Справа № 260/228/19
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2019-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 березня 2019 року м. Ужгород№ 260/228/19
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Плеханова З.Б. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (вул. Поштова, буд. 2,м. Іршава,Іршавський район, Закарпатська область,90100) до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород,Закарпатська область,88000) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області , яким просить:

1. Визнати дії Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області протиправними щодо відмови у наданні ОСОБА_1 публічної інформації на інформаційний запит від 01 лютого 2019 року;

2. Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області надати ОСОБА_1 перші 10 сторінок документів на запит від 01 лютого 2019 року на отримання публічної інформації безкоштовно, повідомити інформацію про конкретний розмір та способи сплати фактичних витрат на копіювання запитаної інформації та надати відповідь на запит ОСОБА_1 від 01 лютого 2019 року.

3. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у справі.

4.Звільнити від оплати судового збору на підставі вимог ч. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

1. Позиції сторін

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 01 лютого 2019 року звернувся до відповідача з письмовим інформаційним запитом, в якому просив надіслати копії належно завірених документів, зокрема лист відділу в Іршавському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області. Однак, відповідач листом від 07.02.2019 року №ПІ-27/0-123/0/63-19 відмовив у задоволенні запиту, оскільки інформація у виді запитуваних копій містить загальну кількість 13 сторінок, у зв'язку з чим слід відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк документів починаючи з першої сторінки по тринадцяту на загальну суму 54,21 грн. Проте, позивач наголошує, що дана відмова є протиправною з огляду на те, що перші десять сторінок запитуваної інформації згідно вимог чинного законодавства надаються безкоштовно.

13 березня 2019 року, на адресу суду надійшов відзив представника відповідача про заперечення щодо позову, де зокрема, зазначає, що у відповідності до вимог "Порядку відшкодування фактичних витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію, розпорядником якої є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальні органи", затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 20.12.2016 р. №555 - відшкодуванню запитувачами інформації фактичних витрат на копіювання або друк документів здійснюється у разі виготовлення більше 10 сторінок запитуваних документів, починаючи з першої сторінки. Таким чином, відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд, з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини приходить до наступних висновків.

2. Обставини, встановлені судом.

01 лютого 2019 року позивач звернувся на електронну адресу відповідача із запитом на отримання інформації щодо надання належно завірених копій листа відділу у Іршавському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 01.02.2019 року із відповідними додатками.

За результатом розгляду вищезазначеного запиту позивача відповідач надав відповідь листом від 07.02.2019 року № ПІ-27/0-123/0/63-19 за підписом начальника Головного управління Держгеокадастру та Рахунок №10 від 06.02.2019 року для здійснення оплати витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію, а саме, в сумі 54,21 грн. за виготовлення копій 13 сторінок (а.с. 6-7).

Відповідач також надав копію листа з додатками від 05.07.2018 року, копії яких просив надати відповідач у інформаційному запиті.

Також до відзиву відповідач надав Постанову Восьмого апеляційного адмінсуду від 05 березня 2019 року по справі № 857/1954/19 з аналогічного спору, яким відмовлено позивачу в задоволенні позову.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес визначено Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI зі змінами та доповненнями, (далі-Закон № 2939-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 1 Закону № 2939-VI).

Згідно ч. 4 ст. 13 Закону № 2939-VI, усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Пунктом 6 ч. 1 статті 14 Закону № 2939-VI встановлено, що розпорядники інформації зобов'язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Частиною 1 ст. 19 Закону № 2939-VI визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону № 2939-VI, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту (ч. 4 ст. 20 Закону № 2939-VI).

Згідно ч. 2 ст. 21 Закону № 2939-VI, у разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк.

Частиною 3 ст. 21 Закону № 2939-VI, розмір фактичних витрат визначається відповідним розпорядником на копіювання та друк в межах граничних норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо розпорядник інформації не встановив розміру плати за копіювання або друк, інформація надається безкоштовно.

Суд зазначає, що механізм відшкодування запитувачами інформації фактичних витрат на копіювання або друк документів, що надаються Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальними органами за запитом на інформацію визначено Порядком відшкодування фактичних витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію, розпорядником якої є Держгеокадастр та його територіальні органи, який затверджений наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 20 грудня 2016 року за № 555, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11 січня 2017 року за № 26/29894 (далі-Порядок).

Згідно п. 3 Порядку, документи за запитом на інформацію надаються безкоштовно, зокрема, якщо задоволення запиту передбачає виготовлення копій документів обсягом, що не перевищує 10 сторінок.

Пунктом 4 Порядку передбачено, відшкодування запитувачами інформації фактичних витрат на копіювання або друк документів здійснюється у разі виготовлення більш як 10 сторінок запитуваних документів, починаючи з першої сторінки, відповідно до Розміру фактичних витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію, розпорядником якої є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальні органи, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 20 грудня 2016 року № 555.

Суд pвертає увагу, що підставою для звернення позивача до суду з цим позовом слугував невірний розрахунок ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області вартості фактичних витрат на копіювання та друк, а також ненадання на запит позивача від 01.02.2019 року безкоштовних перших 10 сторінок відповіді.

Суд також зауважує, що Конституційний Суд України в ухвалі про відмову у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням Міжнародної благодійної організації "Екологія-Право-Людина" щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої, третьої статті 21 Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 25 червня 2013 року № 29-у/2013 зазначив:

"Суб'єкт права на конституційне звернення - Міжнародна благодійна організація "Екологія-Право-Людина" (далі - Міжнародна благодійна організація) - звернувся до Конституційного Суду України з клопотанням дати офіційне тлумачення положень статті 21 Закону, яка встановлює, що запит на інформацію надається безкоштовно (частина перша); у разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більше як 10 сторінок, запитувач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк (частина друга); розмір фактичних витрат визначається відповідним розпорядником на копіювання та друк в межах граничних норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо розпорядник інформації не встановив розміру плати на копіювання або друк, інформація надається безкоштовно (частина третя).

Автор клопотання просить дати офіційне тлумачення положень статті 21 Закону, а саме:

- частини першої в системному зв'язку з частиною другою в аспекті питання, чи гарантує ця стаття безоплатне надання кожному перших десяти сторінок на запит, незалежно від кількості аркушів, що виготовляються для задоволення запиту;

- словосполучення "фактичні витрати на копіювання та друк", яке міститься в частині другій;

- положення "розмір фактичних витрат визначається відповідним розпорядником", яке міститься в частині третій. На думку Міжнародної благодійної організації, суб'єкти владних повноважень неоднозначно застосовують положення статті 21 Закону, що відображається в затверджених відомчими актами розмірах фактичних витрат на копіювання і друк одного аркуша та проведення обрахунку сторінок.

Суб'єкт права на конституційне звернення, порушуючи питання щодо обґрунтування встановлення розпорядниками інформації різного розміру відшкодування витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію в межах граничних норм, затверджених постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження граничних норм витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію" від 13 липня 2011 року № 740, намагається отримати консультацію з приводу неоднакового підходу до розрахунку фактичних витрат на їх виготовлення. Проте надання консультацій чи роз'яснень щодо застосування правових норм не належить до повноважень Конституційного Суду України (Ухвала Конституційного Суду України від 31 березня 2010 року № 15-у/2010).

Суд констатує, що з врахування наданої відповідачем судової практики Восьмого апеляційного адмінсуду з аналогічного спору мають місце протилежні за результатом судові рішення, які набули законної сили, а саме: Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 січня 2019 року № 260/1351/18 в задоволенні аналогічного позову відмовлено. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2019 року № 857/2121/19 Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 січня 2019 року у справі № 260/1351/18 скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено.

Також Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 січня 2019 року № 857/4265/18 Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2018 року у справі № 0740/928/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - скасовано. Постановлено прийняти нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено.

Суд зауважує, що у відповідності до п.11 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 10 від 29 грудня 2016 року «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» відповідно до ч. 2 ст.21 Закону України «Про доступ до публічної інформації» у разі, якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. У наведеному положенні під фактичними витратами маються на увазі усі витрати, що здійсненні при копіюванні та/або друкові документів обсягом більш як 10 сторінок, тобто запитувач інформації зобов'язаний відшкодувати витрати на виготовлення всіх сторінок запитаної інформації, крім перших 10 сторінок.

При цьому питання щодо надання розпорядником інформації перших 10 сторінок документа (частини інформації) безкоштовно одночасно з повідомленням запитувача про необхідність відшкодування витрат або повідомленням про відмову в задоволенні запиту у зв'язку з невідшкодуванням відповідних витрат прямо Законом № 2939-VI та іншими чинними нормативно-правовими актами не врегульовано.

Однак, враховуючи міжнародно-правові стандарти у сфері доступу до публічної інформації, ВАСУ вважає, що належною практикою є надання за вимогою запитувача перших 10 сторінок безкоштовно одночасно з повідомленням про необхідність відшкодування витрат на виготовлення копій решти документів.

Аналіз частини другої статті 34 Конституції України та частини другої статті 7 Закону № 2657-XII свідчить, що особа має право вибирати на власний розсуд форму копій документів, які вона запитує, а саме паперову чи електронну. У разі якщо переведення в електронну форму (сканування) не є технічно неможливим та не покладає на розпорядника надмірний тягар, враховуючи ресурсні можливості, вимога щодо надання копії документів у сканованій формі повинна бути задоволена.

Окрім того, за приписами статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Свобода доступу до інформації Європейський суд з прав людини має доволі широке розуміння поняття «свобода доступу до інформації», яке висвітлено у справі Sdruzeni Jihoceske Matky проти Республіки Чехія № 19101/03, 2006 р. Судова практика трактує право на доступ до інформації як «таке, що має на меті в більшій мірі заборону на обмеження державою доступу особи до інформації, яку інші хочуть або можуть захотіти отримати"

Суд констатує, що положення Порядку відшкодування фактичних витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію, розпорядником якої є Держгеокадастр та його територіальні органи, який затверджений наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 20.12.2016 року за № 555 не відповідають статті 21 Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI зі змінами та доповненнями., оскільки пунктом 3 Порядку, прямо передбачено :

"надання безкоштовно документів за запитом, якщо запит про надання інформації, передбачає виготовлення копій документів обсягом, що не перевищує 10 сторінок."

а ст. 21 Закону України «Про доступ до публічної інформації»:

- "у разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк".

З огляду на проведений аналіз судових рішень з аналогічних спорів, з врахуванням ухвали КСУ та розяснень ВАСУ суд застосовує положення статті 7 КАСУ, де визначені джерела права, які застосовуються судом, а саме ч. 3 : у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України, а тому положення Порядку відшкодування фактичних витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію, розпорядником якої є Держгеокадастр та його територіальні органи, який затверджений наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 20.12.2016 року за № 555 не відповідають статті 21 Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI зі змінами та доповненнями - в даному випадку не застосовує.

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області невірно розраховано вартість фактичних витрат на копіювання та друк, а також не надано безкоштовно 10 сторінок із загальної кількості сторінок відповіді на запит від 01 лютого 2019 року, суд дійшов висновку щодо наявності законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання протиправними дій ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області в частині невірного розрахунку вартості фактичних витрат на копіювання та друк, а також ненадання безкоштовно перших 10 сторінок відповіді на запит від 01 лютого 2019 року, зобов'язання ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області безкоштовно надати інформацію у межах, що не перевищує 10 сторінок, а також надати вірний розрахунок вартості фактичних витрат на копіювання та друк документів для задоволення запиту від 01 лютого 2019 року.

На підставі наведеного та керуючись статтями 243, 244, КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1.Позов ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (вул. Поштова, буд. 2,м. Іршава,Іршавський район, Закарпатська область,90100) до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області код ЄДРПОУ 39766716(пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород,Закарпатська область,88000) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати дії Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області щодо відмови у наданні ОСОБА_1 публічної інформації на інформаційний запит від 01 лютого 2019 року - протиправними.

3. Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області (м.Ужгород, пл.Народна,4) надати ОСОБА_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1 м. Іршава, вул. Поштова,2) перші 10 сторінок документів на запит від 01 лютого 2019 року на отримання публічної інформації безкоштовно, повідомити інформацію про конкретний розмір та способи сплати фактичних витрат на копіювання запитаної інформації та надати відповідь на запит ОСОБА_1 від 01 лютого 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адмінсуду через Закарпатський окружний адмінсуд.

СуддяОСОБА_2