Справа № 1.380.2019.000487
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2019-03-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.000487
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2019 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сакалоша В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобовязання провести перерахунок підвищення до пенсії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) 05.07.2018 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач) з вимогами:

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області встановити та проводити виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до п. г ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у розмірі 50% мінімальної пенсії з віком, встановленої частиною першою ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 03 серпня 2018 року з врахуванням виплачених сум і до настання обставин, з яким Закон повязує зміну чи припинення таких виплат.

Позивач вважає, що має законне право на проведення перерахунку пенсії відповідно до пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і їй передбачена надбавка до пенсії в розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком. Стверджує, що відповідач повинен був обчислити до її пенсії надбавку як реабілітованій особі, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідач протиправно відмовив у задоволенні її заяви про призначення надбавки.

Ухвалою від 01.02.2019 суддя відкрив провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішив розглянути цю справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами.

Відповідач позов не визнає. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі. Стверджує, що позивач відноситься до членів сім'ї громадян, які зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані. Відповідно до постанови КМ України від 16.07.2008 № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» позивачці як члену сім'ї примусово переселеного розмір підвищення становить 43,52 грн.; перерахунок щодо реабілітованих не проводиться, оскільки в постанові КМ України від 16.07.2008 № 654 підвищення визначені чіткими сумами, а не у співвідношенні до розмірів прожиткового мінімуму.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за віком, а також надбавку відповідно до Постанови КМУ № 654 від 16.07.2008 (п.4.2) в сумі 43,52 грн.

Відповідно до Довідки № 4/4-868 від 14 червня 2007 року, виданої Управлінням інформаційних технологій Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, ОСОБА_1 була виселена разом із сімєю в Хабаровський край, по політичних причинах, як член сім ї учасника ОУН.

Таким чином, позивач має право на пільги, передбачені рішеннями Львівської обласної ради та Законом України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на України» та отримує надбавку членам сімей реабілітованих у розмірі 43,52грн.

ОСОБА_1 звернулася до органу ПФ із заявою про перерахунок пенсії та встановлення надбавки як реабілітованій особі у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» .

ГУ ПФУ у Львівській області листом від 03.08.2018 №2300/53/ж-20/070506 надало позивачу відповідь на її заяву з інформацією про проведені перерахунки та підвищення до пенсії позивачки . В листі також зазначило, що ОСОБА_1 виплачується підвищення до пенсії відповідно до норм чинного законодавства в сумі 43,52 грн.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Відповідно до статті 19 ОСОБА_2 України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_2 та законами України.

Статтею 46 ОСОБА_2 України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» від 17.04.1991 N 962-XII (далі - Закон № 962-XII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) реабілітованими особами належить вважати осіб, які з політичних мотивів були необґрунтовано засуджені судами або піддані репресіям позасудовими органами, в тому числі «двійками», «трійками», особливими нарадами і в будь-якому іншому позасудовому порядку, за вчинення на території України діянь, кваліфікованих як контрреволюційні злочини за кримінальним законодавством України до набрання чинності Законом СРСР «Про кримінальну відповідальність за державні злочини» від 25 грудня 1958 року, за винятком осіб, зазначених у статті 2 цього Закону.

Дія цієї статті поширюється на осіб, громадян України, які постійно проживали в Україні і яких з різних причин було переміщено за межі колишнього Радянського Союзу, необґрунтовано засуджено військовими трибуналами, Верховним Судом Союзу РСР чи піддано репресіям позасудовими органами.

Стаття 7 Закону № 962-XII встановлює порядок застосування статей 1 і 2 цього Закону. Органи прокуратури у взаємодії з органами державної безпеки проводять перевірки та складають відповідні висновки щодо всіх кримінальних справ, зазначених у статтях 1 і 2цього Закону, рішення по яких не були скасовані до моменту його прийняття. На реабілітованих осіб органи прокуратури видають відповідні довідки.

Стаття 3 Закону № 962-XII містить положення, згідно з якими належить реабілітувати всіх громадян, засланих і висланих з постійного місця проживання та позбавлених майна за рішенням органів державної влади і управління з політичних, соціальних, національних, релігійних та інших мотивів під приводом боротьби з куркульством, противниками колективізації, так званими бандпособниками та їх сім'ями.

Згідно з абзацом 3 пункту 7 постанови Верховної Ради України «Про тлумачення Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» від 24.12.1993, №3812-XII, чинного на час виникнення спірних правовідносин, довідки про реабілітацію, згідно із статтею 3 цього Закону видаються реабілітованим на їх вимогу органами внутрішніх справ за наявності у них відповідних документів (постанови про вислання, особистих справ на виселених осіб тощо), а за відсутності таких документів - районними комісіями по поновленню прав реабілітованих після встановлення ними факту виселення.

Пунктом 2.13 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління ПФУ від 07.07.2014 №13-1) визначено, що за документ, який засвідчує, що особа визнана реабілітованою, приймається завірена в установленому порядку копія посвідчення реабілітованого. Для осіб, реабілітованих згідно зі статтею 3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій в Україні», приймаються довідки органів внутрішніх справ, видані на підставі наявних у них відповідних документів (постанови про вислання, особистих справ на висланих осіб тощо), а за відсутності таких документів - довідки районних комісій з поновлення прав реабілітованих, видані на підставі встановленого факту переселення.

Відповідно до пункту г) статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІІ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадянам, які необгрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, призначені пенсії підвищуються - на 50 процентів, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - на 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Згідно з частиною четвертою цієї статті мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частинами першою - третьою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Підпунктом 2 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» (далі - Постанова № 654) установлено, що з 01.09.2008 громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуються замість пенсії, підвищення проводиться в розмірі 54,4 гривні, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - 43,52 гривні.

Відповідно до пункту 6 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) до прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених цим Законом, установлюються надбавки та здійснюється їх підвищення згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення». Зазначені надбавки та підвищення встановлюються в розмірах, що фактично виплачувалися на день набрання чинності цим Законом з наступною індексацією відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Виплата їх здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до статті 8 ОСОБА_2 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_2 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_2 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_2 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_2 України гарантується.

Згідно із пунктами 1, 6 статті 92 ОСОБА_2 України виключно законами України визначаються права і свободи людини та громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

З долучених до матеріалів справи письмових доказів вбачається, що позивачці встановлено та виплачується надбавка до пенсії у розмірі, визначеному Постановою № 654, - тобто в меншому розмірі, аніж той, що встановлений пунктом «г» статті 77 Закону № 1788-ХІІІ.

Відповідно до частини третьої статті 7 КАС України у разі невідповідності правового акта ОСОБА_2 України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Виходячи із визначених загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд вважає, що при визначенні розміру підвищення до пенсії громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані та членам їх сімей, підлягають застосуванню положення Закону № 1788-ХІІІ, а не Постанова № 654. Отже, відповідач протиправно виплачує позивачці підвищення до пенсії в розмірі, визначеному Постановою № 654, внаслідок чого розмір надбавки є суттєво меншим за той, що підлягає виплаті реабілітованим особам на підставі пункту «г» статті 77 Закону № 1788-ХІІІ. За таких обставин дії відповідача щодо відмови виплачувати позивачці надбавку до пенсії у розмірі, визначеному пунктом «г» статті 77 Закону № 1788-ХІІІ, є протиправними. Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній в постанові від 21.11.2018 у справі № 446/1563/16-а.

Підвищення відповідно до пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», має бути встановлено з часу звернення особи про встановлення надбавки.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Як встановлено частиною другою вказаної статті, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Підсумовуючи свої висновки, суд вважає, що позивачці як реабілітованій особі належить виплачувати підвищення до пенсії в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Оскільки відповідач неправомірно виплачував позивачці підвищення до пенсії відповідно до Постанови № 654, його слід зобов'язати здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до пункту г) статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» моменту звернення до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення їй підвищення до пенсії.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295, 371, пп. 15.5 п.15 розділу V II "Перехідні положення" КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний задовольнити позов повністю.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області встановити та проводити виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до п. «г» ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у розмірі 50% мінімальної пенсії з віком, встановленої частиною першою ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 03 серпня 2018 року з врахуванням виплачених сум і до настання обставин, з яким Закон повязує зміну чи припинення таких виплат.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Сакалош