Справа № 1540/3273/18
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1540/3273/18
Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Котовський винзавод" на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2018 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Котовський винзавод" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Котовський винзавод" (далі - ТОВ "Котовський винзавод") звернулось до суду першої інстанції з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області (далі - ГУ ДФС в Одеській області) в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ від 03.07.2018 року №4648 про проведення фактичної перевірки.

В обґрунтування позовних вимог товариство зазначило, що оскаржуваний наказ складено з порушенням підпунктів 80.2.5, 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 Податкового Кодексу України, оскільки в ньому відсутня інформація про зміст виявлених, допущених платником податків порушень, які стали підставою для прийняття такого наказу.

Також позивач підкреслив, що предметом відповідної перевірки не можуть бути інші питання, окрім тих, що вказані у підпункті 80.2.5, пункту 80.2 статті 80 Податкового Кодексу України, тому включення відповідачем до оскаржуваного наказу питань щодо дотримання платником вимог законодавства при здійсненні розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій є незаконним.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2018 року, яке ухвалено за результатми розгляду справи в порядку спрощеного провадження, у задоволенні позову ТОВ "Котовський винзавод" - відмовлено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що оскаржуваний наказ відповідає вимогам, встановленим Податковим кодексом України, був прийнятий без порушення визначеної чинним законодавством процедури призначення фактичної перевірки та за наявності передбаченої Податковим кодексом України підстави для її проведення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із судовим рішенням, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також неповне з'ясування обставин у справі, ТОВ "Котовський винзавод" просить скасувати його та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги зазначило, що суд першої інстанції ухвалюючи судове рішення у справі не надав належної правової оцінки його доводам з приводу змісту оскаржуваного наказу, підстав його прийняття, а також предмету перевірки.

Вважає, що вказаний наказ має містити відомості про зміст отриманої контролюючим органом інформації щодо можливих порушень з боку платника податків.

Визначений відповідачем предмет перевірки, в частині дотримання платником податків вимог діючого законодавства при здійсненні готівкових розрахунків, ведення касових операцій, дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), наявності ліцензій, свідоцтв не відповідає підставам визначеним у пп. 80.2.5, 80.2.7 п.80.2 ст. 80 Податкового Кодексу України.

Також зазначив, що перераховані судом першої інстанції функції контролюючого органу (ст. 19-1 ПК України) відносяться до інших підстав проведення фактичної перевірки, передбачених п. 80.2 ст. 80 ПК України, ніж до тієї, на яку посилається відповідач в оскаржуваному наказі.

У підтвердження правомірності не допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки, апелянт посилається на постанову Верховного суду України від 24.12.2010 року у справі за позовом ТОВ «Foods and Goods L.T.D» до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька та рішення Європейського суду з прав людини від 24.03.1988 року у справі «Олссон проти Швеції»

ГУ ДФС в Одеській області відзив на апеляційну скаргу не надало.

Враховуючи, що відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

ТОВ "Котовський винзавод" () зареєстроване в якості юридичної особи з 29.05.2001 року та перебуває на податковому обліку в Південному управлінні у м. Одесі ГУ ДФС в Одеській області.

03 липня 2018 року ГУ ДФС в Одеській області прийнято наказ №4648 про проведення фактичної перевірки ТОВ "Котовський винзавод".

Зі змісту вказаного наказу вбачається, що посадові особи ГУ ДФС в Одеській області, на підставі вимог п.п. 19-1.1.4, п. 19-1 ст. 19-1, п.п. 19-1.1.14 п. 19-1.1 ст. 19-1, ст. 20, п.п. 80.2.5, 80.2.7 п.80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, з 03.07.2018 року мали провести фактичну перевірку позивача, з метою контролю за дотриманням останнім вимог чинного законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, порядку здійснення готівкових розрахунків, ведення касових операцій, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв (а.с. 41).

Підставою для прийняття такого наказу, стала доповідна записка начальника управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС в Одеській області №366/11/15-32-40-01 від 23.06.2018 року, в якій викладено інформацію про можливе порушення ТОВ "Котовський винзавод" вимог законодавства в частині обліку та зберігання алкогольної продукції (а.с.44).

Цього ж дня, фахівцями податкового органу на підставі наказу №4648 від 03.07.2018 року та направлень №№1974,1975,1976,1978 від 03.07.2018 року здійснено виїзд за адресою платника податків, однак у допуску до перевірки їм було відмовлено, про що складено акт про відмову від допуску до перевірки та акт про відмову від підпису у направленнях на перевірку (а.с. 37-40, 42-43).

Причину не допуску фахівців податкового органу до перевірки, позивач пов'язує з незаконністю спірного наказу ГУ ДФС в Одеській області Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Котовський винзавод», що стало підставою його звернення до суду з відповідним позовом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Частина 2 статті 19 Конституція України:органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпункт 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пункт 61.1 статті 61 Податкового Кодексу України: податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пункт 62.1 статті 62 Податкового Кодексу України: податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин. Моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Підпункт 75.1 статті 75 Податкового Кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпункт 75.1.3 п. 75.1. статті 75 Податкового Кодексу України: фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пункт 80.1 статті 80 Податкового Кодексу України: фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Підпункти 80.2.5, 80.2.7 п. 80.2 статті 80 Податкового Кодексу України: фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Абзац 3 пункту 81.1 статті 81 Податкового Кодексу України: посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання, в тому числу копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

Пункт 80.5 статті 80 Податкового Кодексу України: допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Пункт 81.2 статті 81 Податкового Кодексу України: у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Позиція апеляційного суду.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, з огляду на наступне.

Аналіз наведених приписів законодавства дає підстави для висновку, що наказ про проведення фактичної перевірки має містити: дату видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта, який перевіряється, та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися, підпис керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу скріпленого печаткою.

Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов'язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб'єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред'явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

У даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Отже, отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства для призначення фактичної перевірки необхідно в частині проведення контролю за виробництвом, обліком, зберіганням та транспортуванням спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків.

Поряд з цим необхідно зазначити, що призначаючи фактичну перевірку щодо здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального фахівці контролюючого органу вправі здійснювати перевірку виключно з вказаних питань.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття заступником керівника ГУ ДФС в Одеській області наказу про призначення фактичної перевірки №4648 від 03.07.2018 року, стало отримання доповідної записки від управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС в Одеській області №366/11/15-32-40-01 від 23.06.2018 року, в якій викладена інформація про можливе порушення платником податків вимог законодавства в частині обліку та зберігання алкогольної продукції.

Отже, з цього приводу, слід вважати обґрунтованими доводи апелянта, що отримана інформація, надавала контролюючому органу право на призначення фактичної перевірки, виключно з питань контролю за виробництвом, обліком, зберіганням та транспортуванням спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту відповідним платником податків.

Отож, включення контролюючим органом до наказу про проведення фактичної перевірки інших питань, а саме: дотриманням платником податків вимог чинного законодавства при здійсненні готівкових розрахунків, ведення касових операцій, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв суперечить наведеним вище положенням Податкового Кодексу України.

Так, стаття 80 Податкового Кодексу України чітко розмежовує в яких випадках контролюючим органом проводиться перевірка щодо встановлення порушень платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів.

Такі випадки встановлені пунктами 80.2.1 та 80.2.2.

Водночас посилання в наказі на перевірку на дані пункти зазначеної норми відсутнє.

Між іншим, у спірному наказі є посилання на пункт 80.2.7. статті 80 Податкового Кодексу України, яка встановлює, що у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Колегія суддів вважає правильним довід апелянта про відсутність такої інформації у відповідача, адже на управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС в Одеській області покладено функцій на здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері.

Наведена судом апеляційної інстанції правова позиція, ґрунтується на висновках Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, що викладені у постанові від 22 травня 2018 року у справі №810/1394/16, які згідно ч.5 ст. 242 КАС України мають враховуватись при виборі і застосуванні норми права.

Колегія суддів вважає правильною позицію суду першої інстанції, якою спростовані доводи позивача, що оскаржуваний наказ має містити опис отриманої податковим органом інформації, яка стала підставою для його прийняття.

Як правильно зазначено судом першої інстанції, спірний наказ містить усі обов'язкові реквізити, наведені у підпункті 81.1 статті 81 Податкового Кодексу України, які дають можливість встановити підстави для призначення відповідної перевірки.

Резюмуючи викладене, слід зробити висновок про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові про скасування наказу ГУ ДФС в Одеській області щодо проведення фактичної перевірки здійснення готівкових розрахунків, ведення касових операцій, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв

В іншій частині, а саме в частині здійснення ГУ ДФС в Одеській області контролю у сфері виробництва та обігу позивачем підакцизних товарів, оскаржуваний наказ прийнято контролюючим органом законно та обґрунтовано.

Згідно статті 317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

У даному випадку, на думку суду апеляційної інстанції, мало місце неправильне застосування норм матеріального права, через неправильне їх тлумачення.

Частина третя статті 139 КАС України встановлює, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

ТОВ "Котовський винзавод" при поданні адміністративного позову та апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, сплатило судовий збір на загальну суму 4 405 грн. (а.с. 4, 80).

Оскільки, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, сплачений товариством судовий збір підлягає поверненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області на суму 2 202,50 грн.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас частина 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до п.10 ч.6 ст.12 КАС України справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції ухвалено рішення у справі незначної складності, колегія суддів дійшла висновку про відсутність права у учасників справи на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 139, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Котовський винзавод" - задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2018 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним включення до наказу Головного управління ДФС в Одеській області від 03.07.2018 року №4648 питань з контролю за дотриманням вимог чинного законодавства при здійсненні готівкових розрахунків, ведення касових операцій, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов товариства з обмеженою відповідальністю "Котовський винзавод" - задовольнити частково, визнавши протиправним та скасувавши наказ Головного управління ДФС в Одеській області від 03.07.2018 року №4648 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ "Котовський винзавод" в частині включення питань з контролю за дотриманням вимог чинного законодавства при здійсненні готівкових розрахунків, ведення касових операцій, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв.

У задоволенні вимог про визнання наказу Головного управління ДФС в Одеській області від 03.07.2018 року №4648 протиправним та його скасування щодо перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Котовський винзавод" у питаннях сфери виробництва та обігу підакцизних товарів - відмовити, залишивши рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2018 року в цій частині без змін.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (код за ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "Котовський винзавод" (код за ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 202 (дві тисячі двісті дві) грн. 50 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Доповідач суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 01.04.2019 року.