Справа № 161/16371/18
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/4/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого судді Пушкарчук В.П., при секретарі судового засідання Загоровській І.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Волинської митницї Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Волинської митниці Державної фіскальної служби України, у якому просить визнати незаконною та скасувати постанову № 2298/20500/18 від 26.09.2018 про порушення митних правил про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 8 500 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що оскаржувана постанова винесена без повного та належного дослідження всіх обставин справи та наданих доказів, що мають значення для прийняття рішення. Вказує, що отримавши ряд письмових документів та відомостей, які стосуються справи про порушення митних правил №2298/20500/18 ним було виявлено ряд невідповідностей щодо ПІБ особи, яка начебто 12.12.2015 року по смузі руху «зелений коридор» ввезла на митну територію України через пункт пропуску «Ягодин-Дорогуск» транспортний засіб - автомобіль.Також невідповідність даних виявлено і щодо інформації про зареєстроване місце проживання такої особи.Ці обставини вказують на те, що він не є причетною особою до ввезення автомобіля на митну територію України, яке начебто відбулося 12.12.2015 року.Згідно наявних відомостей у справі про порушення митних правил №2298/20500/18, зокрема даними диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску, даними з міжвідомчої системи «Аркан» факт перетину ним кордону 12 грудня 2015 року та ввезення ним автомобіля марки «VW Т4», кузов № НОМЕР_1, р.н. ZH 861042 в режимі «транзит» не підтверджується, оскільки зазначено по батькові особи «Рукавишніков Анатолій Олександрович» та адреса «Любомльський район, вул. Миру, 15» (за даними диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску); без зазначення по батькові особи «Рукавишніков Анатолій» (за даними міжвідомчої системи «Аркан»). Інші дані, які б дозволили ідентифікувати конкретну особу у вказаних інформаційних системах відсутні.

Також зазначає, що 12 грудня 2015 року митний кордон на в'їзд в Україну через Волинську митницю ДФС не перетинав та автомобіль на іноземній реєстрації в режимі транзит не ввозив. Його паспорт виїзду за кордон не містить у собі будь - яких відміток про перетин кордону України (в'їзду/виїзду) 12 грудня 2015 року.

На підставі викладеного просив суд скасувати постанову від 26 вересня 2018 року в справі про порушення митних правил №2298/20500/18, за якою громадянина України ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 гривень.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позові та просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав відзив на позов в якому заперечував проти задоволення позовних вимог. Вказав, що постанова по справі винесена правомірно, з дотриманням вимог чинного законодавства. У порушення п.1 ч.1 України ОСОБА_2 перевищив встановлений ст. 95 МК України строк транзитного перевезення автомобіля марки «VW Т4» р.н. ZH861042 Реєстрації Швейцарія), кузов № НОМЕР_1, більше ніж на 10 (десять) діб, що було встановлено на митному посту «Устилуг» Волинської митниці ДФС, тому у його діях наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України. Обставин, які б виключали адміністративну відповідальність встановлено не було. В задоволенні позову просив відмовити за безпідставністю.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.05.2018 року близько 23 години на територію митного поста «Устилуг» Волинської митниці ДФС з території України в ОСОБА_3 заїхав пасажирський автобус марки «DAF S200», кузов № ХMGDЕ33WS0H 003918 р.н. НОМЕР_2, в якості пасажира перемішувався громадянин України ОСОБА_2.

Під час перевірки інформації, що міститься в АСМО «Інспектор» та в ПІК «Облік транспортних засобів в пунктах про пуску для автомобільного сполучення» ЄАІС ДФС було встановлено, що 12.12.2015 року громадянин України ОСОБА_2 по смузі руху зелений коридор ввіз на мигну територію України через пункт пропуску «Ягодин- Дорогуск» митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС автомобіль марки «VW Т4», кузов WV2ZZZ70Z2H065799, р.н. ZH861042 (країна реєстрації Швейцарія) в режимі «транзит» та станом на 05.05.2018 року його не вивезено та в інший митний режим не заявлено.Термін вивезення (транзиту) вищевказаного транспортного засобу з митної території України закінчився 22.12.2015 року (а.с. 32-35).

Постановою від 26.09.2018 року в.о. начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_4 № 2298/20500/18 ОСОБА_2 визнано винним у порушенні митних правил за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 8 500 гривень (а.с. 51-53)

Відповідно до ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: 1) перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; 2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; 3) бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу; 4) мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджуються відповідними документами, не тягнуть за собою адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.469, ст. 470, ч.3 ст. 478, ст. 481 Митного кодексу України.

Частиною 3 ст. 407 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок визначення і особливості виконання митних формальностей при поміщенні товарів у митні режими, передбачені Митним кодексом України, та під час перебування товарів у відповідному митному режимі, передбачено Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31 травня 2012 року № 657 який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2012 року за № 1669/21981 (далі Порядок).

Відповідно до ст. 95, 192 МК України до строку перебування транзитних товарів на митній території України не включається час дії аварії чи обставин непереборної дії.

Частиною першою статті 460 Митного кодексу України передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених статтею 470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

В силу ст.460 МК України зазначені документи не мають жодних доказів того, що зазначений вище транспортний засіб не вивезений за межі України в результаті дії обставин непереборної сили.

Отже, за викладених обставин, судом не встановлено підстав для застосування відносно позивача ОСОБА_2 положень ч.1 ст.460 МК України, яка виключає адміністративну відповідальність у випадках наявності наслідків аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 був неодноразово перенесений згідно заяв його представника від 27.06.2018 року, 31.07.2018 року та 19.08.2018 року відповідно на 01.08.2018 року, 22.08.2018 року та 26.09.2018 року.

Листи на заяви про перенесення дати розгляду справи були направлені позивачу та його представнику рекомендованими листами та згідно інформації яка міститься на офіційному сайті «УКРПОШТА» були вручені особисто та за довіреністю, що підтверджується матеріалами справи.

Отже, Волинського митницею ДФС було вжито всіх заходів для забезпечення процесуальних прав ОСОБА_2В, передбачених ст. 498 МК України.

Згідно пункту 7 розділу І «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 №1118, (далі Правила №118) встановлено, що власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред'являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження). Згідно пункту 9 Правил №1118 не підлягає пропуску через митний кордон України ТЗ, увезення якого в Україну заборонено згідно із законодавством або на який відсутні документи, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Отже, при оформленні зобов'язання про транзит визначальним є не факт знаходження особи за кермом автомобіля, а факт зазначення такої особи у поданих документах власником транспортного засобу або уповноваженою особою.

Також, відповідно до п.3.1 ч.3 Розділу ІV Правил №118, у разі ввезення громадянином-нерезидентом з метою транзиту на митну територією України транспортного засобу, зареєстрованого у відповідному реєстраційному органі іноземної держави, або ввезення з цією самою метою громадянином-резидентом транспортного засобу, зареєстрованого постійно в цьому органі та який йому належить, що підтверджується відповідним документом про право власності на такий транспортний засіб та реєстраційним документом, декларування такого транспортного засобу здійснюється в усній формі.

Оскільки декларування транспортного засобу здійснюється в усній формі і в закордонному паспорті громадянина України не вказується по батькові та адреса проживання особи, що перетинає кордон, тому твердження позивача про те, що він не перетинав кордон, оскільки невірно вказано його місце проживання та по батькові, суд не бере до уваги, оскільки до електронного журналу «За даними диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску» дані по батькові та адресу проживання було внесено зі слів позивача, про що і зазначив у відзиві відповідач.

Крім того, Головний центр обробки спеціальної інформації Державної Прикордонної Служби України, у відповідь на запит суду, надіслав витяг з інформацією щодо перетинання державного кордону України у період з 12.12.2015 по 16.12.2015 ОСОБА_2, де міститься наступна інформація: пункт пропуску «Ягодин», дата перетину 12.12.2015 о 05:22 год, напрям «Виїзд» ОСОБА_2, серія паспорта ЕS336249, ІНФОРМАЦІЯ_1 , характеристика транспортного засобу WY8667V; пункт пропуску «Ягодин», дата перетину 12.12.2015 о 07:35 год, напрям «Вїзд» ОСОБА_2, серія паспорта ЕS336249, ІНФОРМАЦІЯ_1 , характеристика транспортного засобу ZH861042.

Суд критично ставиться на посилання позивача що він не перетинав кордон, оскільки закордонний паспорт для виїзду за кордон ЕS336249 не містить у собі будь - яких відміток про перетин кордону України (в'їзду/виїзду) 12 грудня 2015 року, оскільки факт перетину кордону зафіксовано в журналі «За даними диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску» та в інтегрованій міжвідомчій іформаційно-телекомунікаційній системі «Аркан» щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають кордон та витягом з інформацією щодо перетинання державного кордону України у період з 12.12.2015 по 16.12.2015 ОСОБА_2 А, наданої головним центром обробки спеціальної інформації.

Оскільки позивач у порушення п.1 ч.1 ст.95 МК України не доставив у встановлені Митним кодексом України строки транспорнтий засіб до органу доходів і зборів призначення, перевищивши строк доставки більше як на десять діб, а також вчасно не помістив зазначений транспортний засіб в інший митний режим, дозволений цим Кодексом, то зазначені обставини вказують на наявність у його діях ознак порушення митних правил,що тягне відповідальність, передбачену ч.3 ст. 470 МК України.

Згідно з ч.1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята у відповідності з вимогами закону, позивачем не надано жодних документів, які б вказували на поважність порушення строків транзитного переміщення транспортного засобу, посадовою особою митного органу правомірно було прийнято рішення про наявність в діях позивача складу правопорушення, внаслідок чого винесено постанову про порушення митних правил, а тому підстав для її скасування не вбачається. Інші доводи позивача не спростовують вищезначених висновків суду.

Керуючись ст.ст. 71, 158, 159, 160, 161, 163, 171-2 КАС України, ст. 95, 380, 470, 522-533 Митного кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Волинської митницї Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил №2298/20500/18 від 26.09.2018 року - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області В.П. Пушкарчук