Справа № 400/2580/18
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/2580/18

Пятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Осіпова Ю. В.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 року по справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про скасування постанови від 04.10.2018 року ВП № 56597073,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області з вимогами скасувати постанову відповідача від 04.10.2018 ВП № 5657073 про накладення штрафу у розмірі 5100 гривень.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 року в задоволені даного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області подано апеляційну скаргу, в якій апелянт посилається на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, та просить: скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 року по справ № 400/2580/18; ухвалити нове рішення по справі, яким задовольнити позов головного управління до ВПВР, ГТУЮ у Миколаївській області та скасувати постанову від 04.10.2018 року ВП № 56597073 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що штраф за невиконання судового рішення державним виконавцем до нього застосовано безпідставно, оскільки ним, як боржником було виконано судове рішення Миколаївського окружного адміністративного суду № 814/384/18 від 20.04.2018 року у повному обсязі, що підтверджується витягом з пенсійної справи № N/А9938-МВС від 01.06.2018 року. З 24.02.2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», якою визначено умови та порядок виплати пенсій, перерахованих відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 21.05.2018 року ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №103. Після проведення перерахунку ОСОБА_2 виплачена різниця між перерахованим та отриманим розміром пенсії за період з 01.01.18 по 31.05.18 р. у сумі 4790,40 грн. Доплата за період з 01.01.16 по 31.12.17 року в сумі 38614,10 грн., як зазначає у своїй скарзі апелянт, буде виплачена в порядку передбаченому абзацом 2 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України №103 до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

15.03.2019 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач по справі зазначає, що заперечує проти апеляційної скарги, вважає, що Миколаївський окружний адміністративний суд при розгляді даної справи дійшов вірного висновку з дотриманням норм матеріального та процесуального права щодо правомірності винесення державним виконавцем Відділу постанови про накладення штрафу та просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області по справі № 56597073 від 04.10.2018 року.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.04.2018 року по адміністративній справі № 814/384/18 частково задоволено позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 з 01.01.2016 року, згідно з Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900 від 23.12.2015 року, ст. 51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", згідно наданої довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення поліцейського, та зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок та виплату пенсії починаючи з 01.01.2016 року ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), згідно з Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900 від 23.12.2015 року, ст. 51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", згідно наданої довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення поліцейських.

25.05.2018 року Миколаївським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по адміністративній справі №814/384/18.

13.06.2018 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області відкрито виконавче провадження №56597073 про примусове виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.04.2018 року.

01.06.2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Миколаївській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.01.2018 року та її виплату.

Крім цього, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Миколаївській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.01.2016 по 31.12.2017 року.

Відповідно до перерахунку ОСОБА_2 нараховану за цей період суму не виплачено, а складено графік, відповідно до якого виплата цієї суми здійснюється частками: щомісячно протягом 2019 - 01.06.2021 року.

10.07.2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Миколаївській області повідомлено державному виконавця про здійснення перерахунку та виплату ОСОБА_2 пенсії за період з 01.01.2018 року, а також перерахунок пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 року.

При цьому, також повідомлено, що різниця пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 року виплачуватиметься в Порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №103 з 01.01.2019 року.

04.10.2018 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 5100 гривень за невиконання рішення суду немайнового характеру в повному обсязі, а саме не здійснено виплату перерахованого розмірі пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 року.

Так, не погоджуючись із постановою про накладення штрафу в розмірі 5100 гривень за невиконання рішення суду немайнового характеру в повному обсязі від 04.10.2018 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області звернулось до суду.

За наслідками розгляду вказаного спору суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем лише частково виконано рішення суду, а саме здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.01.2016 року та виплату перерахованої пенсії з 01.01.2018 року, при цьому за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 року Головне управління Пенсійного фонду України лише здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_2, донараховано відповідну суму, але не виплачено, внаслідок чого державний виконавець правильно дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України не виконано рішення суду в повному обсязі.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів не погоджується із позицією суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Так, спірні правовідносини урегульовуються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі Закон України від 02.06.2016 року № 1404-VIII).

Згідно змісту статті 1 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 3 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, як, зокрема: виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Статтею 5 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII визначено, що, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

У відповідності до ч. 1 ст. 26 вказаного Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Згідно змісту ч. 6 ст. 26 вказаного Закону визначено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до змісту статті 63 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Також, частиною 1 статті 75 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII передбачено, що в разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Таким чином, з аналізу вимог Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII випливає, що нормами цього Закону встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення без поважних причин, а не за несвоєчасне його виконання.

Отже, приймаючи рішення про накладення штрафу державним виконавцем має бути встановлений факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Як було встановлено судом першої інстанції за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 року ГУ ПФУ лише здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2, донараховано йому суму, але не виплатив.

Водночас, як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Так, статтею 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» передбачено, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Як вбачається зі змісту абзац. 2-4 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 103, виплату перерахованих пенсій постановлено проводити з 01 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 01 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 01 січня 2018 р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в порядку передбаченому вказаною Постановою.

Таким чином, з підстав зазначених вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивачем рішення суду виконано частково, при цьому подальше виконання даного рішення обумовлене об'єктивними причинами, які не залежать від його волевиявлення.

Так, колегія суддів зазначає, що підставою для винесення постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути лише невиконання такого рішення без поважних причин. Поважними можуть вважатися об'єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про те, що невиконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Миколаївській області в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Дана правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладених в постановах від 24.01.2018 року (справа №405/3663/13-а), від 13.06.2018 року (справа №757/29541/14-а).

З огляду на викладене, станом на 04.10.2018 року у державного виконавця були відсутні правові підстави для винесення постанови про накладення штрафу за невиконання рішення суду, а отже вказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, а тому суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про правомірність оскаржуваного рішення.

При цьому, обґрунтовуючи свою позицію, суд першої інстанції також помилково посилається на висновок про недоцільність посилань позивача на Постанову Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, яка набрала чинності з 24.02.2018 року, оскільки порядок виплати перерахованих пенсій пенсіонерам МВС вперше був врегульований саме зазначеною Постановою Кабінету Міністрів України № 103, з урахуванням фінансових можливостей держави та наступних бюджетних асигнувань.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову та допустив порушенням принципу повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі. Наведені вище обставини є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неповне зясування обставин, що мають значення для справи.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області задовольнити в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо відшкодування понесених апелянтом судових витрат, суд апеляційної інстанції виходить з системного аналізу положень статті 139 КАС України та процесуального статусу апелянта.

З урахуванням положень ч.2 ст.139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з позивача лише здійснені ним документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Тобто, суб'єкту владних повноважень не мають компенсуватися витрати на сплату судового збору, правову допомогу, витрати, пов'язані із прибуттям до суду, та інші судові витрати, крім зазначених вище витрат на доказування, оскільки суб'єкт владних повноважень повинен нести усі ризики, пов'язані з прийняттям ним рішень, вчиненням дій чи допущенням бездіяльності, у тому числі необхідність відстоювати правомірність своєї поведінки в адміністративному суді.

Враховуючи викладене, оскільки суб'єктом владних повноважень не понесено витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати відшкодуванню не підлягають. При цьому колегія суддів враховує висновки щодо застосування норм права, викладені зокрема у постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року (справа №806/2642/16).

Керуючись ст. ст. 195, 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 року - задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 року по справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про скасування постанови від 04.10.2018 року ВП № 56597073 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області задовольнити в повному обсязі.

Скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 04.10.2018 року ВП № 56597073 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верхового Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: Ю. В. Осіпов

Суддя: О. І. Шляхтицький