Справа № 303/2292/18
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/1419/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатищ Л.М.,

за участю представника відповідача Паук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року, прийняте суддею Плехановою З.Б. о 15 годині 36 хвилині у місті Ужгороді у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до Мукачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Пенсійний фонд України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 (надалі - позивач) звернулася з адміністративним позовом до Мукачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Пенсійний фонд України про визнання протиправними дій по призначенню і виплаті пенсії у разі втрати годувальника із зобов`язанням таку призначити з нарахуванням підвищення в розмірі 25%, компенсації втрати частини доходів, індексацію з 09.01.2015 по 13.03.2018 року.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року відмовлено в задоволенні позову.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що не знайшло свого підтвердження факт звернення позивача за подібною пенсією до 14.03.2018 (із встановленого зразка заявою та із долученими документами).

Згідно абзацу першого частини першої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон №1058) в редакції на червень 2015 року про призначення пенсії по втраті годувальника, необхідно було підтвердити страховий стаж, позаяк в протилежному випадку надавалась соціальна допомога згідно Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» (Закон №2262).

Статтю 3 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» було доповнено пунктом «е» від 18.10.2016, зокрема, що охоплювалася така категорія осіб, як позивач. Тому відповідач листом повідомив позивача про подібні зміни і навів необхідний пакет документів, які слід зібрати й надати (Порядок № 22-1 та Порядок №3-1).

Отже, пенсія призначена в порядку і у відповідності законодавству.

Що стосується призначення та виплати пенсії позивачу за період з 13.11.2016 по 13.02.2018, то з аналізу правових норм наведених в мотивувальній частині судового рішення, суд прийшов до висновку, що призначення пенсії по втраті годувальника особам, визначених пунктом «є» статті 3 Закону №2262 виникає, з дня смерті годувальника або виникнення права на пенсію, але не більше, як дванадцять місяців перед зверненням за такою.

Позивач звернулась за пенсією 14.03.2018, а пенсію згідно п. «д» ч.1 ст.50 Закону №2262 призначено з 14.03.2017, відтак, підстав призначити таку з 09.01.2015, у відповідача не має. Листи відповіді на які покликається позивач, не породжують правових наслідків.

З приводу вимоги перерахувати пенсію з підвищенням на 25% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність згідно ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», то норма направлена на реалізацію соціальних гарантій учасникам бойових дій та не поширюється на пенсії по втраті годувальника.

Разом з тим, позивачу згідно ч.4 ст.15 вказаного Закону та пп.1 п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 №1381 проводиться доплата до пенсії в розмірі 398 грн. 58 коп..

З аналізу статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», п.3 Порядку проведення індексації доходів населення, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, поскільки позивачу призначена пенсія по втраті годувальника в розмірі двох визначених Законом розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то така пенсія не підлягає індексації.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що батько дитини проходив військову службу в АТО та загинув 09.01.2015р., як військовослужбовець та значиться в списку, який ІНФОРМАЦІЯ_1 надав на вимогу ГУ ПФУ в Закарпатській області ще 10.07.2015р. і про який стороні позивача стало відомо лише 29.09.2018р. Тому в дитини є право на призначення пенсії, згідно смерті його батька із 09.01.2015р. із за протиправних дій відповідача і третіх осіб.

При чому, перше звернення до відповідача із заявою і додатками було в 2015 році.

Не можна погодитись і про необхідність страхового стажу на який покликається відповідач і в цьому підтримав суд. (п. «а» ст.36 із змінами внесеними згідно із Законом №51-IV від 04.07.02р., в редакції Закону №1274-VII від 20.05.14р.)

Судом не враховано, що жодних змін до законодавства, що регулює спірні правовідносини не вносились і, зокрема, на час звернення позивача 19.05.2017р. та 28.07.2017р. Проігноровано поширення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Судом не вірно витлумачено норми матеріального права, позаяк пенсія за минулий час лише при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більше як за 12 місяців перед зверненням за такою, проте, вини сторони позивача не встановлено.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою задовольнити позов.

ГУ ПФУ в Закарпатській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що призначення пенсії по втраті годувальника за п. «е» ст.3 Закону №2262-XII виникає з дня смерті годувальника або виникнення права на пенсію, але не більше як за 12 місяців перед зверненням за пенсією. При цьому підставою для розгляду питання про призначення за пенсією є особисте подання заявником заяви затвердженої форми згідно додатку 3 Порядку №22-1.

Перше звернення за пенсією мало місце 14.03.2018р. і пенсію призначено з 14.03.2017р. Надані відповіді від 16.05.2017р. та 28.07.2017р. згідно Закону України «Про звернення громадян», - не породжують певних правових наслідків та не містять ознак рішення органу публічної влади, передбачених абзацом шостим пункту 4.3 Порядку 22-1, а носять інформаційний характер і не набувають статусу рішення в розумінні п.1 ч.1 ст.19 КАС України та не може бути оскарженим в адміністративному суді в порядку адміністративного судочинства (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.06.18р. справа № 758/8247/16-а). Щодо строків звернення до адміністративного суду, то поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи є об`єктивно є непереборними, тобто залежать від волевиявлення особи, що звернулась до суду, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.07.18р. справа № 521/21851/16-а).

З приводу вимог по донарахуванню, то позиція співпадає з мотивувальною частиною судового рішення.

Мукачівським об`єднаним управлінням ПФ України у своєму відзиві на апеляційну скаргу наведено подібне вищевказаному та зауважено, що вимоги збільшено в ході розгляду справи судом першої інстанції, а про списки Закарпатської ОВК їй стало відомо не 29.09.2018р., як позивачка наводить, а 10.07.2015р.

У відповіді на відзив, позивач зазначає, що перша заява про призначення пенсії надсилалась відповідачу 24.04.2015р., а третій особі 05.06.2015р., тому пенсія має призначатися з 09.01.2015р.

ОСОБА_3 мав статус військовослужбовця, що вбачається списком Закарпатської ОВК.

Не враховано п.19 ч.1 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

В решті викладено обставини, аналогічні апеляційній скарзі.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд не в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є вдовою командира групи швидкого реагування «Яструб» добровольчого батальйону «Айдар» ОСОБА_3 , який загинув під час бойових дій в зоні проведення антитерористичної операції під час виконання бойового завдання в с. Половинкине, Старобільського району, Луганської області, що підтверджується : копією паспорта позивачки, витягом від 30.05.2015 року з Держреєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 ( Т.1 а.с.6, 11)

Відповідно до Витягу з ДРАЦС громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, прізвище до державної реєстрації шлюбу - « ОСОБА_4 », прізвище після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_5 » ОСОБА_6 ( а.с.10).

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 21 липня 2004 року серії НОМЕР_2 Відділом реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міського управління юстиції, на час смерті ОСОБА_3 , його син, ОСОБА_2 був малолітнім ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) (Т.1 а.с. 8).

Позивач зазначає, що вона в червні 2015 року звернулась з першою заявою про призначення пенсії по втраті годувальника та пакетом документів до відповідача щодо оформлення пенсії у разі втрати годувальника на малолітню дитину ОСОБА_2 , батько якої загинув під час бойових дій в антитерористичній операції під час виконання бойового завдання, при цьому як на доказ посилається на лист відповідача від 10.07.2015 № 9284/03 (Т.1 а.с.18).

Вищезазначений лист Головного управління ПФУ в Закарпатській області був надісланий позивачу у зв`язку з тим, що до головного управління надійшов лист Закарпатського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України від 09.07.2015 № 4736, яким надано відомості щодо військовослужбовців Закарпатської області, які загинули під час виконання обов`язків військової служби в ході проведення антитерористичної операції (АТО) на сході країни та їх близьких родичів, які мають (будуть мати) право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (Т.1а.с.197-199).

Листом від 10.07.2015 № 9284/03 головне управління повідомило позивача, що згідно інформації наданої Закарпатським обласним військовим комісаріатом ОСОБА_1 виховує сина ОСОБА_7 , який є дитиною військовослужбовця ОСОБА_3 , що загинув під час проведення АТО та має право на призначення пенсії по втраті годувальника та рекомендовано для вирішення питання призначення пенсії звернутися до районного військового комісаріату за місцем проживання (Т.1 а.с.196).

В листі Мукачівського об`єднаного військового комісаріату від 23.07.2015 року на адресу ОСОБА_1 надано роз`яснення, що громадянин ОСОБА_3 військовим комісаріатом на військову службу по мобілізації не призивався. Після розшуку фінансових та військових документів, Мукачівський ОВК буде готовий допомогти сім?ї загиблого. ( Т.1 а.с.125).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 16.12.2016р. встановлений факт смерті бувшого чоловіка позивача - ОСОБА_3 під час бойових дій в зоні проведення антитерористичної операції під час виконання бойового завдання в с. Половинкине, Старобільського району, Луганської області. ( Т.1 а.с.12-14).

01 серпня 2017 року позивач звернулася до Мукачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення пенсії по втраті годувальника на неповнолітнього сина ОСОБА_2 ( Т.2 а.с.23).

Мукачівське об`єднане управління Пенсійного фонду України листом від 04.08.2017 року повідомило позивача, про те, що для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на призначення пенсії дітям, у зв`язку з втратою годувальника, визначено за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності. Враховуючи вік померлого ( 40 років), для призначення пенсії сину ОСОБА_2 , необхідно документально підтвердити 7 років наявного страхового стажу у загиблого батька дитини ОСОБА_3 . Крім того, до основного переліку документів додається документ, одержаний від військової частини або районного (міського) військового комісаріату чи іншої військової установи, що засвідчує дату та причину смерті військовослужбовця ( Т.1 а.с.131).

14.03.2018 року позивач звернулась із заявою до Мукачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо призначення пенсії по втраті годувальника на неповнолітнього сина ОСОБА_2 з документами, які зазначені у переліку, доданих до заяви. (Т.1 а.с.44).

При зверненні до територіальних органів Фонду, позивач долучала копію рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.12.2016, заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким встановлено факт участі ОСОБА_3 у бойових діях під час антитерористичної операції та факт його загибелі під час бойових дій в антитерористичній операції під час виконання бойового завдання.

Оскільки питання призначення пенсії по втраті годувальника членам сімей військовослужбовцям та прирівняних до них осіб, які загинули під час проведення антитерористичної операції регламентується Законом України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та враховуючи надані позивачем документи, у тому числі лист Закарпатського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України від 09.07.2015 № 4736, територіальні органи Фонду мали підстави рекомендували позивачу звернутись щодо питання призначення пенсії до військового комісаріату за місцем проживання.

Листом Мукачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області від 04.08.2017 № Ш-112/09-31, позивачу повідомлено щодо вищезазначених змін в законодавстві. Крім того, зазначеним листом надано роз`яснення щодо переліку документів, необхідних для призначення пенсії відповідно до Порядку № 22-1 та Порядку № 3-1.

Після подання до Мукачівського об`єднаного УПФ всіх необхідних для призначення пенсії документів, пенсію позивачу ОСОБА_1 призначено з 14.03.2018 року, тобто з дня подання заяви для призначення пенсії, в порядку та на умовах визначених Законом України від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні позову про визнання дій Мукачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області неправомірними, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», від 09.07.2003 № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, незалежно від тривалості страхового стажу.

Відповідно до абз. 1 п. 2 Порядку № 3-1 заяви про призначення пенсії у разі втрати годувальника подаються членами сім`ї померлого годувальника, якому на момент смерті не було призначено пенсію, до органів, що призначають пенсії, через уповноважені структурні підрозділи міністерств та інших органів.

Питання призначення пенсії по втраті годувальника членам сімей військовослужбовцям та прирівняних до них осіб, які загинули під час проведення антитерористичної операції регламентується Законом України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Статтею 3 Закону № 2262-ХІІ, визначено, що умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, встановлені цим Законом для військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей, поширюються також (якщо не передбачено інше) на осіб, які стали інвалідами у зв`язку з пораненням, каліцтвом, контузією або внаслідок захворювання, пов`язаного з безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, членів їх сімей та членів сімей осіб, які загинули (померли) внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції або забезпечення її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення» (статтю 3 доповнено пунктом «е» в редакції Закону від 18.10.2016).

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 батько неповнолітнього ОСОБА_2 був добровольцем, то лише із внесенням змін в ст. 3 Закону №2262-ХІІ, а саме доповненням пунктом «е», який набрав чинності 13.11.2016 року, яким визначено умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, встановлені цим Законом для військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей, поширюються також на осіб, які стали інвалідами у зв`язку з пораненням, каліцтвом, контузією або внаслідок захворювання, пов`язаного з безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, членів їх сімей та членів сімей осіб, які загинули (померли) внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції або забезпечення її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, набув право на пенсію по втраті годувальника за цим Законом.

Відповідно до п. «а» ч.1 ст. 50 Закону №2262-ХІІ пенсії відповідно до цього Закону призначаються військовослужбовцям строкової служби - з наступного дня після виписки з госпіталю, але не раніше ніж з наступного дня після звільнення з військової служби, якщо встановлення інвалідності медико - соціальною експертною комісією і звернення за пенсією відбулися не пізніше ніж через три місяці з наступного дня після виписки з госпіталю або з наступного дня після звільнення з військової служби, а сім`ям військовослужбовців строкової служби та пенсіонерів із числа цих військовослужбовців - з дня смерті годувальника або виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією. Батькам або дружині (чоловікові) зазначених військовослужбовців і пенсіонерів, які набули право на пенсію її разі втрати годувальника, пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Відповідно до ст. 48 Закону №2262-ХІІ заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику роз?яснюється, які документи він повинен надати додатково. При наданні ним цих документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз?яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою, зазначені в частині першій цієї статті.

Судом апеляційної інстанції встановлено і таке вбачається з матеріалів справи, що перше належне звернення позивачки до пенсійного органу було 01.08.2017 року, а тому враховуючи вимоги ст.50 Закону №2262-ХІІ, право на пенсію по втраті годувальника призначається не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсію.

Щодо вимог позивача про нарахування та виплату підвищення її в розмірі 25 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, згідно вимог ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», то апеляційний суд вважає такі безпідставними, оскільки відповідно до ч.4 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів і гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-ХІІ (далі Закон №3551), учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи держання соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Дана норма направлена на реалізацію соціальних гарантій учасникам бойових дій та не поширюється на пенсії по втраті годувальника.

Згідно частини 4 статті 15 Закону №3551-XII, членам сімей, зазначеним у пункті 1 статті 10 цього Закону, а також дружинам (чоловікам) померлих осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни, які не одружилися вдруге, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, то виплачується замість пенсії, підвищуються па 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 р. №1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» доплата до підвищення, яке встановлюється до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до частини четвертої статті 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціальною захисту» членам сімей осіб, зазначених у пункті 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» становить 398,58 гривні, яка виплачується разом з пенсією по втраті годувальника, що не заперечується сторонами.

Не підлягає задоволенню і вимога позивачки про виплату підвищення відповідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», оскільки позивачці призначено пенсії по втраті годувальника в розмірі двох визначених законом розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а тому пенсія позивачки не підлягає індексації, виходячи з наступного.

Статтею 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ (далі - Закон № 1282-ХІІ) визначено підстави для проведення індексації, відповідно до яких індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (до 01.01,2016 року) і 103 відсотка (після 01.01.2016). Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону №1282-ХІІ. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону № 1282-ХІІ грошові доходи населення визначаються як результат добутку у розміру доходу), що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Пунктом 3 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року встановлено, що до об`єктів індексації, визначених у п.2, не відносяться, зокрема: соціальні виплати, які визначаються залежно від прожиткового мінімуму.

Підсумовуючи вказане, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що Мукачівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області протиправно відмовило у призначенні ОСОБА_1 яка звернулась в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 у пенсії у разі втрати годувальника за її заявою вх.№ Ш-112/09-31 від 01.08.2017 року, а тому пенсійний орган слід зобов`язати призначити та виплатити ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за період з 13.11.2016 року.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги являються суттєвими і дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також наявна невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року у справі № 303/2292/18 та ухвалити постанову, якою позов ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Мукачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 пенсії у разі втрати годувальника за її заявою вх.№ Ш-112/09-31 від 01.08.2017 року.

Зобов`язати Мукачівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області призначити та виплатити ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за період з 13.11.2016 року

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич
Повний текст судового рішення виготовлено 01.04.2019 року.