Справа № 128/1245/18
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 128/1245/18

Головуючий у 1-й інстанції: Ганкіна І.А.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

28 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Матохнюка Д.Б. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Олійник О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 31 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради про cкасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради про cкасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 31 січня 2019 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні позивач заперечувала проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просила суд залишити її без задоволення, а рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 31 січня 2019 року - без змін.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою про адміністративне правопорушення № 37 від 04.05.2018 року, що винесена директором департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради - ОСОБА_4, ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн., що підтверджується ксерокопією вказаної постанови (а.с. 10-12).

Вищевказана постанова про адміністративне правопорушення винесена за наслідком розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 26.04.2018 року, що складений заступником начальника відділу контролю за будівництвом департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради - ОСОБА_5, що підтверджується ксерокопією вказаного протоколу (а.с. 7-9).

Зі змісту зазначених протоколу та постанови вбачається, що порушення полягає в тому, що ОСОБА_2 не виконала вимоги припису № 66 від 29.06.2017 року, виданого департаментом архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради, а саме не привела будівництво індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 до вимог чинного законодавства, що підтверджується ксерокопією та копією вказаного припису (а.с. 5-6).

Частиною 1 статті 188-42 КУпАП передбачено, що невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Однак, ксерокопія припису № 66 від 29.06.2017 року, яка долучена до матеріалів адміністративного позову позивачем, відрізняється від копії, яка була надана в судове засідання представником відповідача, а саме: в ксерокопії припису, який було вручено позивачу не зазначено термін його виконання, тоді як в копії, наданій представником відповідача в судове засідання, строк виконання припису зазначено до 29.08.2017 року, що може свідчити про допис на приписі представником відповідача після вручення його ксерокопії позивачу для виконання.

Згідно п. 17 розділу «Оформлення результатів державного архітектурно-будівельного контролю» Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 року № 553 , у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис). У приписі обов'язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

Статтею 38 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Судом також встановлено, що адміністративне стягнення було накладено на позивача за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 188-42 КУпАП, лише через шість місяців з спливу часу на виконання припису, тобто лише через шість місяців з 29.10.2017 року (останній день для повідомлення про виконання припису), що суперечить статті 38 КУпАП.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що також визначено ст. 251 КУпАП України.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради залишити без задоволення, а рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 31 січня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Матохнюк Д.Б. Курко О. П.