Справа № 136/337/19
Суддя: Кривенко Д. Т.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/337/19
провадження № 2-а/136/3/19
РІШЕННЯ

іменем України

"27" березня 2019 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенка Д. Т.

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора сектору реагування патрульної поліції №2 Калинівського ВП Головного управління національної поліції у Вінницькій області лейтенанта ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтував тим, що 13.12.2018 поліцейський роти СРПР ОСОБА_2 виніс постанову серія ДПО18 №424004, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Позивач вважає вказане рішення посадової особи субєкта владних повноважень протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки, на його думку, посадовою особою субєкта владних повноважень не було надано жодних належних та допустимих доказів його вини у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, розгляд справи не було проведено взагалі, а лише констатовано постановою факт його винуватості, чим порушено його законні права передбачені ст.268 КУпАП, не забезпечено право на захист, чим грубо порушено норми як процесуального так і матеріального права, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

В межах визначеного судом строку відповідачем не було надано до суду відзив, та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не зявився, утім надав до суду заяву, в якій просив про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце цього засідання не зявився, клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не направив.

Зважаючи на те, що позивач скористався своїми правами на розгляд справи у його відсутність, а неявку відповідача суд визнає неповажною, отож суд не вюачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами.

Вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши усі зібрані у справі докази, судом встановлено, що 13.12.2018 поліцейським роти СРПР ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 №424004, відповідно до якої до ОСОБА_1 застосовано адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП.

Згідно постанови, 13.12.2018 о 13:30 год. в м. Калинівка по вул. Островського, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем «Ford Tranzit» державний номерний знак 81608ВІ із не пристебнутим ременем безпеки, а також відсутнім полісом договору страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.3. «в», 2.1. «г» ПДР.

Позивач, не погодившись із рішенням посадової особи субєкта владних повноважень, вважаючи його протиправним звернувся до суду із даним позовом.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ст. 77 КАС України).

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов'язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Статтею 251 КУпАП визначено поняття доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2.3 "в" ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям-інвалідам, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Відповідно до п. 2.1 "ґ" ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Норми ч. 5 ст. 121 КпАП України передбачають, що порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу від трьох до п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Нормами ч. 1 ст. 126 КпАП України визначено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про дорожній рух", зазначено, що водій зобов'язаний мати при собі і на вимогу співробітників міліції пред'явити для перевірки посвідчення, реєстраційні і інші документи, підтверджуючі право на управління транспортним засобом, а також дорожні (маршрутні) листи і документи на вантаж (окрім власників транспортних засобів, які використовують їх в індивідуальних некомерційних цілях), що перевозиться, а у випадках, передбачених законодавством, страховий поліс про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників сухопутних транспортних засобів.

Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а саме: у пункті 21.2 ст. 21 цього Закону зазначається: контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: Відповідним підрозділом МВС України при складанні протоколів щодо порушень Правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України та ст. 21.3, при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Позивач заперечував факт керування транспортним засобом без ременів безпеки, а також вказував, що були відсутні підстави вимагати поліцейському поліс (договір) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідач не надав суду жодних доказів, у тому числі запису з нагрудної камери поліцейського тощо, які підтверджували б обставини викладені в постанові та не навів жодних заперечень проти позову (не надав відзиву) на пропозицію суду згідно ухвали від 19.02.2019, що розцінюється судом як не доведення правомірності прийнятого ним рішення в частині порушення позивачем правил користування ременями безпеки, а відтак і відсутність підстав вимагати у позивача поліс (договір) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За встановлених судом обставин, які були перевірені зібраними у справі доказами, суд дійшов до переконання, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 та ч.5 ст.121 КУпАП є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження у справі слід закрити за недоведеності висунутого позивачеві обвинувачення.

Питання про судові витрати суд вирішує з урахуванням ст.288 КУпАП абз.2 ч.5 ст.139 КАС України, а тому якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням викладеного, підстав для стягнення судового збору в даному випадку не має.

Керуючи ст. 2, 9, 72-78, 245, 246, 255, 271, 272, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до Інспектора сектору реагування патрульної поліції №2 Калинівського ВП Головного управління національної поліції у Вінницькій області лейтенанта ОСОБА_2 (місцезнаходження роботи посадової особи: вул. Нестерчука 64, м. Калинівка, Вінницька обл., 22400) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 №424004 від 13.12.2018 винесену поліцейським роти СРПР ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень, а провадження у справі - закрити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційні скарги на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення (ч.4 ст.286 КАС України) до суду апеляційної інстанції через Липовецький районний суд Вінницької області.

Судове рішення за наслідками розгляду судом першої інстанції справи, визначеної статтею 286 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Д.Т. Кривенко