Справа № 280/166/19
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

01 квітня 2019 року Справа № 280/166/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О,О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому порядку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Василівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Василівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), відповідно до якого просить суд визнати протиправною відмову відповідача викладену в рішенні від 21.11.2018 щодо призначення пенсії на пільгових умовах та зобов'язати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах з наступного за днем досягнення пенсійного фоку дня, тобто з 15.06.2018.

Ухвалою від 14.01.2019 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків, шляхом надання до суду: власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких доданих заяви (для суду та відповідача), належним чином засвідчені копії документів, що додані до адміністративного позову (для суду та відповідача).

29.01.2019 на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків з долученням витребуваних документів.

Ухвалою від 31 січня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, судове засідання призначено на 26 лютого 2019 року без виклику сторін.

В обґрунтування позовних вимог, зазначив, що після досягнення 50-річного віку звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах додавши до неї підтверджуючі документи, однак отримав відмову. У своєму листі - відмові Василівське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області вказало, що у позивача відсутній необхідний стаж у пільговому обчисленні для призначення пенсії. Позивач вважає таку відмову відповідача протиправною та необгрунтованою, а своє право на соціальний захист порушеним та таким, що підлягає відновленню.

У встановлений судом строк подано представником відповідача відзив на адміністративний позов (вх. №7470 від 22.02.2019). В обґрунтування відзиву вказано, що підстави для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах у Пенсійного фонду відсутні, оскільки позивач при зверненні із відповідною заявою не надав достатню кількість підтверджуючих документів, надані документи підтверджують лише загальний страховий стаж, але не пільговий. Крім того, в трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсію призначену на пільгових умовах. Крім того, зазначає, що згідно Списку №1, затвердженого постановою Ради міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, розділом 1 «Горні роботи» Списку №1 передбачена посада бійця (респіраторника), проте відповідними розділами наступних Списків №1, затверджених постановами Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 та Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, посада бійця-респіраторника не передбачена.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд зазначає наступне.

Встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, вказане підтверджується копією паспорту виданого Дніпрорудненським РВ УМВС України в Запорізькій області області 07.08.1998, серія НОМЕР_2, що міститься в матеріалах справи

Згідно даних трудової книжки серії НОМЕР_3 та не заперечується відповідачем, загальний страховий стаж складає 22 роки 00 місяців 14 днів.

Під час дослідження матеріалів справи судом встановлено, що записи трудової книжки містять записи про трудову зайнятість позивача в період:

з 06.01.1987 по 17.11.1987 - підземним машиністом електровоза з повним робочим днем під землею, та за цей період часу маю пільговий стаж 10 місяців 12 днів, що передбачено списком № 1 та підтверджується довідкою Підприємства з іноземними інвестиціями у формі ПАТ «Запорізького залізорудного комбінату» № 14/520 від 06.09.2018;

з 25.11.1987 по 22.11.1989 - служба в Радянській Армії;

з 25.12.1989 по 18.07.2003 - боєць-респіраторник Білозерського взводу;

з 18.07.2003 по 02.02.2004 - респіраторник, контрактна форма трудового договору, служба до 1-го ВГРВ Марганецького ВГРЗ;

з 03.02.2004 по 15.04.2004 переведено до Південного регіонального спеціального (воєнізованого) аварійно-рятувального загону на посаді респіраторника Марганецького спеціального воєнізованого гірничо-рятувального (аварійно-рятувальний) загіну державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Відповідно позивач, досягнувши 50-річного віку 13.09.2018 звернувся до Василівського об'єднаного управління Пенсійного фонду у Запорізькій області із заявою про призначення пільгової пенсії за списком №1 відповідно до пункту 2 частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За результатами розгляду зазначеної заяви відповідач прийняв рішення від 21 листопада 2018 року, пенсійна справа №62, яким відмовив у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах.

Підставами для відмови слугувало те, що заявником не були надані документи для підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення, а саме: уточнюючі довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Згідно трудової книжки ОСОБА_1 від 26.01.1987 та уточнюючої довідки ПРАТ ЗЗРК №44/125 від 01.11.2018 працював підземним машиністом електровоза з повним робочим денм під землею з 06.01.1987 по 17.11.1987. Пільговий стаж складає 10 місяців 12 днів, що передбачено списком №1 розділ 1 пункт1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173. Згідно трудової книжки та наданої довідки архівного сектору Марганецької міської ради Дніпропетровської області від 23.07.2018 №П-3/532-621 про підтвердження наявного трудового стажу ОСОБА_1 працював на посаді бійця-респіраторника Білозерського взводу Марганецького ВГРЗ та Марганецького спеціального воєнізованого гірничо-рятувального (аварійно-рятувальний) загіну державної служби України з надзвичайних ситуацій з 25.12.1989 по 02.02.2004. Списками №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і пказників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженими: постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10 та постановою Кабінету Міністрів від 11.02.1994 №162 Список №1 розділ 1 пункт 5 передбачена професія «Респіраторник»; постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 працівники Державної спеціалізованої (воєнізованої) гірничорятувальної (аварійно-рятувальної) служби МНС не передбачені. Таким чином, відповідач дійшов висновку, що загальний стаж роботи позивача складає 22 роки 00 місяців 16 днів, який підтверджений трудовою книжкою наявною в матеріалах справи, а стаж у пільговому обчислені по Списку №1 становить 0 років 10 місяців12 днів та військова служба 10 місяців 12 днів.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області зі скаргою на рішення від 21.11.2018.

Листом від 15.01.2019 за вих. №2459/П-9 ГУ ПФУ в Запорізькій області надало відповідь позивачу, відповідно до якого повідмолено, що стаж роботи на посаді бійця-респіраторника можливо підтвердити рішенням Комісії лише за період з 25.12.1989 по 31.12.1991, таким чином при попередньо розрахунку пільговий стаж можливо буде складати 5 років 9 місяців..

Отже, спірним у даній справі є питанням правомірності не зарахування відповідачем до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, стажу роботи позивача 25.12.1989 по 02.02.2004 на посадах респіраторника, через відсутність, на думку відповідача, підтверджуючих документів.

Суд вирішує справу на підставі таких вимог чинного законодавства.

Відповідно до статті 19 Основного Закону України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, регулює Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

Зокрема, відповідно до ст.62 вказаного Закону, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. «а» ст.13 Закону № 1788-XII визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Абзацами 1,2 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначається Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 18-1 від 10.11.2006 (далі - Порядок №18-1).

Дія вказаного Порядку поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, а також на осіб, яким призначено пенсію до набрання чинності цим Порядком.

Відповідно до пункту 11 Порядку № 18-1 для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об'єднаних управлінь за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність).

У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів "а", "б" статті 13 та статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано правовими нормами Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. № 383 (далі - Порядок № 383).

За змістом п.3 цього Порядку N 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідно до вимог статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи особи, є трудова книжка.

В трудовій книжці позивача є записи про роботу з 25.12.1989 по 02.02.2004 на посаді распіраторника.

Рішенням від 28.09.2015 року господарського суду м. Києва, Державну спеціалізовану (воєнізовану) аварійно-рятувальну службу Міністрества України з питань надзвичайних ситауцій, визнано банкрутом, та діяльність юридичної особи припинено, позивачем були подані запити до архівного сектору Марганецької міської ради, та отримано підтверджуючі довідки про наявність стажу.

Згідно до п.11 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 10.11.2006 № 18-1 для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах за місцем проживання (реєстрації), зокрема, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, а для підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі, - інші документи, які мають підтверджувати факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні).

04.09.2018 такий Витяг був наданий позивачем та долучений до пенсійної справи. Вказаний витяг також долучений до матеріалів адміністративної справи.

Разом з тим, як зазначено в постанові Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Позивачем було затребувано архівні довідки, на підтвердження своєї праці, оригінали яких містяться в пенсійній справі № 62 та знаходяться в Дніпрорудненському відділенні Василівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України

Професія (посада) респіраторника гірничорятувальної частини (станції) протягом всього спірного періоду була віднесена до Списку N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що були затверджені відповідно постановою Кабінету Міністрів СРСР від от 26.01.1991р. N10, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 та постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до пояснень відповідача, що викладені у відзиві на позовну заяву, відповідач зазначає, що що за період роботи до 1992 року застосовується Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджені постановою ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, у яких розділом 1 «Горні роботи» Списку №1 передбачена посада бійця (респіраторника),

Таким чином, посада бійця-респіраторника, яку займав позивач в період з 25.12.1989 по 18.08.2003 (записи в трудовій книжці №3-8) відноситься до Списку №1.

При цьому, суд не бере до уваги пояснення відповідача щодо того, що вказаним вище Списком №1 не передбачено посаду бійця-респіраторника, а передбачено посаду бійця (респіраторника), з огляду на наступне.

Відповідно до п.1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 № 162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.85 N252), із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.90 № 412), (надалі - Інструкція №162), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. Крім того, Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58 не передбачає наслідків для особи щодо якої вона складена, порушення порядку ведення трудової книжки. Крім того, відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 №301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб'єкта господарювання. Отже, чинним законодавством визначено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці було затверджено 1 серпня 1992 року постановою Кабінету Міністрів України №442, а тому роботи, професії та посади, передбачені зазначеними списками, за період до 01 серпня 1992 року мають бути враховані при призначенні пільгових пенсій без результатів атестації робочих місць.

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 пенсії за віком на пільгових умовах призначаються за результатами атестації робочих місць, яка також надає інші пільги і компенсації, передбачені законодавством, а саме надбавка за роботу в зазначених умовах, право на скорочений робочий день, додаткову відпустку й одержання лікувально-профілактичного лікування. Атестація повинна проводитися на підприємстві не рідше одного разу на п'ять років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Контроль за проведенням атестації, правильністю застосування Списків покладено на Державну експертизу умов праці.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі-Порядок) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 року №41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41 визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до п. 8 Порядку № 442, відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці, тобто не відображаються в трудовій книжці.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку № 442 застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Відповідно до п. «а» підрозділу Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11 березня 1994 року посада "респіраторника" в гірничорятувальній частині належить до вказаного Списку.

Наказом Державної воєнізованої гірничорятувальної (аварійно-рятувальної) служби Головного штабу МНС України "Про результати перевірки атестації робочих місць від 07.10.1999 №179 підтверджено та встановлено право працівників Державної воєнізованої гірничорятувальної (аварійно-рятувальної) служби на пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, зокрема за професією та посадою «респіраторник».

Як вбачається з записів трудової книжки №9-10, позивач в подальшому перебував на посаді респіраторника, таким чином в контексті наведеного суд відмічає, що посада «респіраторника» є посадою, яка передбачена Списком №1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 та дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Крім того, позивачем надано відповідачу Архівну довідку від 23.07.2018 №П-3/532-621, відповідно до якої підтверджено проходження служби на посаді бійця респіраторника з 25.02.1989 по 02.02.2004 із зазначенням відомостей про найменування, реорганізацію, підпорядкування та зміну назви установи.

Зважаючи на встановлені обставини та на правове регулювання спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що Василівським об'єднаним управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області неправомірно відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивачу, оскільки займана ним у цей період з 25.12.1989 по 02.02.2004 посада передбачена Списком №1.

Таким чином, зазначені вище докази в своїй сукупності підтверджують право позивача на зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 25.12.1989 по 02.02.2004.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Разом з тим, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях наголошував, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі "Ковач проти України" від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 року тощо).

Враховуючи викладене, суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Зважаючи на вищезазначене, суд для ефективного засобу захисту порушених прав позивача вважає необхідним зобов'язати Василівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, при цьому врахувавши період роботи з 25.12.1989 по 02.02.2004, як стаж у пільговому обчисленні по Списку №1, у відповідності до п. «а» ст. 13 Закону № 1788-XII

Разом з тим, оскільки позивач звернувся за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах до пенсійного органу в тримісячний строк з дня досягнення ним пенсійного віку - 13.09.2018, відповідно і право на пенсію він набув 15.06.2018, тобто з наступного дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Отже, дослідивши спірні правові відносини та надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до матеріалів справи, позивач сплатив судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією №76 від 27.12.2018, що підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Василівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати неправомірною відмову викладену у рішенні Василівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 21.11.2018 щодо призначення пенсії ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов'язати Василівське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області (71600, Запорізька область, м. Василівка, пров. Шкільний, 7, ) призначити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, іпн: НОМЕР_1) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з наступного за днем досягнення пенсійного віку дня, тобто з 15.06.2018.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, іпн: НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 704 грн (сімсот чотири) 80 коп за рахунок бюджетних асигнувань Василівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (71600, Запорізька область, м. Василівка, пров. Шкільний, 7, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст.255 КАС України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне текст судового рішення складено та підписано 01 квітня 2019 року.

Суддя О.О.Артоуз