Справа № 712/9000/16-а
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 712/9000/16-а Суддя (судді) першої інстанції:Романенко В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Харитонова Х.Б., за участі представника відповідача Горшанової В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Черкаської міської ради на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 листопада 2018 року у справі № 712/9000/16 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Черкаської міської ради про скасування рішення від 09.07.2010року № 5-903, -

В С Т А Н О В И В :

03.08.2016 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Черкаської міської ради про визнання противним та скасування рішення від 09.07.2010 року № 5-903 «Про внесення змін до рішення Черкаської міської ради від 24 березня 2006 року № 9-322 «Про надання приватному підприємцю ОСОБА_3 земельної ділянки в оренду по АДРЕСА_1».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірним рішенням відповідачем протиправно змінено функціональне використання земель площею 5496 кв.м. з рекреаційного на комерційне призначення.

Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 31.03.2017р. (а.с.86), залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2017р. (а.с.114), позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Постановою Верховного Суду від 17.07.2018р. касаційну скаргу Черкаської міської ради задоволено частково, постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 31.03.2017р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2017р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.144).

Верховний Суд зазначив, що земельним законодавством не заборонено надавати в користування земельні ділянки прибережних захисних смуг у комерційне користування, зокрема для роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, проте, зміна виду використання землі в межах її цільового призначення повинна проводитися у порядку, встановленому для зміни цього цільового призначення землі, зокрема складання або перепогодження проекту відведення земельної ділянки з місцевими органами виконавчої влади, органом земельних ресурсів, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органом містобудування й архітектури та охорони культурної спадщини, а також підлягає державній землевпорядній експертизі.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.11.2018 р. позовні вимоги задоволено у повному обсязі: визнано протиправним та скасовано рішення Черкаської міської ради № 5-903 від 09.07.2010 р. «Про внесення змін до рішення Черкаської міської ради від 24 березня 2006 року № 9-322 «Про надання приватному підприємцю ОСОБА_3 земельної ділянки в оренду по АДРЕСА_1

Суд першої інстанції виходив з того, що суду не було надано доказів, які слугували підставою для зміни статусу земельної ділянки (проекту відведення земельної ділянки, витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки), внаслідок чого суд першої інстанції дійшов висновку про порушення відповідачем порядку зміни виду функціонального використання вказаної земельної ділянки.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду через порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що підставою для віднесення орендованої позивачем земельної ділянки за функціональним призначенням до земель комерційного використання слугував основний вид економічної діяльності позивача як приватного підприємця визначений на підставі відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Апелянт наполягає про неможливість застосування процедури зміни цільового призначення земельної ділянки до процедури зміни її функціонального використання.

В судовому засідання представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги. Позивач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка позивача не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 24.03.32006 р. рішенням Черкаської міської ради № 9-322 затверджено проект відведення земельної ділянки приватному підприємцю ОСОБА_3 по АДРЕСА_1).

Крім того, згідно вказаного рішення відповідача позивачу надано земельну ділянку площею 7579 кв.м. на 49 років під розташування та подальшу експлуатацію пункту короткочасного відпочинку населення без права капітального будівництва, за основним цільовим призначенням земельну ділянку віднесено до земель водного фонду (прибережна захисна смуга), за функціональним використанням земельну ділянку віднесено до: площею 5496 кв.м. - земель рекреаційного призначення та інші відкриті землі (землі відпочинку та спорту); площею - 2083 кв.м. - земель комерційного використання.

На підставі вказаного рішення позивач, як приватний підприємець, уклав з відповідачем договір оренди землі від 04.06.2007 р. про строкове платне користування земельної ділянки за цільовим призначенням віднесене до земель водного фонду (прибережна захисна смуга), яка знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с.8). Договір зареєстрований в Черкаській регіональній філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що вчинений запис від 15 червня 2007 року за №60 (а.с.8).

09.07.2010р. рішенням Черкаської міської ради № 5-903 «Про внесення змін до рішення Черкаської міської ради від 24 березня 2006 року № 9-322 «Про надання приватному підприємцю ОСОБА_3 земельні ділянки в оренду по АДРЕСА_1» внесено зміни у п.2 рішення Черкаської міської ради 24.03.2006 року № 9-322, виклавши у наступній редакції, зокрема орендовану земельну ділянку площею 7579 кв.м. за функціональним призначенням віднесено до категорії земель комерційного використання.

Вищенаведені обставини підтверджені належним та допустимим доказами, і не є спірними.

Згідно частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 19 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Кожна категорія земель має узагальнене цільове призначення, що визначає специфіку її особливого правового режиму.

Згідно з пунктом «б» частини першої статті 58 ЗК України до земель водного фонду належать землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами.

Статтею 61 ЗК України передбачено, що прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності.

У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: а) розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво; б) зберігання та застосування пестицидів і добрив; в) влаштування літніх таборів для худоби; г) будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів; ґ) влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо; д) миття та обслуговування транспортних засобів і техніки.

Відповідно до статті 89 Водного кодексу України (далі - ВК України) передбачено, що прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється зокрема розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення); будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів; миття та обслуговування транспортних засобів і техніки; влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо.

Згідно статті 85 ВК України передбачено, що у тимчасове користування за погодженням з постійними користувачами земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів можуть надаватися підприємствам, установам, організаціям, об'єднанням громадян, релігійним організаціям, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, а також для проведення науково-дослідних робіт.

Відповідно до статей 50, 51, 52 ЗК України, до земель рекреаційного призначення належать землі, які використовуються для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів. До земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об'єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об'єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об'єктів стаціонарної рекреації. Землі рекреаційного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. На землях рекреаційного призначення забороняється діяльність, що перешкоджає або може перешкоджати використанню їх за призначенням, а також негативно впливає або може вплинути на природний стан цих земель. Порядок використання земель рекреаційного призначення визначається законом.

Громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо (частина четверта статті 59 ЗК України).

Виходячи із складу земель рекреаційного призначення, землями рекреаційного призначення мають вважатися земельні ділянки, спеціально призначені для відпочинку населення, у тому числі для розміщення об'єктів стаціонарної рекреації.

До складу категорії земель комерційного використання відносяться: землі торгівлі транспортними засобами та їх ремонту; землі оптової торгівлі і посередництва в торгівлі; землі роздрібної торгівлі побутовими товарами і їх ремонт; землі готелів та ресторанів; землі підприємств фінансового посередництва; землі підприємств страхування; землі підприємств, що здійснюють допоміжну діяльність у сфері фінансів та страхування; землі підприємств, що здійснюють операції з нерухомістю, здавання під найм та послуги юридичним особам; землі підприємств, що здійснюють діяльність у сфері інформатизації; землі підприємств, що здійснюють послуги, які надаються переважно юридичним особам; землі підприємств, що здійснюють індивідуальні послуги; землі підприємств, що здійснюють діяльність у сфері відпочинку та розваг (азартні ігри та ігри на гроші тощо).

Категорія інших земель включає у себе: землі насаджень загального та спеціального користування; землі кладовищ та крематоріїв; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого та рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісового господарства і пов'язані з ним послуги; з площею акваторії до 50 га включно; землі запасу та резервного фонду; землі, зайняті поточним та відведені під майбутнє будівництво (Додаток № 1).

Віднесення земель до категорії земель за функціональним використанням провадиться згідно з Інструкцією з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми №№ 6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем), затвердженою наказом Держкомстату України від 05 листопада 1998 року № 377, зареєстрованою в Мін'юсті України 14 грудня 1998 року за № 788/3228, відповідно до видів економічної діяльності, зазначених у довідках, що надають юридичним особам органи державної статистики.

Таблиця 1.1 визначає коефіцієнти, які характеризують функціональне використання земельної ділянки. При цьому, критерієм поділу визначено склад категорії земель (код розділу - за КВЕД).

Також вказаною інструкцією передбачено віднесення до графи 55 даних про землі, які використовуються для відпочинку, та інші відкриті землі (графи 56+57+58+59+60+61+62): землі, які використовуються для відпочинку (крім спортивних споруд та санаторно-курортних організацій, які потрібно враховувати у графі 43).

У графі 42 - дані про землі, які використовуються в комерційних цілях: землі, які використовуються головним чином комерційними, торговими і відповідними службами - торговими центрами, банками, автозаправними станціями, ремонтними майстернями, готелями, ресторанами, барами, їдальнями, торговими складами та будівлями органів управління ними. Включати до цієї категорії землі потрібно за видами діяльності, вказаними в додатку 3. Зокрема, такий видів економічної діяльності, як роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах.

Одночасно у таблиці 1.1 Додатку 1 до пунктів 3.5, 3.7, 3.9, 3.10 Порядку нормативної грошової оцінки земель наведені категорій земель за функцією використання; коди видів економічної діяльності, які відповідають певній категорії; склад категорії земель та значення коефіцієнтів функціонального використання для кожної з категорій земель.

Однак, для земель рекреаційного призначення перелік кодів видів економічної діяльності вказаним нормативним актом не передбачено.

Відповідно до ч.5 ст. 353 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На виконання Постанови Верховного Суду від 17.07.2018р. з приводу перевірки встановлення обставини чи був дотримано порядок зміни виду функціонального використання вказаної земельної ділянки, судом першої інстанції встановлено, та апеляційним судом перевірено, що відповідач при прийнятті спірного рішення не вживав заходи щодо складання чи перепогодження проекту відведення земельної ділянки.

Враховуючи правові висновки Верховного Суду, зокрема те, що зміна виду використання землі в межах її цільового призначення повинна проводитися у порядку, встановленому для зміни цього цільового призначення землі, колегія суддів дійшла висновку про правильність висновку суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог. Суду не було надано доказів, які слугували підставою для зміни статусу земельної ділянки (проекту відведення земельної ділянки, витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки), внаслідок чого суд першої інстанції дійшов висновку про порушення відповідачем порядку зміни виду функціонального використання вказаної земельної ділянки.

Стаття 77 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі вищенаведеного колегія суддів зазначає, що всі наведені апелянтом доводи не заслуговують уваги, оскільки не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Повний текст складено 01.04.2019р.

Керуючись ст. ст. 242, 308, 310, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Черкаської міської ради на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 листопада 2018 року - залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 листопада 2018 року у справі № 712/9000/16 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Черкаської міської ради про скасування рішення від 09.07.2010року № 5-903 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель