Справа № 340/478/19
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2019 року м. Дніпросправа № 340/478/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Божко Л.А., Суховарова А.В.,

секретар судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.02.2019 (головуючий суддя Притула К.М.)

у справі за заявою Головного управління ДФС у Кіровоградській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГЕНС" про підтвердження обґрунтованості повного адміністративного арешту майна платника податків,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просить прийняти рішення про підтвердження обґрунтованості повного адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенс» (), що перебуває (розміщене, зберігається) за адресою: 27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ по вул. Івана Франка, буд. 1-А.

Заява про підтвердження обґрунтованості повного адміністративного арешту майна платника податків обґрунтовано відмовою платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення у відношенні нього документальної перевірки.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.02.2019 в задоволенні заяви відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що майно, на яке позивач просить накласти адміністративний арешт за адресою 27500, Кіровоградська обл., м. Світловодськ, вул. Франка, 1а, Товариству з обмеженою відповідальністю «Агенс» не належить.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно якої останній просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідачем до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу не направлявся, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Учасники процесу в судове засіданні не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином. В силу ч.4 ст. 229 КАС України судове засідання не фіксувалося технічними засобами.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ТОВ Агенс (), адреса: 27500, АДРЕСА_1, зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку в ГУ ДФС у Кіровоградській області як платник податків, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Посадовими особами заявника було здійснено вихід для проведення перевірки підприємства за адресою: м. Світловодськ, вул. І. Франка, буд. 1-А.

Відповідно до вимог п. 81.1. ст. 81 Податкового кодексу України перевіряючими вручено ОСОБА_1, директору ТОВ «Агенс», копію наказу Головного ДФС у Кіровоградській області 14.02.2019 року № 269 «Про внесення змін до наказу ГУ ДФС у Кіровоградській області від 10.08.2018 р. № 1162 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Агенс» та пред'явлено направлення від 14.02.2019 року № 258, № 259, № 260. В журналі реєстрації перевірок ТОВ «Агенс» вчинено запис про перевірку від 18.02.2019 року за № 1.

Проте, директор ТОВ «Агенс» відмовилася від вчинення запису про ознайомлення в направленнях на перевірку від 14.02.2019 року № 258, № 259, № 260 та допуску посадових (службових) осіб Головного управління ДФС у Кіровоградській області до проведення документальної позапланової виїзної перевірки згідно наказу Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 14.02.2019 року № 269. Будь-яких пояснень щодо причини не допуску до проведення перевірки ОСОБА_1 - не надано.

Актом від 18.02.2019 року № 67/11-28-14-02/13767810, складеним посадовими особами ГУ ДФС у Кіровоградській області, засвідчена відмова керівника ТОВ «Агенс» від проведення перевірки.

Згідно вимог ст. 94 Податкового кодексу України, «Порядку застосування адміністративного арешту майна платників податків», затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.07.2017 року № 632, начальником управління аудиту складено звернення від 18.02.2019 № 2329/10/11-28-14-02-10 про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Агенс».

Для підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків заявник звернувся з до суду.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Так, відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

У силу положень п. 94.1 ст. 94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Згідно положень п. 94.2 статті 94 ПК України, арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин: 94.2.1. платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; 94.2.2. фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон ;94.2.3. платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу; 94.2.4. відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; 94.2.5. відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов'язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам; 94.2.6. платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі; 94.2.7. платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу; 94.2.8. платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).

Тобто, арешт майна може бути застосований за наявністю хоча б однієї з визначених статтею 94 ПК України обставин.

Матеріали адміністративної справи свідчать про те, що позивачем як підставу для винесення рішення та накладення адміністративного арешту майна зазначено про відмову платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення у відношенні нього документальної перевірки.

Відповідно до п. 81.2 ст. 81 ПК України, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього.

З приводу винесення позивачем, в результаті недопуску до проведення перевірки посадових осіб контролюючого органу, рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків та необхідності підтвердження його обґрунтованості в судовому порядку, слід вказати наступне.

Відповідно до положень пунктів 94.4 - 94.6 статті 94 Податкового кодексу України, арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків. Арешт майна може бути повним або умовним. Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов'язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону. Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення. Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків , яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Так, матеріалами справи підтверджується, що 18/02/2019 року заступником начальника Головного управління ДФС у Кіровоградській області прийнято рішення № 2329/10/11-28-14-02-10 про застосування адміністративного арешту майна платника податків, яким було вирішено: 1. застосувати повний адміністративний арешт майна платника податків ТОВ «Агенс» (), що перебуває (розміщене, зберігається) в м. Світловодську по вул. Івана Франка, 1а (договір оренди); 2. надіслати рішення з вимогою тимчасово зупинити відчуження майна ТОВ «Агенс» ().

Також матеріалами справи підтверджується, що 01 лютого 2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Альянс імпекс» (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агенс» (Орендар) укладено Договір оренди № 01/02.

Відповідно до умов договору Орендодавець передає, а Орендар бере в оренду приміщення під офіс (площею 16,3 кв.м.) за адресою: 27500, Кіровоградська обл., м. Світловодськ, вул. Франка, 1а. Термін оренди складає 3 роки з моменту підписання договору.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що відповідно до умов укладання зазначеного договору термін закінчення оренди даного офісного приміщення закінчився 01 лютого 2019 року, а рішення про застосовування арешту майна ТОВ «Агенс» за м. Світловодську по вул. Івана Франка, 1а прийнято 18 лютого 2019 року, тобто після закінчення умов даного договору. Доказів продовження дії договору оренди ТОВ «Агенс» матеріали справи не містять.

Відповідно до пункту 94.4 статті 94 Податкового кодексу України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Згідно з пунктом 94.10 статті 94 Податкового кодексу України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Отже, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до правильного висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки відсутні підтвердження, що майно на яке позивач просить накласти адміністративний арешт за адресою 27500, Кіровоградська обл., м. Світловодськ, вул. Франка, 1а, належить саме Товариству з обмеженою відповідальністю «Агенс».

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача спростовуються доводами, викладеними відповідачем та нормами законодавства України, що регулює дані правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на результати апеляційного розгляду та характер спірних правовідносин, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.02.2019 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.02.2019 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 20.03.2019 та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

В повному обсязі постанова виготовлена 27.03.2019.

Головуючий суддя Ю.В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров