Справа № 540/431/19
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2019-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/431/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області до Корабельного районного відділу державної виконавчої служби м.Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про визнання протиправною та скасування постанови від 19.02.2019 р.,

встановив:

Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - позивач) звернулося з позовною заявою до Корабельного районного відділу державної виконавчої служби м.Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Корабельного РВ ДВС м.Херсона ГТУЮ у Херсонській області від 19.02.2019 р. по виконавчому провадженню № 55990912 про накладення на позивача штрафу в розмірі 5100 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем протиправно винесено оскаржувану постанову, оскільки позивачем виконано постанову Комсомольського районного суду м.Херсона від 01.07.2011 р. у справі № 2а-3136/11 у добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження. У серпні 2011 року ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії з урахуванням раніше виплачених сум та доплата за період з 01.01.2011 р. по 31.01.2011 р. (негайне виконання за один місяць) в сумі 3725 грн. Вказана сума виплачена пенсіонеру. Розпорядженням управління Фонду від 22.10.2013 р. здійснено перерахунок пенсії за рішеннями суду з урахуванням раніше виплачених сум та доплата за період з 01.01.2011 р. по 22.07.2011 р. (дата набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 р. № 745) в сумі 21185,45 грн., яку включено до додаткових відомостей. Листом від 20.04.2018 р. позивач повідомив відповідача про неможливість виконання рішення суду в частині виплати, так як його виконання підпадає під дію Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень". Однак державний виконавець проігнорував інформацію боржника щодо виконання рішення суду і безпідставно виніс постанову про накладення штрафу за невиконання без поважних причин рішення суду. Зазначає, що Законом України "Про виконавче провадження" встановлено відповідальність боржника за невиконання судового рішення, а не за своєчасність його виконання або за неповне виконання. Крім того, звертає увагу, що виплата пенсій забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Держаний бюджет України. Грошові кошти у вигляді перерахованої пенсії, яка належить стягувачу, не є власністю позивача, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок державного бюджету.

Ухвалою від 07.03.2019 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.

Позивач у встановлений суддею строк усунув недоліки позовної заяви і ухвалою від 19.03.2019 р. у справі відкрито спрощене провадження та призначено судове засідання на 28.03.2019 р. о 10:00 год.

28.03.2019 р. від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, в порядку письмового провадження.

Відповідно до ухвали від 19.03.2019 р. відповідача зобов'язано надати до суду відзив на позовну заяву до 27.03.2019 р.

Частиною 6 статті 162 КАС України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки станом на 28.03.2019 р. до суду відзив на позовну заяву не надійшов, жодних клопотань чи пояснень щодо поважності причин ненадання відзиву від Корабельного РВ ДВС м.Херсона ГТУЮ у Херсонській області не надано, суд приходить до висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 16.03.2018 р. старшим державним виконавцем Корабельного РВ ДВС м.Херсона ГТУЮ у Херсонській області ОСОБА_2, на підставі заяви ОСОБА_1, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом від 01.07.2011 р. № 2-а-3136/11 щодо зобов'язання УПФУ нарахувати та виплатити ОСОБА_1, починаючи з 01.01.2011 р., пенсію в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи зі встановленого розміру мінімальної пенсії за віком.

Постанова про відкриття виконавчого провадження від 16.03.2018 р. отримана ГУ ПФУ в Херсонській області 29.03.2018 р.

Листом від 20.04.2018 р. № 4507/08 позивач проінформував відповідача про те, що Управління не може виконати вимоги виконавчого провадження так як вказане рішення суду підпадає під дію Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 р., згідно якого виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

19.02.2019 р. старшим державним виконавцем Корабельного РВ ДВС м.Херсона ГТУЮ у Херсонській області ОСОБА_3 винесено постанову про накладення на позивача штрафу у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступних приписів законодавства.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ).

Згідно ст.1 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону № 1404-VІІІ підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Приписами ст.5 Закону № 1404-VІІІ визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ч.1 ст.18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч.2 ст.18 Закону № 1404-VІІІ).

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч.4 ст.18 Закону № 1404-VІІІ).

Частиною 1 статті 26 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Згідно ч.6 ст.26 Закону № 1404-VІІІ за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Положеннями ч.1 ст.63 Закону № 1404-VІІІ визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч.2 ст.63 Закону № 1404-VІІІ).

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником (ч.3 ст.63 Закону № 1404-VІІІ).

З аналізу даних правових норм слідує, що підставою для винесення постанови про накладення штрафу є невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк судового рішення немайнового характеру. Поважними можуть вважатися об'єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Крім того, вирішуючи питання про накладення штрафу на боржника, державний виконавець повинен встановити наявність наступних обставин: 1) факт виконання чи невиконання рішення; 2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання.

При цьому, лише дійшовши висновку про відсутність поважних причин невиконання рішення, державний виконавець має право накласти на боржника штраф. Встановлення таких обставин здійснюється шляхом виконання державним виконавцем своїх обов'язків та реалізації прав, передбачених ст.18 Закону № 1404-VIII, а також дотриманням сторонами виконавчого провадження своїх обов'язків.

Зокрема, як вже зазначалося, ч.1 ст.18 Закону № 1404-VIIІ передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 3 цієї статті визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, а частина 4 наголошує на тому, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом. При цьому, відповідно до п.6 ч.5 ст.19 Закону № 1404-VIII боржник зобов'язаний надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, після отримання ГУ ПФУ в Херсонській області постанови державного виконавця від 16.03.2018 р. про відкриття виконавчого провадження, позивачем направлено лист від 22.04.2018 р. за № 4507/08 про відсутність можливості виконати судове рішення в повному обсязі у зв'язку з тим, що його виконання підпадає під дію Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 р.

Надані до суду відповідачем матеріали виконавчого провадження не містять жодних відомостей про те, що з 23.04.2018 р. (з дати отримання листа ГУ ПФУ в Херсонській області) до 19.02.2019 р. (дати винесення постанови про накладення штрафу), тобто, на протязі майже року державним виконавцем вживалися заходи щодо перевірки виконання боржником судового рішення.

Крім того, постанова про накладення штрафу від 19.02.2019 р. за змістом не містить мотивів та підстав її прийняття, відомостей щодо перевірки державним виконавцем вказаних боржником обставин або надання оцінки підставам невиконання судового рішення, вказаних боржником та причин, з яких державний виконавець дійшов висновку про їх неповажність.

При цьому, суд вказує, що у ході розгляду даної справи відповідач також не скористався своїми процесуальними правами та не надав суду ні відзиву, ні доказів на спростування вищевказаних обставин.

В той час на виконання постанови Комсомольського районного суду міста Херсона від 01.07.2011 р. розпорядженням управління Фонду від 25.07.2011 р. здійснено перерахунок пенсії за рішенням суду з урахуванням раніше виплачених сум та доплат за період з 01.01.2011 р. по 31.01.2011 р. (негайне виконання за один місць) в сумі 3725 грн., яка була виплачена у серпні 2011 року. Розпорядженням управління Фонду від 22.10.2013 р. здійснено перерахунок пенсії за рішенням суду з урахуванням раніше виплачених сум та доплат за період з 01.01.2011 р. по 22.07.2011 р. (дата набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 р. № 745) в сумі 21185,45 грн. та включено до додаткових відомостей.

Тобто позивачем частково виконано судове рішення.

Також суд зауважує, що повноваження Пенсійного фонду України, як виконавця бюджетних програм, визначаються ст.23 Бюджетного кодексу України, а саме, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Згідно ст.116 Бюджетного кодексу України здійснення видатків бюджету без встановлених бюджетних призначень, або їх перевищення всупереч цьому кодексу чи Державному бюджету України є порушенням бюджетного законодавства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 13.06.2018 р. у справі № 757/29541/14-а, від 24.01.2018 р. у справі № 405/3663/13-а.

Приймаючи до уваги те, що позивач своїми діями по проведенню перерахунку пенсії, частково виконав судове рішення, а іншу його частину, яка полягає у виплаті донарахованої пенсії ним не виконана з незалежних від позивача причин, а саме через відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника, суд вважає зазначену причину невиконання рішення суду поважною.

Накладення за таких обставин штрафу на боржника ще більше ускладнює його фінансове становище та ще більше утруднює виконання судового рішення про виплату пенсії.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про протиправність постанови головного державного виконавця Корабельного РВ ДВС м.Херсона ГТУЮ у Херсонській області ОСОБА_3 від 19.02.2019 р. про накладення на ГУ ПФУ в Херсонській області штрафу в розмірі 5100 грн., а тому вона підлягає скасуванню, а позов - задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 287 КАС України, суд -

вирішив:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, 6, ) до Корабельного районного відділу державної виконавчої служби м.Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (73000, м.Херсон, вул.Стрітенська, 7, ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Корабельного районного відділу державної виконавчої служби м.Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_3 від 19.02.2019 р. про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 55990912.

Стягнути з Корабельного районного відділу державної виконавчої служби м.Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (73000, м.Херсон, вул.Стрітенська, 7, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, 6, ) судовий збір у сумі 1921 (одна тисяча дев'ятсот двадцять одна) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з проголошення судового рішення, при цьому відповідно до пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 105000000