Справа № 809/971/18
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/3618/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Пліша М.А, Большакової О.О.,

за участі секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.,

позивач: Ржевська Г.Г., Устюгов А.Ю.

відповідач: Юрчук Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року у справі № 809/971/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Газ-Ойл Карпати» до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№, , від 03.03.2018 року,-

суддя в 1-й інстанції - Могила А.Б.,

час ухвалення рішення - 16:10 год.,

місце ухвалення рішення - м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення - 25.10.2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Газ-Ойл Карпати» звернулося до суду із позовною заявою до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№, , від 03.03.2018 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Газ-Ойл Карпати» з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області складено акт №108/09-19-14-06/34622960 від 02.02.2018 року та винесені податкові повідомлення -рішення. Позивач вважає помилковими висновки податкового органу щодо порушення платником податків пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135, п.137.1 ст.137 Податкового кодексу України, п.5, п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід» та пп.5.4, 5.5 п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 25 «Фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва», в результаті чого занижено податок на прибуток в період, що перевірявся на загальну суму 30 67 366 грн. та заниження від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2017 рік всього в сумі 1 487 254,47 грн., п.181.1 ст.181. п.183.1, п.183.2 ст.183, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України, в результаті чого було занижено суму ПДВ, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет, в загальній сумі 2 605 090 грн., пп.49.18.1 п.49.18 ст.49, п.203.1 ст.203 Податкового кодексу України, неподання податкових декларацій з ПДВ за березень 2015-грудень 2017 років.

Позивач зазначає, що в період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року був Управителем Фонду фінансування будівництва виду А, діяльність якого регулюється Законом України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівниці житла та операціях з нерухомістю», та діяв в межах визначених законом повноважень.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.10.2018 року заявлений позов задоволено повністю. Визнано протиправним і скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС України в Івано-Франківській області № від 03.03.2018 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Газ-Ойл Карпати» збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на 3 256 362 грн., № від 03.03.2018 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств на 3 597 118 грн., № від 03.03.2018 року, яким визначено грошове зобов'язання за штрафною санкцією у сумі 5780 грн. за неподачу податкових декларацій з ПДВ.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС України в Івано-Франківській області (, вул.Незалежності,20, м.Івано-Франківськ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Газ-Ойл Карпати» (, вул. Бориславська, 29, м. Івано-Франківськ) сплачений судовий збір у розмірі 102 888 (сто дві тисячі вісімсот вісімдесят вісім) 90 коп..

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення, та прийняти нове рішення яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що в розумінні пп.197.1.14 п.197.1 ст.197 Податкового кодексу України операції з першого постачання житла підлягають оподаткуванню податком на додану вартість на загальних підставах. Апелянт вважає, що позивач набув статус «Управителя майном», який визначений Законом України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівниці житла та операціях з нерухомістю». В подальшому, здійснюючи свою діяльність на виконання договорів «Про уступку майнових прав» фактично передав (реалізував) майнові права на об'єкти інвестування (квартири) довірителям (фізичним та юридичним особам). Апелянт зазначає, що реалізація вказаних угод є підставою для декларування податкових зобов'язань з податку на додану вартість та подальшого коригування, в зв'язку з цим, податку на прибуток. Вказані обставини, на думку апелянта, були не належно досліджені у суді першої інстанції.

Від позивача поступив відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечується підстави тверджень апелянта щодо обов'язку у товариства «Фінансова компанія «Газ-Ойл Карпати» сплати ПДВ по факту першої події ( перше постачання житла).

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України).

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що за результатами позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Газ-Ойл Карпати», проведеної на підставі наказу відповідача від 16.01.2018 року №90, з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області складено акт №108/09-19-14-06/34622960 від 02.02.2018 року (т.1, а.с.24-25, 33-61).

В ході перевірки контролюючий орган дійшов висновку про те, що за період з 01.01.2015 року по 28.02.2015 року Товариство уклало з довірителями (особами, які інвестували в спорудження житла) договори «Про уступку майнових прав», що на думку контролюючого органу є операцією з поставки товарів та митній території України, яка підлягає оподаткуванню ПДВ. На думку відповідача, Товариство повинно було нараховувати та сплачувати податкові зобов'язання з ПДВ по вказаних операціях після досягнення порогу для реєстрації платником ПДВ 1млн.грн., а також подавати податкову звітність (декларації). За висновками контролюючого органу товариством не відображено у податковому обліку доходу за договором « Про уступку майнових прав».

За результатами перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення № від 03.03.2018 року, яким Товариству збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на 3 256 362 грн., № від 03.03.2018 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств на 3 597 118 грн., № від 03.03.2018 року про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у сумі 1 487 254 грн., № від 03.03.2018 року, яким визначено грошове зобов'язання за штрафною санкцією у сумі 5780 грн. за неподання податкових декларацій з ПДВ (т.1, а.с.76-83).

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги прийшов до висновків, що статус «Управителя майном» виник у позивача за умовами ч. 3 ст.5 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю». Об'єкт управління майном знаходиться в довірчій власності Управителя. Управитель є довірчим власником отриманого ним в управління майна. Майно, набуте Управителем у результаті управління, включається до складу отриманого в управління майна (ч.2,3,5 ст.6 Закону).

Протоколом №24 від 16.04.2013 року загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Газ-Ойл Карпати» було затверджено типовий договір про участь у Фонді фінансування будівництва виду А (т.1, а.с.125-134).

За предметом даного договору Довіритель (установник управління) передає Управителеві (позивач) на певний строк майно в управління, а Управитель зобов'язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах Довірителя з метою фінансування об'єкта інвестування в складі об'єкта будівництва.

Згідно п.1.4 Типового договору майно передане Довірителем до ФФБ відокремлюється від майна Управителя, обліковується в Управителя на окремому балансі, і щодо нього ведеться окремий облік. Розрахунки, пов'язані з управління переданим майном, здійснюються на окремому банківському рахунку у складі ФФБ.

Пунктом 1.9 визначено, що на майно, отримане Управителем від Довірителя розповсюджується режим довірчої власності.

Так, 25.12.2015 року між Товариством та рядом фізичних осіб укладено договір №257 про участь у Фонді фінансування будівництва виду А, про що Довірителю було видано свідоцтво про участь у даному фонді. В зв'язку із здійсненням оплати всієї суми, Довірителю було видано довідку від 28.12.2015 року про оплату та право на набуття у власність закріплений за нею об'єкт інвестування (т.1, а.с.134-139).

З умовами договору фізична особа (Довіритель) довіряє Управителю (ТзОВ «Фінансова компанія «Газ-Ойл Карпати») здійснювати фінансування будівництва об'єкта інвестування по вул.Г.Мазепи,72 в м.Івано-Франківськ за рахунок коштів, наданих йому на правах довірчої власності фонду фінансування будівництва.

Забудовником в даному випадку виступав ТзОВ «Ексклюзив-Буд», який здійснював будівництво житлового будинку. Кошти фізичних осіб - довірителів, поступали на розрахунковий рахунок Управителя Фонду фінансування будівництва та у подальшому перераховувалися загальною сумою на розрахунковий рахунок ТзОВ «Ексклюзив-Буд».

Аналогічні договори, свідоцтва та довідки оформлялися позивачем і з іншими довірителями (т.2, а.с.45).

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» фонд фінансування будівництва (далі - ФФБ) - кошти, передані Управителю ФФБ в управління, які використані чи будуть використані Управителем у майбутньому на умовах Правил фонду та договорів про участь у ФФБ.

У свою чергу Управитель - фінансова установа, яка від свого імені діє в інтересах установників управління майном і здійснює управління залученими коштами згідно із законодавством, Правилами фонду та отримала в установленому порядку дозвіл/ліцензію.

Управитель фонду на праві довірчої власності здійснює управління фондом та для досягнення мети управління майном, визначеної установниками цього фонду, перераховує частину отриманих коштів на фінансування будівництва. Решта коштів залишається в управлінні Управителя відповідно до Правил фонду. Вільні кошти на поточних рахунках фонду, які тимчасово не передані на фінансування будівництва, банк-управитель має право використовувати при здійсненні банківських операцій. При цьому банк-управитель несе відповідальність за їх збереження власними коштами. За перерахування коштів на фінансування будівництва управитель отримує винагороду (статті 7 та 21 Закону).

Статтею 4 Закону передбачено, що Управителем може бути фінансова установа. Забудовником може бути особа, яка згідно із законодавством має право на виконання функцій замовника будівництва для спорудження об'єктів будівництва та уклала договір з Управителем.

Статтями 9, 10 цього Закону передбачені вимоги укладення договору між Управителем і Забудовником та особливості забезпечення виконання зобов'язань Забудовника за договором перед Управителем фонду. Зокрема, договір між Забудовником і Управителем ФФБ має обов'язково містити зобов'язання Забудовника після закінчення будівництва передати об'єкти інвестування у власність довірителям ФФБ на умовах цього Закону та Правил ФФБ.

Як зазначив позивач, кошти отримані від довірителя, ним перераховано на користь Забудовника ТзОВ «Ексклюзив-Буд» за мінусом винагороди Управителя ФФБ.

В подальшому, 16.03.2016 року між Забудовником ТзОВ «Ексклюзив-Буд» і Довірителем підписано акт приймання-передачі об'єкта нерухомості, а 31.03.2018 року між Управителем та Довірителем укладений договір про уступку майнових прав (т.1, а.с.139-140).

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Згідно пп.196.1.9 п.196.1 ст.196 Кодексу визначено, що не є об'єктом оподаткування операції з надання банками (фінансовими установами) послуг у межах управління фондами банківського управління, фондами операцій з нерухомістю, фондами фінансування будівництва (в тому числі за перерахування коштів на фінансування будівництва із фонду фінансування будівництва), за здійснення платежів за іпотечними сертифікатами відповідно до законодавства.

Відповідно до п.п. 197.1.14 п. 197.1 ст. 197 Податкового кодексу України звільняються від оподаткування операції з постачання житла (об'єктів житлового фонду), крім їх першого постачання.

У цьому підпункті перше постачання житла (об'єкта житлового фонду) означає:

а) першу передачу готового новозбудованого житла (об'єкта житлового фонду) у власність покупця або постачання послуг (включаючи вартість придбаних за рахунок виконавця матеріалів) із спорудження такого житла за рахунок замовника;

б) перший продаж реконструйованого або капітально відремонтованого житла (об'єкта житлового фонду) покупцю, який є особою іншою, ніж власник такого об'єкта на момент виведення його з експлуатації (використання) у зв'язку з такою реконструкцією або капітальним ремонтом, або постачання послуг (включаючи вартість придбаних за рахунок виконавця матеріалів) на таку реконструкцію чи капітальний ремонт за рахунок замовника.

Операції з подальшого постачання житла (об'єктів житлового фонду) звільняються від оподаткування відповідно до п.п. 197.1.14 п. 197.1 ст. 197 Кодексу.

Суд першої інстанції спростував покликання податкового органу на рішення Львівського апеляційного господарського суду від 07.12.2010 року по справі 22/57, яким за Товариством було визнано право власності на об'єкти незавершеного будівництва секції «А», «Б», «В» та паркінгу багатоквартирного житлового будинку за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Гетьмана Мазепи, 70-74, яке на думку контролюючого органу свідчить, що договори уступки позивачем майнових прав, що є постачанням в цілях оподаткування ПДВ.

Між позивачем і приватним підприємцем ПП ОСОБА_5 (Забудовник) було укладено договір Управителя з Забудовником фонду фінансування будівництву А №1/3 від 15.06.2007 року, договори іпотеки від 02.08.2007 року та від 28.08.2009 року, договір доручення з відкладальними умовами №2/3 від 19.06.2007 року (т.2, а.с.96-125).

Саме за умовами договору доручення з відкладальними умовами №2/3 від 19.06.2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Газ-Ойл Карпати», що набуло статус Повіреного, від імені ПП ОСОБА_5 (Довіритель) передоручив функції забудовника третій особі. Статус забудовника отримало ТзОВ «Ексклюзив -Буд», що підтверджується Актом прийому - передачі від 29.10.2010 року (.т.ІІ а.с. 126).

Вказані обставини на думку суду першої інстанції, заперечують висновок контролюючого органу про те, що договір уступки майновим прав є операцією з постачання, яка підлягає оподаткуванню з ПДВ, а тому винесені податкові повідомлення -рішення підлягають визнанню в судовому засіданні протиправними та скасуванню.

Колегія суддів вважає висновки суду першої обґрунтованими та такими, що відповідають обставинам справи, з врахуванням наступного.

У статті 9 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» від 19.06.2003 року № 978-IV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Управитель укладає із Забудовником договір, за яким забудовник зобов'язується збудувати один або декілька об'єктів будівництва, ввести їх в експлуатацію в установленому законодавством порядку та передати об'єкти інвестування установникам цього фонду у строки та на умовах, визначених цим Законом, Правилами фонду (Правила ФФБ, Правила ФОН) та договором управління майном, а управитель зобов'язується здійснювати фінансування будівництва цих об'єктів будівництва на умовах договору.

Договір між Забудовником та Управителем ФФБ (фонду фінансування будівництва) має обов'язково містити зобов'язання Забудовника після закінчення будівництва передати об'єкти інвестування у власність довірителям ФФБ на умовах цього Закону та Правил ФФБ.

В договорі має бути передбачене зобов'язання Забудовника уступити Управителю майнові права на нерухомість, яка є об'єктом будівництва, у разі виникнення обумовленого цим договором ризику невиконання Забудовником своїх зобов'язань перед Управителем.

У разі виявлення Управителем ризику порушень умов договору Управитель має право припинити фінансування будівництва, вимагати розірвання договору, повернення Забудовником усіх спрямованих на фінансування будівництва цього об'єкта коштів, відшкодування заподіяних забудовником збитків, перерахування на рахунок ФФБ коштів, необхідних для розрахунків з довірителями відповідно до вимог статті 20 цього Закону, що виходять із ФФБ у зв'язку із розірванням договору про участь у ФФБ, а також здійснювати інші заходи щодо виконання Забудовником своїх зобов'язань за договором, визначені цим Законом.

Забудовник зобов'язаний на вимогу Управителя протягом строку, визначеного в договорі, повернути грошові кошти на рахунок ФФБ або уступити майнові права на нерухомість, яка є об'єктом будівництва, чи на інші предмети іпотеки Управителю з додержанням вимог статті 10 цього Закону, якщо інше не передбачене договором (частини 2, 3 статті 18 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю».

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» у разі виявлення управителем визначеного договором ризику порушення забудовником умов договору договір уступки заставленого майнового права набирає чинності і Забудовник повинен передати Управителю фонду майно та майнові права на нерухомість, яка є об'єктом будівництва.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» після введення об'єкта будівництва в експлуатацію забудовник письмово повідомляє про це управителя та надає дані щодо фактичної загальної площі об'єктів інвестування, отримані від органів, що здійснюють реєстрацію права власності на нерухоме майно.

На підставі даних щодо фактичної загальної площі об'єктів інвестування довіритель за поточною ціною вимірної одиниці об'єкта інвестування здійснює остаточні розрахунки з управителем ФФБ та отримує в Управителя ФФБ в обмін на свідоцтво про участь у ФФБ довідку за встановленою формою. Ця довідка є документом, що підтверджує право довірителя на набуття у власність закріпленого за ним об'єкта інвестування.

У довідці про право довірителя на набуття у власність об'єкта інвестування обов'язково мають бути зазначені такі дані, визначені Законом України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» .

Отриману від управителя ФФБ довідку про право довірителя на набуття у власність об'єкта інвестування Довіритель надає Забудовнику для подальшого оформлення права власності на закріплений за ним об'єкт інвестування.

Для оформлення правовстановлюючих документів Забудовник та Довіритель підписують складений забудовником акт прийняття-передачі об'єкта інвестування.

Оформлення права власності на житло здійснюється забудовником своїми силами та за свій рахунок. Органи місцевого самоврядування оформлюють право власності довірителя на об'єкт інвестування на підставі довідки про право довірителя на набуття у власність об'єкта інвестування, при цьому органи місцевого самоврядування не мають права вимагати будь-яких інших документів щодо участі довірителя у ФФБ.

Податковий орган, досліджуючи питання правовідносин Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Газ-Ойл Карпати», що набуло статус Управителя, з ТзОВ «Ексклюзив -Буд», що набуло статус забудовника на виконання Правил фонду фінансування будівництва виду А житлового будинку за адресою : місто Івано-Франківськ, вулиця Мазепи, 70-74 та Договору Управителя з Забудовником Фонду фінансування будівництва виду А від 28.11.2012 року, не взяв до уваги первинні документи, на підставі яких було здійснено будівництво за вказаною адресою (т.І а.с. 95-133).

Відносини щодо фінансування вказаного будівництва житлового будинку виникли на виконання Договору Управителя з Забудовником Фонду фінансування будівництва виду А №1/3 від 15.06.2007 року. За умовами вказаного договору, забудовник - ПП ОСОБА_5 організовує спорудження об'єктів будівництва у відповідності з проектною документацією, у встановлені строки та належної якості. Управитель - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Газ-Ойл Карпати», має ліцензію на право здійснення діяльності із залученням коштів фізичних осіб - установників управління майном для фінансування об'єктів будівництва.

Одночасно укладенням сторонами вказаного договору сторони зобов'язуються укласти з Управителем Договір іпотеки, укласти з Управителем Договір уступки майнових прав на нерухомість, яка є об'єктом будівництва, з відкладальними умовами, а також укласти з Управителем Договір доручення з відкладальними умовами , за яким Управителю у разі порушення умов Забудовником умов цього договору доручається виконувати функції Забудовника (Т.ІІ, а.с. 96- 125).

Рішенням Львівського апеляційного господарського суду від 07.12.2010 року по справі 22/57 за Товариством «Фінансова компанія «Газ-Ойл Карпати» було визнано право власності на об'єкти незавершеного будівництва секції «А», «Б», «В» та паркінгу багатоквартирного житлового будинку за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Гетьмана Мазепи, 70-74, а за умовами Акту прийому - передачі об'єкта незавершеного будівництва від 29.12.2010 року секцій «А», «Б», «В» та паркінгу багатоквартирного житлового будинку по вулиці Г.Мазепи 70-74, що в місті Івано-Франківську ( складеного за умовами Договору Управителя з Забудовником Фонду фінансування будівництва виду А №1/3 від 15.06.2007 року ПП ОСОБА_5 ), для надання можливості виконання умов Договору Управителя з Забудовником Фонду фінансування будівництва виду А №1/3 від 15.06.2007 року ПП ОСОБА_5, Товариством «Фінансова компанія «Газ-Ойл Карпати» передано з балансу товариства на баланс ТзОВ «Ексклюзив -Буд», що набув статус Забудовника, вказаний об'єкт будівництва. Фактично за умовами вказаної угоди функції Забудовника виникли у ТзОВ «Ексклюзив - Буд» та залишились чинними у ПП ОСОБА_5 на виконання Договору Управителя з Забудовником Фонду фінансування будівництва виду А №1/3 від 15.06.2007 року ( Т.ІІ а.с. 126).

Вказані умови заперечують твердження податкового органу щодо виникнення у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Газ-Ойл Карпати» обов'язку зі сплати ПДВ за фактом першої події - перше постачання житла (об'єкта житлового фонду).

Що стосується визначення податкового зобов'язання зі сплати податку на прибуток слід зазначити таке.

Згідно пп. 134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Оскільки, оплатного чи безоплатного постачання нерухомості Товариство не здійснювало і компенсації не отримувало, необґрунтованим є висновок відповідача та протиправним визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток.

До доходу Товариства включалася виключно винагорода управителя ФФБ, яка була задекларована та відображена в рядку 2000 «Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)», форми №2-м «Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід)». Вказана умова відноситься і до коштів в розмірі 800 000 грн., які знаходилися на депозиті в ПАТ « Банк Фінанси та Кредит» та котрі, на думку контролюючого органу, слід було включити до доходів Товариства.

Згідно договору від 28.05.2014 року №103 дані кошти були коштами оперативного резерву управителя, які були отримані за рахунок коштів довірителів.

У зв'язку з банкрутством банку кошти не були повернуті позивачу і відповідно не перераховані забудовнику, а позивач набув статус кредитора відносно банківської установи, що перебуває у процедурі фінансової ліквідації.

Після виконання своїх зобов'язань перед довірителями позивач закрив фонд фінансування будівництва, у зв'язку з чим, було закрито питання розрахунків із забудовником, який приймає на себе ризик щодо недостатності залучених коштів на спорудження об'єкту будівництва.

Відповідно до ч.1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09 грудня 1994 року Справа «РуїзТоріха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 3 ст.243, ст.ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст.ст. 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано - Франківського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року у справі № 809/971/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді М. А. Пліш
О. О. Большакова
Повне судове рішення складено 02.04.2019 року.