Справа № 808/399/17
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року (о 13 год. 12 хв.)Справа № 808/399/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області

третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4

третя особа ОСОБА_5

про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3, позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області (далі Департамент ДАБІ у Запорізькій області, відповідач), треті особи приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_5, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про реєстрацію Декларації про готовність обєкта житлового будинку №5 по вул. Літке в м. Бердянську до експлуатації від 23.09.2016 №ЗП444;

зобовязати відповідача виключити запис про реєстрацію Декларації про готовність обєкта житлового будинку №5 по вул. Літке в м. Бердянську до експлуатації від 23.09.2016 №ЗП444 з Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчувати прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві вказує, що 26.12.2014 шлюб між позивачем та ОСОБА_6 розірваний, і тепер в судах іде поділ спільного сумісного майна подружжя. Вказує, що для того, щоб вивести все майно із спільного сумісного майна подружжя та позбавити позивача права на нього, і колишня дружина і донька злочинними шляхами переоформили його на доньку - ОСОБА_5 На думку позивача, для того, щоб вивести спірний будинок із спільної сумісної власності ОСОБА_5 підробила офіційний документ Декларацію про готовність обєкта житлового будинку №5 по вул. Літке в м. Бердянську до експлуатації, вказавши в ній завідомо неправдиві дані про те, що була проведена реконструкція обєкту, таким чином, умисно змінила технічну характеристику старого будинку, вказавши в Декларації техніко-економічні показники нового будинку і всіх нежитлових приміщень, що позволило їй в наступному зареєструвати право власності на новий обєкт, яке було відсутнє до вересня 2016 року. Стверджує, що ні поточного, ні капітального ремонту чи реконструкції з 2002 року за цією адресою проведено не було, так як ніякої необхідності в цьому також не було, оскільки з весни до грудня 2016 року позивач постійно проживав в цьому будинку, що підтверджується і Актом №1, який 03.03.2016 склали представники ОСОБА_5, про те, що при спробі увійти в житловий будинок їх не впустив. Посилається на приписи ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та вважає, що зареєструвавши спірну Декларацію про готовність обєкта головний державний інспектор по роботі з дозвільними документами ОСОБА_7 вчинила незаконно, безпідставно і в порушення Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 №461 та інших нормативних документів з питань державного архітектурно-будівельного контролю. Таким чином, ОСОБА_7 своїми незаконними діями сприяла ОСОБА_5 зареєструвати право власності на новозбудований обєкт завершений будівництвом обєкт нерухомого майна, державна реєстрація права власності на який проводиться вперше. Ураховуючи викладене, зауважує, що є безпосереднім учасником правовідносин, які виникли у звязку із реєстрацію декларації про готовність обєкта до експлуатації, і внаслідок дій з протиправної реєстрації Департаментом ДАБІ у Запорізькій області декларації про готовність реконструйованого житлового будинку та господарських будівель за адресою будинку №5 по вул. Літке в м. Бердянську та бездіяльності, яка виразилась в ухиленні відповідача від проведення перевірок достовірності даних, наведених у декларації, ОСОБА_5 зареєструвала право власності на нерухоме майно, яке на теперішній час є предметом судових спорів з приводу розділу сумісного майна, надбаного під час шлюбу з ОСОБА_6, матірю ОСОБА_5 На підставі викладеного, вважає протиправним рішення відповідача про реєстрацію Декларації про готовність обєкта, у звязку із чим просить суд скасувати його та зобовязати також відповідача виключити запис про реєстрацію спірної Декларації про готовність обєкта з Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчувати прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.

Ухвалою судді від 06.02.2017 відкрито провадження в адміністративній справі та призначене судове засідання засідання на 28 лютого 2017 року.

Відповідно до ухвали суду від 28.02.2017 клопотання представника відповідача задоволене, провадження у справі зупинено до 23 березня 2017 року.

23.03.2017 поновлено провадження у справі.

Відповідно до ухвали суду від 23.03.2017 клопотання представника позивача задоволене, провадження у справі зупинено до 10 квітня 2017 року.

10.04.2017 поновлено провадження у справі.

Відповідно до ухвали суду від 10.04.2017 клопотання представника третьої особи задоволене, провадження у справі зупинено до 27 квітня 2017 року.

27.04.2017 поновлено провадження у справі.

Відповідно до ухвали суду від 27.04.2017 клопотання представника позивача задоволено, провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі №2/331/31/2017 ЄУН 331/607/16-ц за вимогою ОСОБА_6 за первісним позовом до ОСОБА_3 про стягнення компенсації вартості 1/2 частини гаражу та вимогою ОСОБА_3 за зустрічним позовом до ОСОБА_6 про визнання за ОСОБА_3, як за співзабудовником, право власності на 1/2 частини збудованого ним у шлюбі з ОСОБА_5, але не зданого в експлуатацію, двоповерхового житлового будинку, розташованого за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Літке, 5.

16.10.2018 провадження у справі поновлене та призначене засідання по справі на 16 листопада 2018 року.

У період з 29.10.2018 по 19.11.2018 суддя Батрак І.В. була відсутня на роботі на підставі листка непрацездатності, що підтверджується довідкою від 20.11.2018 №02-35/18/64, у звязку із чим засідання призначене на 04 грудня 2018 року.

04 грудня 2018 року справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання відкладене на 23 січня 2019 року.

Відповідача позов не визнав, 17 грудня 2018 року надіслав до суду відзив (вх. №41286), у якому із посиланням на ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 17, 18 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 №461, пояснює, що у вересні 2016 року третя особа ОСОБА_5 подала декларацію про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, у звязку із чим 23.09.2016 відповідачем у відповідності до норм чинного законодавства була занесена інформація, зазначена у декларації, до реєстру під номером №ЗП 444. Щодо твердження позивача з приводу того, що відповідач під час реєстрації декларації про готовність до експлуатації обєкта, зобовязаний був перевірити достовірність даних, зазначених у спірній декларації, зазначає, що декларація про готовність обєкта до експлуатації є виключно документом замовника, який несе відповідальність за дані, які зазначені в поданій ним декларації, а відповідач здійснює виключно реєстраційну функцію та вносить до реєстру дані, зазначені у поданій декларації, при цьому, Законом визначено вичерпний перелік підстав для відмови у реєстрації декларації подання неповних даних у такій декларації. При цьому, зауважує, що відповідно до ч. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації чи акті готовності обєкта до експлуатації. Наголошує на тому, що перевірка повноти даних здійснюється на етапі реєстрації декларації в строки, визначені ч. 4 чт. 39 Закону, а саме протягом 10 робочих днів з дати подання декларації про готовність обєкта до експлуатації, а перевірка достовірності даних, наведених у декларації може бути здійснена виключно в рамках позапланової перевірки в порядку визначеному постановою КМУ від 23.05.2011 №553, за умови наявності вже зареєстрованої декларації, тобто здійснення перевірки достовірності даних можливо виключно після реєстрації декларації в рамках позапланової перевірки, а тому просить у задоволення позову відмовити.

Представником третьої особи ОСОБА_5 надано до матеріалів справи відзив (вх. №2865 від 23.01.2019), у якому зазначає, що земельні ділянки, на яких була забудова, належать ОСОБА_5 на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, на підставі чого третя особа надала до Департаменту ДАБІ у Запорізькій області Декларацію про початок виконання робіт, а після закінчення робіт Декларацію про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності. Таким чином, вважає, що у відповідності до Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» ОСОБА_5 були виконані всі норми діючого законодавства, а тому відповідач не мав права відмовити у реєстрації Декларації, оскільки Законом чітко визначений вичерпний перелік підстав для відмови у такій реєстрації. Декларація про готовність обєкта до експлуатації є виключно документом замовника (ОСОБА_5І.), яка несе відповідальність за дані, які зазначені в поданій декларації, а вони є достовірними. Ураховуючи викладене, просить у задоволенні позову відмовити.

23 січня 2019 року вирішено продовжити строк підготовчого провадження та відкласти підготовче засідання на 19 лютого 2019 року.

19 лютого 2019 року вирішено закрити підготовче провадження у справі та призначено справу для розгляду по суті на 14 березня 2019 року.

14 березня 2019 року судове засідання відкладене на 21 березня 2019 року.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надавши пояснення аналогічні викладеним у позові та додаткові усні пояснення. Просять адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду був обізнаний, про що свідчить розписка. У попередньому судовому засіданні проти позову заперечував, із підстав викладених у відзиві. Просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 у судове засідання не зявилась, проте 20.02.2017 зверталась до суду із заявою (вх. №4862) про розгляд справи без її участі.

Представник третьої особи ОСОБА_5 у судовому засіданні проти позову заперечив та просив суд відмовити у його задоволенні.

На підставі статті 243 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

06 лютого 2002 року між ОСОБА_6 (Даруватель) та ОСОБА_8, який діє від імені ОСОБА_5 (Обдарована) укладений Договір дарування земельної ділянки, який посвідчено приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_9, відповідно до умов якого Даруватель подарувала, а Обдарована прийняла в дар земельну ділянку, що знаходиться в м. Бердянську по вул. Літке, 5, площею 0,1000 гектарів в межах згідно з планом. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Ця земельна ділянка належить Дарувателю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗП №053079, виданого Бердянською міською радою 02 липня 2001 року на підставі рішення виконкому Бердянської міської ради від 07.06.2001 №327 п. 2.4, зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за №2587.

Наразі, земельна ділянка , що знаходиться в м. Бердянську по вул. Літке, 5, площею 0,1000 гектарів належить на праві приватної власності ОСОБА_5, що підтверджується Державним актом І-ЗП №05307 та не заперечується учасниками справи.

У вересні 2016 року третя особа ОСОБА_5 подала Декларацію про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, а саме обєкта: «Реконструкція житлового будинку та господарських будівель за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Літке, 5», у звязку із чим 23.09.2016 Департаментом ДАБІ у Запорізькій області була занесена інформація, зазначена у вказаній Декларації, до реєстру під номером №ЗП 444.

Крім того, 11 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, серія та номер 2051, виданого 09 серпня 2000 року приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_9, а також договору дарування 1/2 частки житлового будинку, серія та номер 374, виданого 06 лютого 2002 року приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_9, зареєстровано право власності за ОСОБА_5 на обєкт нерухомого майна: житловий будинок, загальна площа 410,81 кв.м, житлова площа 177,3 кв. м, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Літке, буд. 5.

06 січня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Департаменту ДАБІ у Запорізькій області із заявою, в якій просив перевірити факти викладені у заяві та виключити запис про реєстрацію Декларації про прийняття в експлуатацію - житлового будинку №5 по вул. Літке в м. Бердянську.

Проте, листом від 16.01.2017 №1008-22.4/125 позивача повідомлено, що під час реєстрації декларації про готовність до експлуатації обєкта «реконструкція житлового будинку та господарських будівель; Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Літке» посадові особи відповідача діяли у межах наданих повноважень та згідно з діючим законодавством. Перевірити достовірність даних зазначених у поданій замовником декларації та відповідність обєкта будівництва вимогам державних будівельних норм, стандартів, правил, технічним умовам, затвердженим проектним рішенням можливо тільки під час проведення відповідної перевірки згідно з діючим містобудівним законодавством, проте у відповідності до п. 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 №553, однією з підстав для проведення позапланової перевірки є необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність обєкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів. Враховуючи вищевикладене, повідомлено, що Департамент не має повноважень щодо перевірки у 2017 році щодо відповідності обєкту: «Реконструкція житлового будинку та господарських будівель; Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Літке», введеного до експлуатації згідно з Декларацією про готовність обєкта до експлуатації від 23.09.2016 №ЗП 44 на предмет достовірності даних у зазначеній декларації та вжиття заходів щодо її скасування.

Вважаючи рішення відповідача про реєстрацію Декларації про готовність обєкта житлового будинку №5 по вул. Літке в м. Бердянську до експлуатації від 23.09.2016 №ЗП444 протиправним, позивач звернувся до суду із даним позовом про його скасування, а також зобовязання відповідача виключити запис про реєстрацію спірної Декларації про готовність обєкта з Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчувати прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.

Судом встановлено також, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебувала цивільна справа №331/607/16-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про поділ майна подружжя, при цьому, відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31.01.2017 у самостійне провадження виділено вимогу ОСОБА_6 за первісним позовом до ОСОБА_3 про стягнення компенсації вартості 1/2 частини гаражу № 11, розташованого за адресою : м. Запоріжжя, у дворі будинку по пр. Леніна, 214 в сумі 126 610,50 грн. та вимогу ОСОБА_3 за зустрічним позовом до ОСОБА_6 про визнання за ОСОБА_3 як за співзабудовником права власності на 1/2 частину збудованого ним у шлюбі з ОСОБА_6, але не зданого в експлуатацію, двоповерховий житловий будинок літ. А, загальною площею 456,2 кв.м., жилою площею 179,2 кв.м., кількість жилих кімнат 8, розташованого за адресою : Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Літке, 5 та збудованої ним у шлюбі з ОСОБА_6, але не зданої в експлуатацію садиби, до складу якої входять, окрім зазначеного двоповерхового будинку, наступні об»єкти : мансарда літ. Мс, гараж літ.Б, сторожка літ.В, літня кухня літ.Г, навіс літ.Д, сл.яма літ.О, колодязь літ.Ж, З, замощення літ.І, ворота №2, хвіртка №1, фонтан №6, паркан №№3,4, споруда №5, розташовані за адресою : Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Літке, 5.

У подальшому, відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2018 у справі №331/4918/18 провадження №2/331/1447/2018 позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_5 про визнання права власності на ? частку нерухомого майна залишено без розгляду.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Спеціальним законом, який встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів, є Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (у редакції, чинні на час виникнення спірних правовідносин, далі Закон №3038-VI).

За приписами статті 41 Закону №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

За пунктом 2 частини першої статті 34 Закону № 3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності.

Частиною четвертою тієї ж статті передбачено, що реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Відповідно до частини першої статті 39 Закону № 3038-VI прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частинами четвертою-шостою статті 39 Закону № 3038-VI прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об'єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність об'єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Рішення про реєстрацію або повернення декларації про готовність об'єкта до експлуатації може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права реєстрації декларації), або оскаржено до суду.

Згідно з частиною восьмою, десятою статті 39 Закону № 3038-VI експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» затверджено Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів (далі Порядок №461), який визначає механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів (далі - об'єкти).

За приписами пунктів 3 та 4 Порядку №461 прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I-III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органами державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація).

Надання (реєстрація), повернення (відмова у видачі) чи скасування реєстрації документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними статтею 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" .

Повноваження Держархбудінспекції здійснюються її апаратом. При цьому реєстрація (повернення, скасування реєстрації) декларації щодо об'єктів, які розміщено на території кількох адміністративно-територіальних одиниць та вплив (відповідно до проектної документації) від діяльності яких після прийняття в експлуатацію буде поширюватися на дві і більше адміністративно-територіальні одиниці, здійснюється безпосередньо апаратом Держархбудінспекції, а щодо інших об'єктів - її територіальними органами за місцезнаходженням таких об'єктів.

Відповідно до пунктів 15, 18, 19, 20 Порядку №461 реєстрація декларації або видача сертифіката чи їх дублікатів здійснюється шляхом внесення даних до реєстру з дотриманням вимог Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" та "Про адміністративні послуги".

Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.

У разі подання чи оформлення декларації з порушенням установлених вимог орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає її замовнику (його уповноваженій особі) з письмовим обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Після усунення недоліків, що спричинили повернення декларації, замовник (уповноважена ним особа) може повторно звернутися до органу державного архітектурно-будівельного контролю для реєстрації декларації.

Законом України від 20.11.2012 № 5496-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань регулювання містобудівної діяльності» (набрав чинності з 05 січня 2013 року) Закон № 3038-VI доповнено, зокрема, статтею 39-1 , відповідно до частини першої якої у разі якщо замовник самостійно виявив технічну помилку у надісланому повідомленні про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт, зареєстрованій декларації про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт або про готовність об'єкта до експлуатації, а також у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які не є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом відповідно до закону, до такого повідомлення або декларації вносяться зміни у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Замовник зобов'язаний протягом трьох робочих днів надати достовірні дані щодо інформації, яка потребує змін, для внесення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю відповідних відомостей до реєстру, а також до повідомлення або декларації.

Згідно з частинами другою, третьою статі 39-1 Закону № 3038-VI у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Після скасування реєстрації відповідного повідомлення або декларації замовник має право повторно надіслати повідомлення або подати декларацію згідно з вимогами, встановленими законодавством.

Відповідно до пункту 22, 29 Порядку №461 серед іншого передбачено, що у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які не є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом відповідно до статті 39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" , орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовнику (його уповноваженій особі) протягом одного робочого дня з дня такого виявлення.

У разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Інспекція скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного наказу та виключає запис про її реєстрацію з єдиного реєстру протягом п'яти робочих днів з дня виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного розпорядчого акта. Запис про реєстрацію декларації з реєстру виключається Держархбудінспекцією не пізніше наступного робочого дня, з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про таке скасування.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю також скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили.

Отже, Закон № 3038-VI встановлює декларативний принцип, зокрема, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом (реконструкцією) об'єктів, що належать до І-ІІІ категорій складності. Обов'язком органу державного архітектурно-будівельного контролю перед здійсненням реєстрації декларації є лише перевірити повноту задекларованих замовником відомостей, але не перевіряти їх достовірність.

В аспекті наведеного слід також зазначити, що відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

За змістом статті 6 КАС України (у редакції на момент звернення до суду із даним позовом та до 15 грудня 2017 року) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Позивач не є безпосереднім учасником правовідносин, які виникли у зв'язку із реєстрацією декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Дії органу контролю щодо реєстрації декларації є актом індивідуальної дії, який породжує права та обов'язки тільки для того суб'єкта, якого вони стосуються, у цьому випадку - для третьої особи ОСОБА_5 Для позивача такі дії відповідача безпосередньо не створюють жодних юридичних наслідків.

Отож, відсутність у позивача прав та/або обов'язків у зв'язку із оскаржуваними діями відповідача щодо реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації не породжує для нього і права на захист.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 01.02.2019 у справі №815/349/15 (АП № К/9901/5186/18).

На підставі вищенаведеного, суд не приймає також посилання представника позивача на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14.05.2015 у справі №310/2898/15-ц, якою було задоволено заяву позивача про забезпечення позову та накладено арешт на нерухоме майно: - 1/2 частину житлового будинку № 5 по вул. Літке в м. Бердянськ Запорізької області, яка зареєстрована за ОСОБА_5 на підставі договору дарування 1/2 частини жилого будинку, укладеного 06 лютого 2002 року та посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_9 (реєстр. № 371), оскільки як встановлено вище вказані обставини не підлягали перевірці відповідачем під час реєстрації спірної декларації.

З огляду на викладене, суд повно та всебічно з'ясувавши обставини в адміністративній справі, дослідили докази, надані на їх підтвердження, і дійшов висновку, що дії відповідача щодо реєстрації декларації про готовність об'єкту до експлуатації, а саме «Реконструкція житлового будинку та господарських будівель за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Літке, 5», не порушують права та інтереси позивача.

Доводи позивача з приводу того, що протиправна бездіяльність відповідача, яка виразилась в ухиленні від проведення перевірок достовірності даних, наведених у декларації, сприяла ОСОБА_5 зареєструвати право власності на нерухоме майно, яке на теперішній час є предметом судових спорів з приводу розділу сумісного майна, надбаного під час шлюбу з ОСОБА_6, матірю ОСОБА_5, суд вважає необґрунтованими для цілей задоволення даного позову, оскільки правомірність дій Держархбудінспекцією в частині призначення та проведення позапланової перевірки достовірності даних, наведених у декларації про готовність обєкта до експлуатації не є предметом доказування у даній справі.

Суд зазначає, що в рамках заявленого позивачем адміністративного позову, судом надається оцінка лише правомірності дій посадової особи відповідача під час реєстрації Декларації про готовність обєкта житлового будинку №5 по вул. Літке в м. Бердянську до експлуатації від 23.09.2016 №ЗП444.

Як убачається з позовної заяви, наведені в ній доводи щодо протиправності дій відповідача під час реєстрації спірної декларації фактично зводяться до незгоди з реєстрацією права власності на житловий будинок за третьою особою ОСОБА_5

Разом з тим, в межах даної адміністративної справи питання права власності на вказаний вище літак обєкт нерухомості з встановленням певних фактів не вирішується як таке, що виходить за межі повноважень адміністративного суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність прийнятого рішення, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір не підлягає відшкодуванню, оскільки в задоволенні позову було відмовлено.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 77, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 (69002, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, пл. Пушкіна, 4 ), третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 (69035, м. Запоріжжя, вул. Лермонтова, 18 приміщення 90), третя особа ОСОБА_5 (69032, м. Запоріжжя, пр. Соборний, бу.159 кв.37) про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 01.04.2019.

Суддя І.В. Батрак