Справа № 560/456/19
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/456/19
РІШЕННЯ

іменем України

27 березня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І.

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яка полягає у не проведенні обчислення та виплати ОСОБА_1 основної пенсії у відповідності до статтей 50, 56, 57 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ з 23.01.2019 року;

зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити обчислення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком із визначенням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії у відповідності до ст. 57 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75 процентів заробітку, згідно ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 23.01.2019 року з врахуванням проведених виплат;

зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у відповідності до статті 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-ХІІ та пункту 13 постанови КМУ № 1210 від 23.11.2011 року, починаючи з 01.10.2018 року з врахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та інвалідом другої групи, інвалідність пов'язана з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Позивач також вказує, що пенсію отримує як особа з інвалідністю 2-ї групи від захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у відповідності до ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та має права та пільги в тому числі, що стосуються пенсійного забезпечення, передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В січні 2019 року позивач зазначає, що звернувся із письмовою заявою до відповідача по справі з вимогами: здійснити обчислення пенсії у розмірі пенсії за віком із визначенням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії у відповідності до ст. 57 Закону № 796-ХІІ та її збільшенням на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років у відповідності до статті 56 Закону № 796-ХІІ та здійснити виплату пенсії із усіма надбавками у відповідності до вимог Закону № 796-ХІІ.

Проте, позивач вказує, що отримав відповідь про відсутність підстав для обчислення пенсії за віком відповідно до вимог пункту 2 статті 56, статті 57 Закону № 796-ХІІ.

Позивач вважає бездіяльність відповідача, яка полягає у не проведенні обчислення пенсії у розмірі пенсії за віком, з врахуванням статтей 49, 50, 56, 57 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на підставі заяви від 23.01.2019 року протиправною, тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 22.02.2019 року у даній справі відкрито провадження та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

11.03.2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало суду відзив, в якому зазначило, що проти позову заперечує повністю, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. По суті позовних вимог вказує, що частиною 2 статті 27 Закону №1058-ІV встановлено право особи на обрахунок пенсії за двоскладовою формулою, а не право позивача обирати умови пенсійного забезпечення за Законом № 1058-ІV або спеціальним Законом № 796-ХІІ.

На переконання представника відповідача, позивачу недоцільно проводити обчислення розміру пенсії за двоскладовою формулою відповідно до ч. ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та з врахування норм ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, представник відповідача вказав, що вимога про здійснення нарахування та виплати додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, згідно статті 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 01.10.2018, є передчасною, оскільки з нею позивач не звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Також, у відзиві на позовну заяву відповідачем заявлено вимогу про розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, однак суд дійшов висновку, що в задоволенні вимоги про розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін необхідно відмовити, оскільки статтею 263 КАС України, передбачено категорію справ, які розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Суд, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильський АЕС, що підтверджується посвідченням особи, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серії А №123293 видане 21.09.1999 року Хмельницькою обласною державною адміністрацію.

Позивач отримує пенсію по інвалідності, призначену з врахуванням норм статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

23.01.2019 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою, в якій просив здійснити обчислення пенсії у розмірі пенсії за віком із визначенням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії у відповідності до ст. 57 Закону № 796-ХІІ та її збільшенням на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років у відповідності до статті 56 Закону № 796-ХІІ та здійснити виплату пенсії із усіма надбавками у відповідності до вимог Закону № 796-ХІІ.

За результатами розгляду вказаної заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом від 04.02.2019 року №190/К-8 повідомило позивача про те, що пенсію обчислено відповідно до чинного законодавства про пенсійне забезпечення. Зазначено, що з 01.10.2017 недоцільно проводити обчислення розміру пенсії за двоскладовою формулою відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та з врахуванням норм частини 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Вважаючи, що бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яка полягає у не проведенні обчислення та виплати ОСОБА_1 пенсії із її збільшенням на один процент заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років та виплатою додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю з 01.10.2018 року порушує його права на отримання пенсії в повному обсязі, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

09.07.2003 ркоу прийнято Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який набрав чинності з 01.01.2004 року.

За приписами частини 1 статті 4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України і серед іншого, складається з Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до вимог статті 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Частиною 3 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону. При цьому, відповідно до частини 1 вказаної статті, до названих категорій відноситься категорія 1, до якої належить і позивач.

Суд зазначає, що наведена норма закону визначає особливе спільне врегулювання питання призначення та виплати пенсій особам, які працювали на територіях радіоактивного забруднення, а тому застосовується і до ОСОБА_1

Статтею 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби).

Заперечень з приводу недостатності у позивача необхідного для реалізації такого права стажу роботи (служби), у відповідача немає.

Згідно з частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з наявними в матеріалах справи даними, загальний страховий стаж ОСОБА_1, становить 31 рік 8 місяців 25 днів. В тому числі: Робота під час ліквідації аварії на ЧАЕС за Списком №1.

Порівнюючи положення частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд вважає, що для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, підвищення до пенсії за понад встановлений мінімальний стаж роботи, має пільговий характер власне щодо тривалості трудового стажу та величини, з якої проводиться розрахунок.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №565/1326/17.

Крім цього, на основі аналізу пенсійного законодавства суд дійшов до висновку, що починаючи з 01 січня 2004 року призначення та перерахунок трудових пенсій особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, лише на підставі Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" без врахування положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є неможливим; і навпаки, застосування окремих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не є перешкодою до використання до цієї категорії осіб при обрахунку пенсії Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Іншими словами, норми спеціального закону в даному випадку застосовуються субсидіарно із нормами загального закону, доповнюють і конкретизують їх.

При наявності у пенсіонерів, які постраждали від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС права на пенсійні виплати відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд приходить до висновку, що пенсія ОСОБА_1 має нараховуватися та обчислюватися з врахуванням пільг, передбачених частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 07 липня 2015 року у справі № 21-727а15, від 20 вересня 2016 року у справі № 1601/12900/12, а також в постановах Верховного Суду, зокрема, від 06 лютого 2018 року у справі № 560/675/17, від 18 вересня у справі № 316/868/17, від 10 жовтня 2018 року у справі № 679/952/17.

Суд вважає безпідставним посилання відповідача на зменшення розміру пенсії позивача при врахуванні частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із застосуванням "двоскладової формули", оскільки порядок обчислення розміру пенсії встановлений законодавством та положення частини другої статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не визначають такого поняття як: "двоскладова формула".

Відповідно до частини 4 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться, зокрема, у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Суд встановив, що за перерахунком пенсії позивач звернувся 23.01.2019 року, тому здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії слід починаючи з 01.02.2019 року.

Водночас, відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

При цьому, вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов:

- лише у справах за позовами до суб'єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача;

- повний захист прав позивача неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав;

- вихід за межі позовних вимог повинен бути пов'язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

У той же час, зміст принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі, передбачений пунктом 4 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зобов'язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права.

Пункт 3 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій.

Враховуючи наведене, з огляду на те, що позовні вимоги викладені таким чином, що не дають змогу захистити правові інтереси позивача в повній мірі, суд вважає, що для повного забезпечення захисту прав позивача необхідно вийти за межі позовних вимог та задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 призначеної пенсії із її збільшенням на один процент заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років з 01.02.2019 року.

Статтею 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Суд зазначає, що позовна вимога про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії із її збільшенням на один процент заробітку за кожен рік роботи на підставі норм частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", є похідною від першої, та її слід задовольнити, оскільки наявні ознаки протиправності відмови в здійсненні такого перерахунку та виплати.

Визначаючись щодо позовних вимог зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю у відповідності до ст. 50 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" починаючи з 01.10.2018 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

У розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Суд встановив, що станом на час звернення позивача до суду та розгляду даної справи в суді, позивач не звертався до відповідача з заявою за призначенням йому додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю на підставі ст. 50 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 01.10.2018. Крім того, суд враховує, що в даному випадку позовні вимоги стосуються перерахунку пенсії, який здійснюється за заявою пенсіонера. Проте доказів звернення до відповідача із такою заявою та отримання негативного рішення за результатами її розгляду позивач суду не надав.

Таким чином, на підставі встановлених фактичних обставин справи, суті позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність порушеного права позивача рішеннями відповідача щодо нарахування додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю на підставі ст. 50 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

При цьому, суд не надає оцінку наявності чи відсутності права у позивача на нарахування додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю внаслідок Чорнобильської катастрофи та її розміру, враховуючи відсутність рішення відповідача з вказаного питання, а відтак і встановленого порушення прав позивача.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи те, що відповідачем не доведено, а позивачем спростовано правомірність дій щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії із її збільшенням на один процент заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років з 01.02.2019.

Водночас, оскільки позовна вимога про зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю на підставі ст. 50 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 01.10.2018 року, з врахуванням проведених виплат є передчасною, суд вважає, що наявні підстави для часткового задоволення позову.

З урахуванням вимог частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та звільнення позивача від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 призначеної пенсії із її збільшенням на один процент заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років з 01.02.2019 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії із її збільшенням на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 10 років, але не вище 75 процентів заробітку на підставі норм частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 01.02.2019 з врахуванням проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати в порядку статті 139 КАС України розподілу між сторонами не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, Хмельницький, Хмельницька область, 29001 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя /підпис/ ОСОБА_2
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_2