Справа № 640/4433/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у забезпеченні адміністративного позову

29 березня 2019 року м. Київ № 640/4433/19

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЖИТЛОІНВЕСТ» про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЖИТЛОІНВЕСТ»

до державного реєстратора комунального підприємства «СВІТОЧ» міста Києва Дмитрунця Любомира Васильовича

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович

про визнання протиправними рішень та скасування реєстраційних записів

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЖИТЛОІНВЕСТ» (надалі - позивач, адреса: 03049, місто Київ, вулиця Курська, будинок 4, корпус 1) до державного реєстратора комунального підприємства «СВІТОЧ» міста Києва Дмитрунця Любомира Васильовича (надалі - відповідач, адреса: 01135, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 9), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович (надалі - третя особа, адреса: 01001, місто Київ, вулиця Лютеранська, будинок 3), в якій позивач просить:

- визнати незаконним рішення комунального підприємства «СВІТОЧ» міста Києва від 23 січня 2019 року індексний номер рішення 45174807, вчинене державним реєстратором Дмитрунцем Любомиром Васильовичем та скасувати у державному реєстрі майнових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЖИТЛОІНВЕСТ» на нерухоме майно - нежитловий будинок (літера «К»), який знаходиться за адресою: 04119, місто Київ, вулиця Юрія Іллєнко, 89а (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0000, номер запису 27578971, дата державної реєстрації права власності 20 серпня 2018 року);

- визнати незаконним рішення комунального підприємства «СВІТОЧ» міста Києва від 23 січня 2019 року індексний номер рішення 45174807, номер запису 000, вчинене державним реєстратором Дмитрунцем Любомиром Васильовичем, щодо скасування відкриття розділу у державному реєстрі майнових прав на нерухоме майно щодо об'єкту нерухомого майна - нежитлового будинку (літера «К»), який знаходиться за адресою: 04119, місто Київ, вулиця Юрія Іллєнко, 89А.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 березня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

29 березня 2019 року на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява позивача про забезпечення позову шляхом заборони державному реєстратору комунального підприємства «Благоустрій Шевченківського району» Соколянському Дмитру Вікторовичу, а також будь-яким іншим державним реєстраторам згідно статей 2, 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» здійснювати реєстраційні дії з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на нежитловий будинок (літера «К»), який знаходиться за адресою: 04119, місто Київ, вулиця Юрія Іллєнко, 89а (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000, номер запису 27578971, дата державної реєстрації права власності 20 серпня 2018 року).

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що 23 січня 2019 року відповідачем здійснено скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запису про державну реєстрацію права власності товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЖИТЛОІНВЕСТ» на нерухоме майно - нежитловий будинок (літера «К»), який знаходиться за адресою: 04119, місто Київ. Вулиця Мельникова, 89а (номер реєстраційної справи 000, номер запису 27578971, дата державної реєстрації права власності 20 серпня 2018 року), у зв'язку з чим вказане нерухоме майно отримало статус безхазяйного.

В подальшому позивачу стало відомо, що 05 лютого 2019 року державним реєстратором комунального підприємства «Благоустрій Шевченківського району» Соколянським Д.В. зареєстровано заяву ОСОБА_4 про реєстрацію за ним права власності на вказане вище нерухоме майно, яку залишено без задоволення.

28 лютого 2019 року державним реєстратором комунального підприємства «Благоустрій Шевченківського району» Соколянським Д.В. зареєстровано повторну заяву ОСОБА_4,яка станом на теперішній час не зареєстрована.

За доводами позивача, вказані обставини свідчать про протиправність дій відповідача, державного реєстратора комунального підприємства «Благоустрій Шевченківського району» Соколянським Д.В. та ОСОБА_4, які незаконним шляхом намагаються позбавити позивача права власності на об'єкт нерухомого майна.

Вважаючи, що існує велика ймовірність протиправного позбавлення позивача належного йому майна та факту підроблення документів від імені ТОВ «УКРЖИТЛОІНВЕСТ», позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд зазначає, що підстави, з яких може бути вжито заходів забезпечення позову, є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Також, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов'язані з відновленням прав будуть значними.

Тобто, обов'язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначено види забезпечення позову, а саме:

позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У відповідності до частини 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Так, обґрунтовуючи свою заяву про вжиття заходів забезпечення позову, позивач посилається на обставини, які не мають відношення до спірних правовідносин.

При цьому, суд зазначає, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Водночас, позивач не навів мотивів того, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. Дана позиція позивача ґрунтується лише на припущеннях про ймовірні дії відповідача в майбутньому. Проте, заходи забезпечення позову не можуть ґрунтуватись лише на припущеннях однієї із сторін.

З урахуванням зазначеного, у суду на цій стадії, до початку розгляду справи, без з'ясування позиції всіх учасників, відсутні підстави стверджувати про протиправність рішення суб'єкта владних повноважень, а також про наявність підстав вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 150, 151, 153-155, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЖИТЛОІНВЕСТ» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею (суддями). Відповідно до частини 8 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала про відмову у забезпеченні адміністративного позову може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Клочкова