Справа № 826/6152/15
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2019-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в роз'ясненні судового рішення

29 березня 2019 року м. Київ № 826/6152/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши заяву представника Головного територіального управління юстиції у місті Києві - Лазаріді Олени Андріївни про роз'яснення рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2019 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання звільнення незаконним, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_2 (далі - позивач) до Головного управління юстиції у м. Києві (далі - відповідач), у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 26 січня 2018 року, просить суд:

- визнати звільнення позивача з роботи на посаді головного спеціаліста відділу з питань банкрутства Головного управління юстиції у м. Києві незаконним;

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління юстиції у м. Києві від 16 вересня 2014 року №216/03 «Про звільнення ОСОБА_2.»;

- змінити дату та формулювання причини звільнення позивача з посади головного спеціаліста відділу з питань банкрутства Головного управління юстиції у м. Києві із звільнення з 16 вересня 2014 року за виявлену невідповідальність займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації відповідно до пункту 2 частини 1 статі 40 КЗпП України на звільнення з 30 вересня 2015 року за власним бажанням відповідно до статті 38 КЗпП України;

- зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у м. Києві внести зміни до трудової книжки позивача, а саме: змінити дату та формулювання причини звільнення позивача з посади головного спеціаліста відділу з питань банкрутства Головного управління юстиції у м. Києві із звільнення з 16 вересня 2014 року за виявлену невідповідальність займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації відповідно до пункту 2 частини 1 статі 40 КЗпП України на звільнення з 30 вересня 2015 року за власним бажанням відповідно до статті 38 КЗпП України;

- стягнути з Головного територіального управління юстиції у м. Києві на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу;

- стягнути з Головного територіального управління юстиції у м. Києві на користь позивача компенсація за заподіяну моральну шкоду у розмірі 300 000, 00 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2019 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання звільнення незаконним, скасування наказу, зобов'язання вчинити дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління юстиції у м. Києві від 16 вересня 2014 року №2167/03 «Про звільнення ОСОБА_2.» з посади головного спеціаліста відділу з питань банкрутства Головного управління юстиції у м. Києві. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

18 березня 2016 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Окружного адміністративного суду міста Києва від представник позивача - Головного територіального управління юстиції у місті Києві - Лазаріді Олени Андріївни надійшла заява про роз'яснення рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2019 року щодо, яка обґрунтована тим, що у зв'язку з незрозумілістю резолютивної частини рішення суду, його не можливо буде виконати.

Дослідивши матеріали заяви та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз'яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз'яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз'яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Подання заяви про роз'яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Ухвалу про роз'яснення судового рішення або відмову у його роз'ясненні може бути оскаржено.

Оскільки розгляд і прийняття постанови здійснювалось в порядку письмового провадження, відтак і розгляд заяви про роз'яснення судового рішення здійснюється в порядку письмового провадження.

З аналізу статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим Кодекс адміністративного судочинства України не містить, а зі змісту приписів статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз'яснення судового рішення.

Пунктом 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі» передбачено, що роз'яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. При роз'ясненні свого рішення суд в ухвалі з цього приводу викладає більш повно і ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Суд звертає увагу, що необхідність роз'яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли останнє є незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що повинні здійснювати його виконання.

Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про судове рішення в адміністративній справі" № 7 від 20 травня 2013 року зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

Суд зазначає, що підставою для роз'яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз'ясненням судового рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше.

Водночас, суд, роз'яснюючи рішення не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Відтак, процесуальна процедура роз'яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

З огляду на вищевикладене, та на те, що резолютивна частина рішення не передбачає незрозумілості при виконанні цього рішення, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви та відсутність підстав для її задоволення, оскільки обґрунтування заяви представника відповідача є фактично не згодою зі змістом судового рішення та підставою для апеляційного оскарження

Керуючись статтями 241, 248, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Головного територіального управління юстиції у місті Києві - Лазаріді Олени Андріївни про роз'яснення рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2019 року у справі №826/6152/15 відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.В. Аблов