Справа № 480/883/19
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2019 р. Справа № 480/883/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кунець О.М.,
розглянувши в приміщенні суду в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №480/883/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
- визнати дії відповідача щодо зниження основного розміру раніше нарахованої пенсії під час її перерахунку з 85% до 70% розміру грошового забезпечення такими, що суперечать ст.ст. 22, 24, 58, 64 Конституції України та ст.13 Закону №2262-ХІІ, яка була чинною під час його звільнення в 2008 році та протиправними;
- визначити основний розмір пенсії в розмірі 85% грошового забезпечення за 30 років вислуги згідно вимог ст.13 Закону №2262-ХІІ, що була чинною на час звільнення позивача в 2008 році, п.3 ст.55 Закону №2262-ХІІ та зобов'язати відповідача з 01.01.2016 виплатити недотримані позивачем кошти.
В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що він є пенсіонером органів внутрішніх справ, отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Основний розмір пенсії позивача з дня її призначення становив 85% грошового забезпечення (вислуга 30 років).
Як зазначає позивач, на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 відповідачем у березні 2018 проведено перерахунок пенсії позивача та визначено її у розмірі 70% грошового забезпечення. Таким чином, на переконання позивача розмір його пенсії безпідставно зменшено на 15%.
Позивач звертався до відповідача зі скаргою про поновлення порушеного права та просив перерахувати пенсію виходячи з розміру 85% від грошового забезпечення. Однак, відповідач у листі від 20.02.2019 року повідомив позивача, що при проведенні перерахунку відповідач керувався чинною редакцією ст.13 Закону України №2262-ХІІ. Тому, відсутні підстави для обчислення пенсії, виходячи з 85% від сум грошового забезпечення.
Позивач вважає таку позицію відповідача протиправною, оскільки пенсія йому призначена у розмірі 85% від розміру грошового забезпечення, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", у редакції чинній на час призначення позивачу пенсії. Крім цього, позивач просить встановити судовий контролю за виконанням рішення, зобовязавши відповідача подати звіт про виконання рішення.
Ухвалою суду від 12.03.2019 відкрито провадження по справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження.
28.03.2019 відповідач подав до суду письмовий відзив (а.с.20-21), у якому зазначив, що при проведенні перерахунку пенсії позивача починаючи з 01.01.2016 застосовано норми законодавства, чинні на момент його проведення, а саме статі 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (зі змінами, внесеними Законом України від 27.03.2014 №1166 "Про запобіганням фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", які діють з 01.05.2014), згідно з якою максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70% сум грошового забезпечення. Зазначені положення, як зазначив відповідач, стосуються розміру пенсії як при її призначенні, так і при проведенні перерахунку.
У судове засідання сторони не зявились, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені (а.с.18-19).
Згідно ч.1 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Частиною 9 цієї статті встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
На виконання вимог ч.13 ст.10 та ч.1 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.4 ст.229 КАС України).
Таким чином, враховуючи наведені обставини, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, справа розглянута в письмовому провадженні.
Суд, вивчивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1, є пенсіонером, отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". З травня 2008 розмір пенсії складав 85% розміру грошового забезпечення (а.с.15).
З 01.01.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів №103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії та визначено її у розмірі 70% грошового забезпечення. Таким чином, з 01.01.2018 року розмір пенсії позивача зменшено на 15%.
05.02.2019 року позивач звернувся зі скаргою до відповідача про перерахунок його пенсії виходячи з розміру 85% від грошового забезпечення за 30 років вислуги (а.с.11-12).
Однак, відповідач у листі від 20.02.2019 року за №202/Р-11 відмовив у задоволенні звернення позивача. Підставою для відмови у здійсненні перерахунку (відновлення виплати пенсії з розрахунку 85% від грошового забезпечення) відповідач зазначає про те, що н а час проведення п е р е р а х у н к у п е н с і ї згідно постанови КМУ №103 від 21.02.2018 діяла норма ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", до якої Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (набрали чинності з 01.05.2014) внесено зміни відповідно до яких, обчислення максимально можливого розміру пенсії 70% відповідних сум грошового забезпечення (а.с.13).
Суд не погоджується з даною позицією відповідача, вважає її безпідставною, виходячи з наступного:
З травня 2008 ОСОБА_1 є пенсіонером з числа колишніх працівників органів внутрішніх справ та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримує пенсію відповідно до п."а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (далі - Закону).
П е н с і ю позивачу визначено у розмірі 85% (стаж служби 30 роки) сум грошового забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", що підтверджено у повідомленні про розмір пенсії (а.с.15).
Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особа, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" визначено, що перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом №2262 до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особа начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції та поліцейських), проводиться з урахуванням розміру посадового окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення зі служби, визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб". Перерахунок проводиться з 01.01.2016. Виплата перерахованих пенсій проводиться з 01.01.2018 року.
Відповідно до пункту «а» статті 13 цього Закону пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв'язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" (пункт "в" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 3 проценти за кожний повний рік вислуги понад 20 років, але не більше ніж 65 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
При цьому, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
Так, при перерахунку розміру пенсії позивача з 01.01.2016, відповідач протиправно застосував норми Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які набрали чинності 01.05.2014 року, зокрема частину 2 статті 13 даного Закону, де зазначено, що «максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Саме таку позицію відповідач висловив у листі від 20.02.2019 року (а.с.13).
Однак, слід зазначити, що на момент настання права на пенсійне забезпечення позивача ця норма Закону ще не діяла і зворотної дії в часі не має згідно з положеннями ст.58 Конституції України.
Згідно ч.1 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до приписів ч.3 ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Таким чином, рішення відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії позивача з 85% (саме такий розмір пенсії позивач отримував до здійснення перерахунку згідно постанови КМУ №103 від 21.02.2018, що не заперечується відповідачем) до 70% грошового забезпечення починаючи з 01.01.2016 не відповідає вимогам закону, отже є протиправним, а право позивача на отримання пенсії виходячи з грошового забезпечення 85% підлягає судовому захисту шляхом зобов'язання ГУ ПФУ в Сумській області визначити ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2016 на підставі постанови КМУ №103 від 21.02.2018 з урахуванням 85% грошового забезпечення та виплатити недоотримані кошти.
З урахуванням викладеного, суд вважає правомірними та обгрунтованими вимоги позивача щодо зобовязання відповідача визначити його пенсію у розмірі 85% та виплатити недоотримані кошти.
Стосовно заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення (падання до суду звіту про виконання судового рішення), суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Вказані положення не є імперативними та передбачають диспозитивну поведінку суду. Тобто, це п р а в о суду, а не його обов'язок, суд має можливість самостійно на власний розсуд приймати рішення про необхідність чи відсутність потреби в зобов'язанні суб'єкта владних повноважень подати звіт.
При цьому, вирішуючи питання щодо встановлення судового контролю, суд має врахувати надані позивачем докази, особливості покладених на суб'єкта владних повноважень обов'язків згідно із судовим рішенням та його можливості ці обов'язки виконувати в рамках законодавства.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 не наведено обґрунтованих аргументів необхідності застосування ч.1 ст.382 КАС України та не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідач буде ухилятись від виконання судового рішення, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення у даній справі.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем по справі, або якщо відповідачем по справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно квитанції №64 від 11.03.2019, при поданні позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн. (а.с.4).
Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області ОСОБА_1 необхідно відшкодувати судові витрати в сумі 768,40 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо зниження основного розміру раніше нарахованої пенсії ОСОБА_1 під час її перерахунку з 85% до 70% розміру грошового забезпечення.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Кунець