було застосовано, та не мало бути застосовано зазначену норму права.

Суд апеляційної інстанції, з урахуванням наведеного, приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення суду є законним та обґрунтованим, тому підстав для його зміни або скасування не існує.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 316, ст. 321 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року в адміністративній справі №160/7929/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підставляє відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова в повному обсязі складена 28.03.2019 року.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай