Справа № 728/2374/18
Суддя: Глушко О. І.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 728/2374/18
Номер провадження 2-а/728/10/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Глушко О.І.

при секретарі Коваленко В.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмачі в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

21.12.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до інспектора СРПП Бахмацького відділу поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 мотивуючи свої вимоги тим, що постановою про адміністративне правопорушення від 11.12.2018 року серії ДПО18 №885111, винесеною відповідачем, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425.00 грн., оскільки 11.12.2018 року позивач «… в м. Бахмач по вул. Даньківський шлях, керуючи транспортним засобом, не пред»явив поліс обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п.2.4 а ПДР України…» З даним правопорушенням та винесеною постановою позивач не погоджується, так як при винесенні останньої не було достатніх доказів скоєння ним зазначеного правопорушення, а всі докази ґрунтувалися лише на припущеннях. Вважає, що в даному випадку його вина відсутня, а тому просив визнати дії відповідача щодо складання постанови незаконними, а постанову серії ДПО18 №885111 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 11.12.2018 року протиправною та скасувати її, а провадження у справі закрити.

У судовому засіданні позивач та його представник адвокат ОСОБА_2 підтримали позов і просили його задовольнити, так як позивач не порушував правил дорожнього руху та не вчиняв ДПП, тому не зобов»язаний пред»являти страховий поліс поліцейському.

Відповідач - інспектор СРПП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином. Про причини неявки не повідомив. У визначений судом строк відзиву не подав.

Вислухавши позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, дослідивши усі докази по справі, і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об"єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного висновку.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ст.7 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як встановлено в судовому засіданні 11.12.2018 року інспектором СРПП Бахмацького відділу поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3К було винесено постанову серії ДПО18 №885111 відносно ОСОБА_1, зі змісту якої вбачається, що останній, 11.12.2018 року о 22:40 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м.Бахмач на вул. Даньківський шлях, не пред»явив поліс обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п.2.4 а ПДР України, за що відносно нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425.00 грн. за ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.4).

Вказане адміністративне правопорушення згідно вищезазначеної постанови зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідальність за ч. 1 ст.126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до пп.«ґ» п.2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Підпунктом 1 п.2.4 Правил дорожнього руху встановлено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно з ч. 2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов'язаний, зокрема, мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що на водія покладено обов'язок мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та пред'являти його для перевірки на виконання розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух лише у випадках, передбачених законодавством.

Разом з тим, пунктом 21.1 ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Відповідно до п.21.2 наведеної статті контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

Згідно з п.21.3 ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що контроль за наявністю полісів (договорів) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватись відповідними підрозділами Національної поліції лише з визначених законодавством підстав, а саме при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та при оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Проте, наведеними положеннями чинного законодавства закріплений безумовний обов'язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особи, яка керує ним, мати при собі страховий поліс (сертифікат).

Як було встановлено в судовому засіданні позивач відмовив у наданні страхового полісу, оскільки вважав, що будь-яких порушень ПДР України не вчиняв, а тому підстави для надання зазначеного документа відповідачу були відсутні.

Так, відповідачем не надано жодних доказів щодо оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди або скоєння позивачем порушення правил дорожнього руху, яке могло бути підставою для складання відповідного протоколу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Обов»язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, (ст. 62 Конституції України).

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Отже, відповідачем не доведено законності вимог щодо пред'явлення позивачем для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з огляду на відсутність обставин, передбачених законодавством для здійснення такого контролю.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, дії відповідача щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення не відповідають вимогам чинного законодавства, а така постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно із ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Окрім постанови, яка оскаржується, доказів на підтвердження вини позивача щодо скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, в розумінні положень ст.251 КУпАП, матеріали справи не містять і відповідачем не надано.

Відповідач не з»явився в судове засідання, відзиву на позов не подав, своїм правом надати суду пояснення не скористався.

Таким чином, відповідач не спростував доводів позивача відповідно до положень ч.2 ст.77 КАС України, а тому постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП підлягає скасуванню.

Разом з тим, за приписами ч. 3 ст.286 КАС України «За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право:

1) залишити рішення суб»єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб»єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб»єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено».

Звертаючись до суду, позивач, окрім вимоги про скасування постанови, просить визнати дії відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності незаконними.

Виходячи з положень ч.3 ст. 286 КАС України, яка містить вичерпний перелік рішень суду за наслідками розгляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання дій інспектора СРПП Бахмацького відділу поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 щодо накладення на позивача адміністративного стягнення, не підлягають задоволенню.

Керуючись ч. 2 ст.19, 62 Конституції України, ч.1 ст.122, ст.ст. 251, 268, 283, 287-289 КУпАП, ч.2 ст.77, ст.ст.241-246, 286 КАС України, суд,-

ВИ Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспекора СРПП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 проскасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора СРПП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 серії ДПО18 № 885111 від 11 грудня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 гривень та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (ГУНП в Чернігівській області 14000 Чернігівська область м. Чернігів проспект Перемоги, 74) на користь ОСОБА_1 1500 (одну тисячу п»ятсот) гривень в рахунок повернення судових витрат за надання професійної правничої допомоги.

Позивач: ОСОБА_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Відповідач: інспектор СРПП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3, м. Бахмач вул. Шевченка, 44.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.І. Глушко