Справа № 260/1364/18
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/2433/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Заверухи О.Б., Ніколіна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року (головуючий суддя: Калинич Я.М., місце ухвалення - м. Ужгород) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до Міжгірського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області, Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 07.12.2018 (через поштове відділення зв'язку) звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Міжгірського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області та Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області щодо не оформлення ОСОБА_3 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ; зобов'язати Міжгірський районний сектор Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатскій області та Головне управління Державної міграційної служби у Закарпатській області оформити та видати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ;

Обґрунтовує позов тим, що звернувся до Міжгірського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області та Головного управління ДМС України в Закарпатській області із заявою про оформлення та видачу його дитині паспорта громадянина України у формі книжечки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ. У заяві повідомлено про відмову за релігійними переконаннями від оформлення та отримання паспорта у формі картки. Проте, відповідачем відмовлено у наданні паспорту у вигляді книжечки, з посиланням на Закон України «Про Єдиний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», відповідно до якого оформлення та видача паспорта громадянина України здійснюється розпорядником ЄДД у формі карти.

Крім цього позивач покликається на висновки постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 у зразковій справі № Пз/9901/2/18, згідно яких, відмова у видачі дитині паспорта-книжечки, порушує конституційні права останньої.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, без врахування всіх фактичних обставин справи, а тому просить його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.

Головним управлінням Державної міграційної служби в Закарпатській області 25.03.2019 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просило залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. Також, заявлено клопотання про проведення розгляду справи за участі представника відповідача.

Однак, ухвалою від 28.03.2019, з огляду на характер спірних правовідносин, враховуючи, що апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного провадження та виходячи з положень статті 12 КАС України, згідно яких предмет доказування в цій справі є не складним, у задоволенні цього клопотання відмовлено.

Позивач 28.03.2019 подав відповідь на відзив, в якому просив задовольнити апеляційну скаргу та розгляд справи проводити за його відсутності.

Крім цього, 01.04.2019 Головним управлінням Державної міграційної служби в Закарпатській області подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливість прибути представника у судове засідання. Однак в задоволенні такого необхідно відмовити, оскільки справа до апеляційного розгляду призначена до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у зв'язку з чим, виклик сторін в судове засідання не здійснюється.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 12.10.2018 позивач, як законний представник ОСОБА_3 звернувся до Міжгірського РВ ДМС в Закарпатській області із заявою, в якій просив оформити та видати паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до чинного Положення про паспорт громадянина України без застосування засобів ЄДДР. Також просив не передавати персональні дані їхньої дитини до ЄДДР і не присвоювати їй УНЗР або будь-які інші ідентифікатори особи. Облік вести виключно за іменем, прізвищем і по-батькові, тобто за раніше встановленими формами. У заяві позивач та ОСОБА_3 просив відповідно до Закону України «Про звернення громадян» надіслати письмову відповідь на його адресу та зазначив, що копія свідоцтва про народження і дві фотокартки для оформлення паспорта у формі книжечки буде надано у разі позитивної відповіді на заяву.

З аналогічною заявою позивач та ОСОБА_3 звернулися до ГУ ДМС України в Закарпатській області.

Листом Міжгірського РВ ДМС України в Закарпатській області від 01.11.2018 № 183 надано відповідь на звернення позивача, в якому зазначено, що постановою від 25.03.2015 № 302 затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, відповідно до якого обмін та видача паспорта особі, яка досягла 14-річного віку здійснюється на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто та визначеного пунктом 35 Порядку переліку необхідних документів. Додатково проінформовано позивача, що пунктом 13 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ також передбачено подання обов'язкового переліку документів. Заявнику роз'яснено, що для оформлення паспорта громадянина України необхідно особисто звернутися до територіального підрозділу органу міграційної служби за місцем реєстрації/фактичного проживання та надати передбачену законодавством заяву з переліком необхідних документів.

Аналогічні за змістом роз'яснення від 15.11.2018 надано Головним управлінням ДМС України в Закарпатській області в листі за результатами розгляду звернення позивача від 12.10.2018.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки позивачем не надано доказів того, що останній звертався до відповідного територіального органу ДМС України із заявою та необхідним переліком документів для оформлення паспорта у формі книжечки, а лист відповідача, з якими висловив незгоду позивач, не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні КАС України.

З цими висновками суду першої інстанції, погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п. 13 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХII (далі-Положення № 2503-XII) для одержання паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35х45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.

Згідно п. 1.2 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України від 13.04.2012 № 320 (далі-Порядок № 320, тут і надалі, чинного на момент виникнення спірних правовідносин), паспорт громадянина України (далі - паспорт) видається територіальними підрозділами Державної міграційної служби України (далі - територіальні підрозділи) за місцем проживання кожному громадянинові України після досягнення 16-річного віку, а надалі в разі необхідності обмінюється, видається замість утраченого, викраденого або зіпсованого.

Пунктом 1.3 Порядку № 320 передбачено, що для оформлення паспорта особа подає: заяву про видачу паспорта (додаток 1); свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 3,5х4,5 см (фотокартки, що подаються для оформлення паспорта, мають бути виконані з одного негатива, із зображенням обличчя виключно анфас, без головного убору, виготовленими на тонкому білому або кольоровому фотопапері без кутика; для громадян, які постійно носять окуляри, обов'язкове фотографування в окулярах); платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита або копію документа про звільнення від сплати державного мита; довідку про реєстрацію особи громадянином України або свідоцтво про належність до громадянства України, а в необхідних випадках - інші документи, визначені статтею 5 Закону України «Про громадянство України» (за необхідності); паспорт громадянина України для виїзду за кордон - для громадян України, які постійно проживали за кордоном, після повернення їх на проживання в Україну; посвідчення про взяття на облік бездомних осіб, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що, Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України 13.04.2012 № 320 також затверджено форму заяви про видачу паспорта.

Згідно матеріалів справи, зокрема, заяви позивача від 12.10.2018 (а. с. 12), остання не містить всіх відомостей, передбачених додатком № 1 до Порядку № 320, та не містить документів, визначеними у п. 13 Положення № 2503-XII, що є передумовою для розгляду питання щодо видачі паспорту у формі паспортної книжечки.

Тобто, ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 не звертався до відповідачів із заявою, оформленою відповідно до пункту 13 вказаного Положення та з доданням до неї вказаного переліку документів.

Крім цього, у поданій заяві заявники тільки повідомили про майбутнє їх подання в разі отримання позитивної відповіді.

Отже, враховуючи те, що обов'язковий перелік документів позивачем до заяви не долучався на розгляд відповідачам, суд апеляційної інстанції вважає, що підстави для висновку про порушення прав позивача з боку відповідачів відсутні.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що за результатами розгляду звернення від 12.10.2018, відповідачами лише надана відповідь в порядку та строки, встановлені Законом України «Про звернення громадян» від 02.10.2016 № 393/96-ВР, з роз'ясненням дій, необхідних для отримання паспорта громадянина України, зокрема, роз'яснено заявнику про необхідність особистого звернутися із заявою до територіального підрозділу міграційної служби за місцем проживання, з визначеним законодавством переліком необхідних документів для оформлення паспорта.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що листами відповідачів не відмовлено у оформленні та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки, оскільки позивач не звертався до територіального підрозділу міграційної служби із заявою-анкетою про надання адміністративної послуги та необхідними документами.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вказує, що оскільки позивачем не було дотримано встановленої законодавством процедури подання документів для оформлення паспорта, то підстави для визнання бездіяльності відповідачів щодо оформлення та видачі паспорта неповнолітній ОСОБА_3 відсутні. Крім цього, уповноважений орган позбавлений можливості видати паспорт особі за відсутності його заяви та визначеного переліку документів.

Щодо покликання позивача на правові позиції Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі, які викладені у постанові від 19.09.2018 по справі № 806/3265/17, суд апеляційної інстанції вважає такі безпідставними з огляду на таке.

Обов'язковими ознаками цієї зразкової справи для застосування викладеної правової позиції у постанові від 19.09.2018 по справі № 806/3265/17 є: 1) позивач - фізична особа, якій територіальним органом ДМС України відмовлено у видачі паспорту у формі книжечки, у відповідності до Положення №2503-ХІІ; 2) відповідач - територіальні органи ДМС України; 3) предмет спору - вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв'язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов'язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення № 2503-ХІІ.

Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що справа, яка перебуває на розгляді в апеляційному суді, не відповідає вказаним ознакам, оскільки у цих правовідносинах відсутня відмова відповідача про видачу паспорта у формі книжечки.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що в позові необхідно відмовити, оскільки за відсутності подання необхідних документів для видачі паспорта (заяви про видачу паспорта відповідного зразка, свідоцтва про народження; двох фотокарток розміром 35х45 мм) відповідач позбавлений можливості видати паспорт громадянина України будь-якого зразка, невиконання обов'язку щодо подання належного пакету документів звільняє відповідача від обов'язку приймати відповідні рішення за результатом розгляду заяви позивача від 12.10.2018.

Отже, право позивача на оформлення та видачу паспорта відповідачами на цей час не порушене, крім цього, ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 не позбавлений права на звернення до суду за судовим захистом у випадку, коли ним буде дотримано всіх необхідних процедур при поданні документів для отримання паспорта, проте відповідачем за наслідками розгляду заяви буде відмовлено у задоволенні видачі паспорта у формі книжечки.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року у справі № 260/1364/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п'ятої статті 328 КАС України, постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді О. Б. Заверуха
В. В. Ніколін