Справа № 480/295/19
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2019 р. Справа № 480/295/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Соколова В.М.,
за участю секретаря судового засідання - Заіченко А.М.,
представника позивача - ОСОБА_2,
представника відповідача - ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/295/19 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Сумській області Державної служби України з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_1І.) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Сумській області Державної служби України з питань праці (далі - відповідач, Управління Держпраці у Сумській області) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №СМ2455/1627/АВ/ТД-ФС від 09.01.2019.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 09.01.2019 заступником начальника Управління Держпраці у Сумській області ОСОБА_5 прийнята постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № СМ2455/1627/АВ/ТД-ФС, відповідно до якої вирішено накласти на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 111690,00 грн. Вважає, що інспекційне відвідування проведене з численними порушеннями, фактичні обставини при проведенні перевірки не встановлені, а тому, на переконання позивача, у даному випадку прийняття законного та обґрунтованого рішення про накладення штрафу було неможливим. У зв'язку з чим, просить визнати оскаржувану постанову відповідача протиправною і скасувати її.
Ухвалою суду від 28.01.2019 відкрито провадження у справі, розгляд проводиться за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче судове засідання.
У відзиві на позовну заяву відповідач проти задоволення позову заперечує, стверджуючи при цьому про те, що у ході інспекційного відвідування було встановлено, що позивачем фактично допущено до роботи ОСОБА_4 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу, чим порушено вимоги ч. 1 та 3 ст. 24 КЗпП України, а тому підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні (а.с.36-37).
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 11.03.2019 закрито підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду по суті на 25.03.2019.
У судовому засіданні позивач і представник позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача проти позову заперечував та просив у задоволенні позовних вимог відмовити.
Заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення представника відповідача, допитавши свідка, дослідивши наявні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи та обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Під час розгляду справи судом було встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем та здійснює підприємницьку діяльність з надання послуг перевезення пасажирів і небезпечних вантажів автомобільним транспортом (а.с.10, 11).
На підставі отриманої інформації Управлінням видано наказ про проведення інспекційного відвідування № 2175 від 17.12.2018 та направлення № 1117/СМ2455 від 18.12.2018 на проведення інспекційного відвідування субєкта господарювання (а.с.39,40).
Інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 проводилось за рішенням начальника Управління Держпраці України в Сумській області відповідно до підпункту 3 пункту 5 Порядку № 295, прийнятим за результатами аналізу листа Управління Укртрансбезпеки у Сумській області № 1418 від 23.11.2018.
ОСОБА_6 інспекційного відвідування від 20.12.2018 №СМ2455/1627/АВ у ході інспекційного відвідування встановлено, що позивачем фактично допущено до роботи ОСОБА_4 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу, чим порушено вимоги частини 1 та 3 статті 24 КЗпП України.
У подальшому на підставі вказаного ОСОБА_6 уповноваженою особою винесена постанова про накладення штрафу в розмірі 111690,00 грн., в якій зазначено, що ФОП ОСОБА_1 порушено вимоги ч. 1 та 3 ст. 24 КЗпП України.
При винесенні вищевказаної постанови і накладенні штрафу на позивача, відповідач виходив з того, що Управлінням Укртрансбезпеки у Сумській області листом №1418 від 23.11.2018 до Управління було надано копії актів проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, відповідно до яких ОСОБА_4 як водій транспортного засобу, порушив режим праці та відпочинку водія, що є порушенням статті 18, 34 Закону України "Про автомобільний транспорт". З порушеннями ОСОБА_4 погодився, що підтверджується його підписом в актах перевірки (а.с.45-50).
Також, разом з листом надано копії договору здійснення нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом на внутрішньо обласних маршрутах протяжністю понад 50 км та міжобласних маршрутах від 08.10.2018 та інформаційного листа щодо здійснення нерегулярних перевезень пасажирів, відповідно до яких ОСОБА_4 є другим водієм під час здійснення перевезення пасажирів (а.с.42-43).
Отже, на думку, відповідача, Укртрансбезпекою зафіксовано факти здійснення ОСОБА_1 нерегулярних перевезень пасажирів по маршруту Київ-Суми з використанням в якості водія його батька ОСОБА_4
Таким чином, Управління Держпраці у Сумській області дійшло висновку про те, що у ході інспекційного відвідування встановлено, що позивачем фактично допущено до роботи ОСОБА_4 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу, чим порушено вимоги частини 1 та 3 статті 24 КЗпП України.
Однак суд не погоджується з такими висновками відповідача, з огляду на наступне.
Відповідальність за порушення законодавства про працю передбачена статтею 265 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України).
За змістом ч. 2 с. 265 КЗпП України фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) є підставою для притягнення юридичних та фізичних осіб-підприємців, які використовують найману працю, до відповідальності у вигляді штрафу.
Тобто, для притягнення позивача до відповідальності необхідно встановити дві обставини, а саме існування між сторонами трудових відносин та відсутність передбаченого законом оформлення цих відносин.
Правове регулювання інституту трудового договору як підстави трудових правовідносин, гарантії при його укладенні, зміні та припиненні, строки та порядок укладення трудового договору наведено у розділі III Кодексу законів про працю України.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.
Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.
Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.
Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома роботодавця.
Під час розгляду справи по суті судом встановлено, що 19.12.2018 з 12-45 інспектором проведене інспекційне відвідування.
Так, 19.12.2018 до транспортного засобу Mercedes-Benz 416 CDI Sprinter 2001 р.в., що належить на праві власності батькові позивача ОСОБА_4 (а.с.81), та який був припаркований по вул. Набережній р. Стрілки, підійшов інспектор з Управління Держпраці у Сумській області та попросив надати документи для проведення перевірки. У цей час біля транспортного засобу перебував батько позивача ОСОБА_4, який пояснив, що він не є суб'єктом підприємницької діяльності, а його син ОСОБА_1 відійшов до магазину на декілька хвилин. Жодних документів перевіряючими не складалося, пояснення не відбирались.
Вказані обставини підтвердив і допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4
У подальшому ОСОБА_1 зателефонував інспектору Управління Маслаку В.Б., який повідомив, що 20.12.2018 позивач має зявитись до Управління Держпраці та надати документи і пояснення.
Позивач надав до Управління Держпраці у Сумській області та окремо інспектору праці ОСОБА_7 письмові пояснення, в яких зазначив, що не має найманих працівників та господарську діяльність здійснює самостійно. Також пояснив, що транспортний засіб належить його батьку, який є пенсіонером та не є найманим працівником ФОП ОСОБА_1 Разом з поясненнями позивачем надано копію ліцензії на здійснення пасажирських перевезень та копію
свідоцтва про реєстрацію ФОП.
На переконання суду, у ході проведення перевірки відповідачем не зібрано достатніх доказів, які б давали можливість об'єктивно встановити факт перебування позивача з ОСОБА_4, який є власником транспортного засобу, в трудових відносинах.
Задовольняючи позов, суд також критично оцінює посилання відповідача на те, що Укртрансбезпекою зафіксовано факти здійснення ОСОБА_1 нерегулярних перевезень пасажирів по маршруту Київ-Суми з використанням в якості водія ОСОБА_4 Так, вказані акти, датовані 2013, 2016-2018 роками, не підтверджують факт перебування ОСОБА_4 у трудових відносинах, оскільки вони лише фіксують перебування за кермом ОСОБА_4, у той час коли ліцензійна картка видана на ім'я ФОП ОСОБА_1 При цьому, як уже зазначалось вище, ОСОБА_4 є власником транспортного засобу і має право володіння, користування і розпорядження ним без згоди ФОП ОСОБА_1
Крім того, суд зазначає, що в ОСОБА_6 інспекційного відвідування відсутні відомості про те коли саме позивач ФОП ОСОБА_1 (в який день чи період) здійснив допуск ОСОБА_4 до роботи без укладення трудового договору, яку особу (осіб) було допущено працювати у такий спосіб, до якої саме роботи (яка трудова функція була доручена), та в якому місці .
Таким чином, між позивачем та ОСОБА_4 не існувало трудових відносин як стверджує відповідач, а тому підстави для притягнення позивача до відповідальності за порушення трудового законодавства відсутні.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на положення ч. 2 ст. 77 КАС України матеріалами інспекційного відвідування, а також у ході судового розгляду справи, відповідач не довів існування трудових відносин між позивачем ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_4, тому суд визнає таке твердження відповідача безпідставним та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Враховуючи викладене, перевіривши оскаржувану постанову Управління Держпраці у Сумській області на відповідність вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, суд вважає дане рішення необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином позивачу необхідно відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати зі сплати судового збору в сумі 1116,90 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов фізичної особа-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Сумській області Державної служби України з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Сумській області Державної служби України з питань праці про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №СМ2455/1627/АВ/ТД-ФС від 09.01.2019.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено і підписано 29.03.2019.

Суддя В.М. Соколов