Справа № 420/414/19
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/414/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

за участю секретаря Захарчук О.В.

сторін:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у відкритому судовому засіданні по суті) справу за адміністративним позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС України в Одеській області про скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС України в Одеській області, в якому позивач просить:

податкові повідомлення-рішення Головного Управління ДФС в Одеській області від 19.12.2018 року №№ ; ; ; ; вимогу про сплату боргу від 19.12.2018р. №Ф- та рішення від 19.12.2018 року № про застосування штрафних санкцій, якими визначено додаткові податкові зобов'язання (донараховані податки і збори та штрафні санкції) у сумі 735503,21 грн., визнати протиправними та скасувати.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

За наслідками документальної планової виїзної перевірки, яку проведено в термін з 22.10.2018 року до 02.11.2018 року оформлено Акт за № 2506/15-31-13-05/НОМЕР_5.

За наслідками перевірки наведених документів та інформації баз даних зроблено висновок про порушення ФОП ОСОБА_3 вимог чинного законодавства щодо нарахування та сплати податків і зборів, на підставі якого збільшено суму грошового зобов'язання та донараховано відповідні суми, які, на думку відповідача, мають бути сплачені ФОП ОСОБА_3

На Акт перевірки було надано заперечення щодо безпідставності та протиправності висновків перевірки.

Проте, зауваження та заперечення не були прийняті відповідачем, який надав відповідь на заперечення за №11825/Б/15-32-13-05-09 та ухвалив рішення про донарахування та сплату додаткових податків і зборів, а також штрафних санкцій.

Позивач аргументує помилкові висновки податкового органу наступним.

Щодо винесення вимоги №Ф- від 19.12.2018 року про сплату боргу (недоїмки).

Відповідно до ст. 59.3. Податкового кодексу, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 56.18. Податкового кодексу, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Вимога винесена та направлена платнику податків одночасно із ухваленням податкових повідомлень-рішень, тобто до спливу строку для сплати можливого боргу та до спливу строків їх оскарження, а тому є передчасною та протиправною.

Щодо визначення суми загального оподаткованого доходу.

В акті перевірки (п.2.1.2) наведено, що підприємцем протягом 2015 року отримано готівкові грошові кошти через банківський термінал у сумі 57000,00 грн. за призначенням платежу «Надходження торгівельної виручки від продажу товарів». На підставі цього зроблено помилковий висновок, що наведену суму грошових коштів до доходу не включено.

Тобто, всю торгівельну виручку, яку було зараховано на р/рахунок підприємця, відповідач визнав додатковим доходом у повному обсязі, що є помилковим.

Відповідно до ст. 163 Податкового кодексу, об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, склад якого визначається з урахуванням вимог ст. ст. 164.1 та 164.2 Податкового кодексу України.

Сума торгівельної виручки у розмірі 57000,00 грн, яку контролюючий орган безпідставно та помилково вважає додатковим та необлікованим доходом, була внесена безпосередньо ФОП ОСОБА_3 в дні продажу відповідного товару на р/рахунок в банківській установі, що відповідає чинному законодавству.

Відповідно до ст. 102.1. Податкового кодексу, контролюючий орган мас право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня граничного строку сплати грошових зобов'язань. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання.

Відповідач визнає та не спростовує походження грошових коштів у сумі 57000,00 грн. саме як торгівельної виручки, яка надійшла на р/рахунок за межами строків давності визначених ст. 102.1. Податкового кодексу відповідно Акту перевірки.

За наведених обставин, висновки щодо порушення порядку ведення касових операцій та необхідність застосування штрафних санкцій також є помилковими та безпідставними;

Тобто, відсутні будь-які законні підстави визначати наведену суму грошових коштів у якості необлікованого та додаткового доходу підприємця та відповідно нараховувати будь-які додаткові податкові зобов'язання.

Щодо донарахування додаткових податкових зобов'язань підприємця.

За наслідками планової документальної перевірки відповідач зробив висновок про порушення підприємцем вимог податкового законодавства щодо непроведення обліку готівки та виникнення додаткових податкових зобов'язань з оплати ПДВ.

Враховуючі безпідставність та протиправність визначення (збільшення) суми загального оподаткованого доходу за межами строку давності, наведені висновки щодо визначення похідних від цієї обставини додаткових податкових зобов'язань також є помилковими.

Щодо розбіжностей Звіту про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів.

Під час перевірки відповідач на підставі перевірки видаткових та податкових накладних на придбання цигарок зробив висновок щодо наявності розбіжностей у кількості проданих тютюнових виробів, які зазначені у наведених накладних та не співпадають із кількістю придбаних та проданих цигарок, яку відображено у відповідних Звітах про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів.

На думку відповідача, розбіжність цифрових показників видаткових та податкових накладних на придбання цигарок із показниками Звіту про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів свідчить про заниження суми загального оподаткованого доходу.

Для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Звіт про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів, який містить, на думку, контролюючого органу цифрові показники, які відрізняються від показників видаткових та податкових накладних, свідчить лише про такі розбіжності, якщо вони дійсно існують, та не може бути підставою для висновку про визначення (заниження) об'єкту оподаткування.

Щодо помилкового визначення та нарахування суми Єдиного соціального внеску.

На думку відповідача, має місце помилка щодо визначення бази нарахування єдиного внеску.

Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 ч. 1 ст. 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.

У відповідності до пп. 2 п. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок нараховується саме на суми доходу (прибутку), отриманого підприємцями від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб.

Тобто, базою для нарахування єдиного внеску є суми доходу (прибутку), отриманого підприємцями від їх діяльності.

Загальні суми доходу (прибутку), які отримані підприємцем від його діяльності протягом 2015-2017 рр., наведені у відповідних Деклараціях, визнані податковим органом та використані ним безпосередньо під час проведення перевірки.

Але, всупереч встановлення факту правильного визначення підприємцем чистого оподатковуваного доходу, відповідачем у Акті перевірки вказано непідтверджені суми єдиного внеску без відображення використаних показників загального чистого доходу, що свідчить про протиправність нарахування відповідачем єдиного внеску.

З урахуванням викладеного, позивач вважає висновки Акту перевірки від 16.11.2018 року та ухвалені на його підставі рішення про донарахування та сплату податків, зборів та штрафів передчасними, помилковими та такими, що підлягають скасуванню.

Процесуальні дії.

Ухвалою суду від 28.01.2019 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Відповідно ст.162 КАС України відповідачу встановлено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалу про відкриття провадження по справі отримано представником відповідача Головного управління ДФС в Одеській області 31.01.2019 року, що підтверджується розпискою про отримання нарочно копії судового рішення, ухвали (а/с. 66).

11.02.2019 року за вх. №4887/19 представником Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_2 (за довіреністю) надано відзив на адміністративний позов.

Відзив обґрунтовано наступним.

В період з 22.10.2018 року по 02.11.2018 рік проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, п.н. НОМЕР_5, щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства період з 01.01.2015 по 31.12.2017 роки.

Встановлені наступні порушення.

По-перше: Під час перевірки надано видаткові та податкові накладні на придбання цигарок на суму (864 пачки по 25 цигарок та 64330,4 пачки по 20 цигарок), придбаних у ТОВ «Торгова компанія «Мегаполіс-Україна» на загальну кількість 1308208 шт. цигарок (864*25+64330,4*20).

Відповідно до «звітів про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у роздрібній мережі» за період з 01.04.2016 по 31.12.2016 роки підприємцем реалізовано 0,609367 млн. цигарок.

У зв'язку вищевикладеним, з урахуванням залишків на кінець періоду, реалізація цигарок складає 814710 шт. (18380 + 1308208 - 511878). Розбіжність складає 205343 шт. (814710 - 609367) на суму 109858,5 грн. (205343*0.535 грн. середня ціна цигарок у 2016 році).

Підприємцем в порушення п. 164.1, ст. 164, ст. 161 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року занижено оподатковуваний дохід у розмірі 109858,5 грн., що призвело до порушення п. 177.2 ст. 177 пп. 164.1.3, п. 164.1, ст. 164, ст. 161 Податкового кодексу України, заниження податку що підлягає сплаті в бюджет на 19774,53 грн. та в порушення ст.164, ст. 163, ст. 168, ст.176, пп.177.2, ст.177, пп.1.1, п.п.1.3, п.п.1.4 ст. 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, занижено військовий збір від підприємницької діяльності, що підлягає сплаті до бюджету за 2015 - 2016 ріку сумі 1647,87 грн.

По-друге: з 01.01.2015 по 31.12.2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_3 перебував на загальній системі оподаткування.

ФОП ОСОБА_3 у 2015-2017 р. занижено чистий доход в сумі 109858,5 грн.

Перевіркою достовірності відображення у звітності сум доходу, отриманого від здійснення діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на який нараховується єдиний внесок встановлено порушення вимог частини 2 п.1 ст.7 Закону №2462, в частині заниження суми чистого оподатковуваного доходу, на який нараховується єдиний внесок за рахунок порушень, відображених у п.2 Акту перевірки.

Перевіркою встановлено порушення ФОП ОСОБА_3 пункту 5 розділу 4 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування зареєстровано, в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 р. за № 508/26953, частини 2 п. 1 ст.7, ст.9,п.2 ст.25 Закону України від 08.07.2010 року «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями, в результаті чого донараховано єдиного внеску на загальну суму 100940,74 грн.

По-третє: За період з 01.04.2016 року по 31.12.2017 року ОСОБА_3 задекларовано податкових зобов'язань по податку на додану вартість у сумі 784272 грн.

Перевіркою достовірності відображених показників у поданих деклараціях з податку на додану вартість за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 рік встановлено, що на кінець періоду реалізація цигарок ФОП ОСОБА_3 складає 814710 шт. (18380 + 1308208 - 511878). Розбіжність складає 205343 шт. (814710 - 609367) на суму 109858,5 грн. (205343*0.535 грн. середня ціна цигарок у 2016 році).

У зв'язку з вищевикладеним, підприємцем в порушення 185.1 ст. 185, п. 187.1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року занижено податкові зобов'язання на суму 21972 грн. (109858*0,2).

По-четверте: Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року, ФОП ОСОБА_3 при здійсненні підприємницької діяльності застосовував реєстратор розрахункових операцій.

Згідно п.12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані:

вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку».

Під час перевірки відповідно до «Звіту про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів» встановлено, що станом на 01.04.2016 року у підприємця лічилось 0,01838 млн. штук сигарет з вмістом тютюну, без фільтра, цигарки. Відповідно до звіту за грудень 2016 року № від 10.01.2017 року залишок станом на 31.12.2016 року складав 0,511878 млн. штук.

Під час перевірки надано видаткові та податкові накладні на придбання цигарок на суму (864 пачки по 25 цигарок та 64330,4 пачки по 20 цигарок) придбаних у ТОВ «Торгова компанія «Мегаполіс-Україна» на загальну кількість 1308208 шт. цигарок (864*25+64330,4*20).Відповідно до «звітів про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у роздрібній мережі» за період з 01.04.2016 по 31.12.2016 рік підприємцем реалізовано 0,609367 млн. цигарок.

З урахуванням залишків на кінець періоду, реалізація цигарок повинна складати 814710 шт. (18380 + 1308208 - 511878). Розбіжність складає 205343 шт. (814710 - 609367) на суму 109858,5 грн. (205343*0.535 грн. середня ціна цигарок у 2016 році).

Відповідно до п.2.6. ст.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 року за №40/10320, із змінами та доповненнями уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Відповідно до наданих банківських виписок протягом 2016 року грошові кошти за зазначений товар (тютюнові вироби) не надходили. У зв'язку з вищевикладеним, підприємцем грошові кошти від реалізації цигарок у розмірі 205343 шт. не оприбутковувались.

Таким чином, ФОП ОСОБА_3 не оприбуткував готівкові кошти, як виручку від діяльності (реалізації тютюнових виробів та інше.) на суму 109858,5 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (ФОП ОСОБА_3 - далі), ІПН НОМЕР_5, зареєстрований за адресою:АДРЕСА_1, здійснює наступний вид діяльності (за КВЕД) 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н. в. і. у.; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний); 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н. в. і. у.; 73.20 Дослідження кон'юнктури ринку та виявлення громадської думки відповідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На підставі ст. 77 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року№ 2755-ІV, Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», наказу ДФС в Одеській області від 13.09.2018 року № 6279 «Про проведення планової документальної виїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 п.н. НОМЕР_5» проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 ІПН. НОМЕР_5 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства період з 01.01.2015 по 31.12.2017 роки.

16.11.2018 року, за результатами документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3 складено Акт №2506/15-31-13-05/НОМЕР_5 (а/с.25-47).

Перевіркою встановлені наступні порушення ФОП ОСОБА_3:

п.2.2, п.2.6 Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, Правління національного банку України від 15 грудня 2004 року №637, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 13 січня 2003 року за №4040320 - не оприбуткування готівки - не проведення обліку на повну суму її надходжень у розмірі 166858,5 грн.;

ст. 185.1, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із внесеними змінами) у зв'язку з чим занижено податкові зобов'язання з ПДВ па суму 21972 грн.;

п. 201.10, ст.. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із внесеними змінами та доповненнями) не складено та в Єдиному реєстрі податкових накладних не зареєстровано податкову накладну на суму ПДВ 21972 грн.;

п.5 розділу 4 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 2 п. 1 ст.7. п.8 ст.9, п.2 ст.25 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI «Про збір та загальнообов'язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями, в результаті чого донараховано єдиний внесок на загальну суму 120719,75 грн.;

п.177.2 ст. 177 пп. 164.1.3, п. 164.1, ст.. 164, ст. 161 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року із змінами та доповненнями, занижено податку на доходи з фізичних осіб що підлягає сплаті в бюджет на 28324,53 грн.;

ст. 164, ст. 163, ст. 168, ст. 176, пп. 177.2, ст. 177, пп. 1.1, п.п.1.З, п.п.1.4 ст. 16 1 1 підрозділу 10 Податкового Кодексу України, від 02.12.2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями, занижено військовий збір від підприємницької діяльності, що підлягає, сплаті до бюджету за 2015 - 2016 роки у сумі 2502,87 грн. (а/с.46).

01.12.2018 року ФОП ОСОБА_3 направлено до Головного управління ДФС в Одеській області заперечення на Акт перевірки від 16.11.2018 року, які отримано позивачем 27.11.2018 року (а/с. 148-157).

17.12.2018 року Головним управління ДФС в Одеській області прийнято рішення №11825/Б/15-32-13-05-09 за результатами розгляду заперечень від 01.12.2018 року на Акт перевірки від 16.11.2018 року, яким висновок Акту планової перевірки від 16.11.2018 року №2506/15-32-13-05/НОМЕР_5 викладено в наступній редакції:

п.4 та п.11 розділу 2 Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, Правління національного банку України від 15 грудня 2004 року №637, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 13 січня 2003 року за №4040320 - не оприбуткування готівки - не проведення обліку на повну суму її надходжень у розмірі 109858,5 грн.;

ст. 185.1, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із внесеними змінами) у зв'язку з чим занижено податкові зобов'язання з ПДВ па суму 21972 грн.;

п. 201.10, ст.. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із внесеними змінами та доповненнями) не складено та в Єдиному реєстрі податкових накладних не зареєстровано податкову накладну на суму ПДВ 21972 грн.;

п.5 розділу 4 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 2 п. 1 ст.7. п.8 ст.9, п.2 ст.25 Закону України під 08.07.2010 року №2464-VI «Про збір та загальнообов'язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями, в результаті чого донараховано єдиний внесок на загальну суму 100940,74 грн.;

п.177.2 ст. 177 пп. 164.1.3, п. 164.1, ст.. 164, ст. 161 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року із змінами та доповненнями, занижено податку на доходи з фізичних осіб що підлягає сплаті в бюджет на 19774,53 грн.;

ст. 164, ст. 163, ст. 168, ст. 176, пп. 177.2, ст. 177, пп. 1.1, п.п.1.З, п.п.1.4 ст. 16 1 1 підрозділу 10 Кодексу України, від 02.12.2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями, занижено військовий збір від підприємницької діяльності, що підлягає, сплаті до бюджету за 2015 - 2016 роки у сумі 1647,87 грн. (а/с.48-55).

19.12.2018 року Головним управлінням ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення форми «Н» №, яким до ФОП ОСОБА_3 застосовано штраф у сумі 10986 грн. 00 коп. за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування до податкових накладних, визначених ст.201 Податкового Кодексу України (а/с. 20).

19.12.2018 року Головним управлінням ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» №, яким ФОП ОСОБА_3 нараховано грошове зобов'язання в сумі 27465 грн. 00 коп.(з них 21972 грн.- за податковим зобов'язанням та 5493 грн. - штрафні санкції) за порушення п.1 ст. 185 Податкового кодексу України (а/с. 21).

19.12.2018 року Головним управлінням ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» №, яким до ФОП ОСОБА_3 застосовано штрафні санкції у сумі 24780 грн. 16 коп.(з них 19774 грн. 53 коп.- за податковим зобов'язанням та 4943 грн. 63 коп. - штрафні санкції) за порушення п.177.2 ст. 177 пп. 164.1.3, п. 164.1, ст. 164, ст. 161 Податкового кодексу України (а/с. 23).

19.12.2018 року Головним управлінням ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» №, яким до ФОП ОСОБА_3 застосовано штрафні санкції у сумі 2059 грн. 84 коп.(з них 1647 грн. 87 коп.- за податковим зобов'язанням та 411 грн. 97 коп. - штрафні санкції) за порушення ст. 164, ст. 163, ст. 168, ст. 176, пп. 177.2, ст. 177, пп. 1.1, п.п.1.З, п.п.1.4 ст. 16 1 1 підрозділу 10 Податкового Кодексу України (а/с. 24).

19.12.2018 року винесено Вимогу про сплату боргу (недоїмки) форми Ф №, якою Головне управління ДФС в Одеській області вимагає ФОП ОСОБА_3 сплатити суму недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне, пенсійне страхування в сумі 100940 грн. 74 коп.

19.12.2018 року Головним управлінням ДФС в Одеській області винесено Рішення №, яким до ФОП ОСОБА_3 застосовані штрафні санкції в розмірі 20040 грн. 97 коп. за порушення п.5 розділу 4 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 2 п. 1 ст.7. п.8 ст.9, п.2 ст.25 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI «Про збір та загальнообов'язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями, в результаті чого донараховано єдиний внесок.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

У «Науковому висновку щодо меж дискреційного повноваження суб'єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією», опублікованому на офіційному сайті Верховного Суду, зазначено, що «дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи без діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі».

Суд перевіряє дії відповідача на відповідність вимогам ч.2-3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАСУ).

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Конституція України (в редакції станом на 30.09.2016 року) містить статтю 124 «…Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.», яка визначає можливість судового захисту за наявності юридичного спору.

Згідно з вимогами ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

ЄСПЛ, розглядаючи податкові спори, застосовує ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка гарантує право на мирне та вільне володіння своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (відповідно до п. 75.1.2. ст. 75 Податкового кодексу України)

Згідно підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Положення підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України зобов'язують платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до підпунктів 177.1, 177.2 статті 177 Податкового кодексу України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом (пп. 164.1. ст. 164 Податкового кодексу України).

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Відповідно до пп.164.1.1. ст. 164 Податкового Кодексу України, загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

Так, Актом перевірки від 1.11.2018 року №2506/15-31-13-05/НОМЕР_5 встановлено, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 занижено оподатковуваний дохід у розмірі 166858,5 грн. чим порушено п.164.1 ст.164, ст.161 Податкового кодексу України.

За результатами перевірки визначення загального оподаткованого доходу за 2015 рік, загальний оподаткований дохід становить 868116,55 грн. (за даним податкових декларацій), а (за даними перевірки) 925116,55 грн., тобто розбіжність складає 57000 грн.

За 2016 рік, загальний оподатковуваний дохід становить: 1575730 грн. (за даними податкових декларацій) та 1685588,5 грн. (за даними перевірки), розбіжність складає 109858 грн.

За 2017 рік, оподаткований дохід склав 2391520,23 грн.(як за даними податкових декларацій так і за даними перевірки), відповідно розбіжність відсутня.

Підпунктом 177.2. ст. 177 Податкового кодексу України встановлено, що об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відтак, перевіркою правильності визначення суми чистого оподатковуваного доходу, підтверджено заниження оподатковуваного доходу у розмірі 166858,5 грн.

Не погодившись з висновками Акту, позивач надав заперечення, в яких зазначив: «...грошові кошти, у розмірі 57000 грн. внесені на розрахунковий рахунок підприємця у 2015 році є його власним коштами. Порушення відбулось у періоді, що виходить за межі терміну визначеного у ст.102 Податкового кодексу України. Висновки щодо обсягу реалізованого товару здійснюються з урахуванням первинних документів бухгалтерського обліку та фінансової звітності також, зазначивши, що звіт про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів на час проведення перевірки скасовано, а тому ФОП ОСОБА_3 вважає помилковими висновки Акту щодо визначення об'єкту оподаткування при нарахуванні сум ЄСВ».

В рішенні щодо розгляду заперечень на Акт перевірки, Головним управлінням ДФС в Одеській області підтверджено, що кошти в сумі 57000 грн. є власними коштами позивача, що були ним внесені на розрахунковий рахунок з призначенням платежу «поповнення карти/рахунку власними коштами», що підтверджується листом банка та квитанції щодо внесення грошових коштів.

Так, Головним управлінням ДФС в Одеській області у рішенні від 17.12.2018 року встановлено ФОП ОСОБА_3 в порушення п. 164.1, ст. 164, ст. 161 Податкового кодексу України занижено оподатковуваний дохід у розмірі 109858,5 грн., що призвело до:

порушення п. 177.2 ст. 177 пп. 164.1.3, п. 164.1, ст.. 164, ст.. 161 Податкового кодексу України заниження податку що підлягає сплаті в бюджет на 19774,53 грн.

порушення ст.164, ст. 163, ст. 168, ст.176, пп.177.2, ст.177, пп.1.1, п.п.1.3, п.п.1.4 ст. 16 1 1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України занижено військовий збір від підприємницької діяльності, що підлягає сплаті до бюджету за 2015 - 2016 ріку сумі 1647,87 грн.

Проте, слід зазначити, що підчас перевірки посадовими особами податкового органу здійснено розрахунок суми оподаткованого доходу, що базується на «Звітах про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів».

Під час перевірки відповідно до «Звіту про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів» встановлено, що станом на 01.04.2016 року у підприємця лічилось 0,01838 млн. штук сигарет з вмістом тютюну без фільтра, цигарки (код товару 74).

Відповідно до звіту за грудень 2016 року № від 10.01.2017 залишок станом на 31.12.2016 року складав 0,511878 млн. штук.

Під час перевірки підприємцем надано видаткові та податкові накладні на придбання цигарок на суму (864 пачки по 25 цигарок та 64330,4 пачки по 20 цигарок) придбаних у ТОВ «Торгова компанія "Мегаполіс-Україна» на загальну кількість 1308208 шт. цигарок (864*25+64330,4*20).

Відповідно до «Звітів про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у роздрібній мережі» за період з 01.04.2016 по 31.12.2016 року підприємцем реалізовано 0,609367 млн. цигарок.

З урахуванням залишків на кінець періоду реалізація цигарок складає 814710 шт. (18380 + 1308208 - 511878). Розбіжність складає 205343 шт. (814710 - 609367) на суму 109858,5 грн. (205343*0.535 грн. середня ціна цигарок у 2016 році).

При цьому, відповідачем взято середню ціну цигарок у 2016 році, яка становить (за розрахунком посадових осіб) 0,535 грн.

Даний розрахунок середньої ціни тютюнових виробів, був виведений посадовим особами при проведенні перевірки загальної кількості тютюнових виробів (шт. цигарок) та пачок цигарок.

Даний факт підтверджено представником відповідача в судовому засіданні.

Згідно, ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основною базою проведення розрахунку відповідачем слугували звіти щодо виробництва та обігу тютюнових виробів.

На підставі п.1. та п.4 Наказу Міністерства фінансів України від 11.02.2016 року №49 «Про затвердження форм звітів щодо виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та порядків їх заповнення суб'єкти господарювання, які виробляють тютюнові вироби, незалежно від форми власності подають до органів ДФС за основним місцем обліку в електронній формі Звіт про обсяги виробництва та реалізації тютюнових виробів.

Відтак, звіт формується самим суб'єктом господарювання на підставі первинної документації, яка підтверджує здійснення господарських операцій, тобто сам «Звіт про обсяги виробництва та реалізації тютюнових виробів» не є первинним документом.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію (ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (п.2.2 Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку».

В даній справі, первинними документами, що підтверджують здійснення господарських операцій є видаткові накладні між ТОВ «Тедіс Україна» та ОСОБА_3, в яких повністю зазначено назву тютюнового виробу, його штрихкод, кількість штук у пачці, ціна без ПДВ/ціна з ПДВ (а/с. 95-142).

Дані, що містяться у видаткових накладних дають змогу повністю розрахувати середню ціну цигарок у 2016 року.

Окрім того, в Наказі Міністерства фінансів України від 11.02.2016 року №49, не міститься жодного посилання на розрахунок середньої ціни цигарок.

В додаткових поясненнях представник позивача зазначив що з 01.04 до 31.12.2016 року здійснено 38 поставок тютюнових виробів на суму 700057,17 грн. (без ПДВ). Згідно розрахункових накладних ТОВ «Тедіс Україна» отримано 2468 пачки цигарок по 25 шт. (всього 61700 шт.) та 48499 цигарок по 20 шт. в кожній пачці (всього 1036080 шт. цигарок). Під час складання Звіту про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів було припущено арифметичної помилки, що призвело до завищення кількісних показників отриманих цигарок (1036080 шт. - фактично за накладними та 1102865 шт. за Звітом, тобто на 71185 шт. більше). Це призвело до помилкового збільшення показників звіту (графа 4) та помилковому визначенню показників щодо залишків на кінець звітного місяця (графа 6 Звіту).

Позивачем визнано допущення помилки при формуванні Звіту, що спричинило в подальшому невірний розрахунок відповідачем заниження суми загального оподаткованого доходу, оскільки податковим органом використані саме дані по Звітам про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів.

Так, при здійсненні розрахунку посадові особи податкового органу діяли на підставі та у спосіб не визначені законодавством України.

ЄСПЛ підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), заява №33202/96, «Онер'їлдіз проти Туреччини» (Цneryэldэz v. Turkey). Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (справа «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08 від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, від 25 листопада 2008 року).

А відтак, при здійсненні перевірки Головним управлінням ДФС в Одеській області не вірно визначено середню вартість цигарок у 2016 році, кількість реалізованих тютюнових виробів, що в результаті призвело до заниження бази оподаткування та не вірного визначення чистого оподаткованого доходу підприємця.

Встановлення заниження загального оподаткованого доходу ФОП ОСОБА_3 призвело низки інших порушень:

ст. 185.1, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із внесеними змінами) у зв'язку з чим занижено податкові зобов'язання з ПДВ па суму 21972 грн.;

п. 201.10, ст.. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із внесеними змінами та доповненнями) не складено та в Єдиному реєстрі податкових накладних не зареєстровано податкову накладну на суму ПДВ 21972 грн.;

п.5 розділу 4 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 2 п. 1 ст.7. п.8 ст.9, п.2 ст.25 Закону України під 08.07.2010 року №2464-VI «Про збір та загальнообов'язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями, в результаті чого донараховано єдиний внесок на загальну суму 100940,74 грн.;

п.177.2 ст. 177 пп. 164.1.3, п. 164.1, ст.. 164, ст. 161 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року із змінами та доповненнями, занижено податку на доходи з фізичних осіб що підлягає сплаті в бюджет на 19774,53 грн.;

ст. 164, ст. 163, ст. 168, ст. 176, пп. 177.2, ст. 177, пп. 1.1, п.п.1.З, п.п.1.4 ст. 16 1 1 підрозділу 10 Податкового кодексу України, від 02.12.2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями, занижено військовий збір від підприємницької діяльності, що підлягає, сплаті до бюджету за 2015 - 2016 роки у сумі 1647,87 грн.;

Слід зазначити, що нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування відповідно Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 та Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», здійснюється з урахуванням сум доходу (прибутку), отриманого від діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб.

Щодо встановлення відповідачем заниження військового збору від підприємницької діяльності, що підлягає сплаті відповідно до ст. 16 1 підрозділу 10 Податкового кодексу України, слід зазначити, що об'єктом оподаткування є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України (ст. 163 Податкового Кодексу України).

Із зазначеного вбачається, що нарахування щодо військового збору та ЄСВ залежать від загального оподаткованого доходу суб'єкта підприємництва.

Проте, судом встановлено порушення Головним управління ДФС в Одеській області загальної суми оподаткованого доходу, що в результаті призвело до заниження бази оподаткування.

Тобто, встановлені порушення є взаємопов'язаними, відповідно і вимоги позивача є пов'язаними, оскільки залежать від вірного визначення чистого оподаткованого доходу.

Відповідно до ст. 4 КАСУ, похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Зазначений правовий висновок Велика Палата Верховного Суду зробила у Постанові від 12.12.2018 року у справі №826/8687/16 (провадження №11-1152апп18).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суд дійшов висновку, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень не доведені встановлені Актом перевірки порушення ФОП ОСОБА_3, що слугували підставою винесення податкових повідомлень-рішень від 19.12.2018 року №№; ; ; , вимоги про сплату боргу від 19.12.2018р. № Ф- та рішення від 19.12.2018р. № , відповідно, вони є протиправним та підлягають скасуванню.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАСУ, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ст. 6 КАСУ, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява №34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

З урахуванням як національного законодавства, так і практики ЄСПЛ суд вважає правомірним стягнення з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок державних асигнувань на користь ОСОБА_3 суму судового збору за подання адміністративного позову, оскільки вона була фактично сплачена, зарахована на відповідний рахунок і була «неминучою», так як сплати судового збору є умовою для відкриття провадження по справі.

Керуючись ст. ст. 139, 242, 246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС України в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного Управління ДФС в Одеській області від 19.12.2018 року №№; ; ; вимогу про сплату боргу від 19.12.2018 року № Ф- та рішення від 19.12.2018 року № .

Стягнути з Головного Управління ДФС в Одеській області на користь ОСОБА_3 суму судового збору за подання адміністративного позову за:

Платіжним дорученням № 941 від 18.01.2019 року у сумі 7 355, 03 грн. (сім тисяч триста п'ятдесят п'ять гривень 03 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.5 розділу VII Перехідні положення КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Фізична особа підприємець ОСОБА_3 - адреса: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_5, телефон: НОМЕР_6

Головне управління ДФС України в Одеській області - адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, , телефон: , електронна пошта:

Головуючий суддя Потоцька Н.В.

.