Справа № 481/130/18
Суддя: Ціпивко І. І.
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 481/130/18
Провадж.№ 2-а/481/7/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року Новобузький районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Ціпивко І.І.

з участю секретаря судового засідання Філіпської Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м. Новий Буг Миколаївської області адміністративну справу за позовом Новобузької районної ради Миколаївської області до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, третя особа ОСОБА_3, про визнання бездіяльності державного виконавця протиправною та зобов'язання вчинити певні дії

встановив:

позивач Новобузька районна рада Миколаївської області звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про визнання бездіяльності державного виконавця протиправною, пов'язаною з не закінченням виконавчого провадження №54772728, у зв'язку з виконанням рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 07.08.2017р. по справі №481/810/17 до відкриття виконавчого провадження. Зобов'язання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Носову О.Г. закінчити виконавче провадження №5477278 без стягнення виконавчого збору з урахуванням тієї фактичної обставини, що рішення суду було виконане до відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській областіНосовою О.Г. від 25.09.2017 р. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №481/810/17 виданого на підставі рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 07.08.2017 р., яким зобов'язано голову Новобузької районної ради Миколаївської області Гаркавенка В.В. розглянути депутатське звернення ОСОБА_3 від 07.06.2017 р. та депутатський запит ОСОБА_3 13.06.2017 р., і за результатами розгляду надати повну інформацію у встановлений законодавством термін. Новобузькою районною радою рішення Новобузького районного суду було виконано та 12.09.2017р. надіслано листа з запитуваною інформацією, в зв'язку з чим позивач просить визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Носової О.Г.. та зобов'язати її закінчити вказане виконавче провадження у зв'язку з його виконанням.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказує на безпідставності позовних вимог позивача та їх необґрунтованості, мотивуючи це тим, що постановою державного виконавця від 25 вересня 2017 року за письмовою заявою стягувача ОСОБА_3 було відкрито виконавче провадження № 54772728 про «зобов'язання голови Новобузької районної ради Миколаївської області розглянути в порядку передбаченому чинним законодавством України депутатське звернення ОСОБА_3 від 07.06.2017 року та депутатський запит від 13.06.2017 року і надати повну інформацію у встановлений законодавством термін». 24 жовтня 2017 року до Відділу від божника Новобузької районної ради Миколаївської області надійшов лист із повідомленням про виконання рішення суду. Однак як встановлено, рішення пленарних засідань не стосувалися депутатського запиту від 13.06.2017 року, яке зазначене у рішенні суду та підтверджено електронними повідомленнями від стягувача, що надіслані до виконавця. Відтак у задоволенні такого позову просить відмовити.

Представник позивача Новобузької районної ради Миколаївської області надіслав до суду заяву, якою просить справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги заперечив повністю з підстав, викладених у відзиві на позов. Просив у задоволенні такого позову відмовити.

Третя особа, ОСОБА_3, в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в суді. Причини неявки суду не повідомив.

Згідно ч.1 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно приписів ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід залишити без задоволення з таких підстав.

Постановою Новобузького районного суду Миколаївської області від 07.08.2017р. по справі № 481/810/17 за позовом ОСОБА_3 до голови Новобузької районної ради Миколаївської області Гаркавенка Володимира Васильовича, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, було прийнято рішення, яким визнано протиправними дії голови Новобузької районної ради Миколаївської області Гаркавенка В.В., та зобов'язано останнього розглянути депутатське звернення ОСОБА_3 від 07.06.2017р. та депутатський запит від 13.06.2017р. і надати повну інформацію у встановлений законодавством термін. Дане рішення перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області.

19.09.2017 року Новобузьким районним судом Миколаївської області видано виконавчий лист № 481/810/17 про зобов'язання голови Новобузької районної ради Миколаївської області Гаркавенка В.В. розглянути депутатське звернення ОСОБА_3 від 07.06.2017р. та депутатський запит від 13.06.2017р. і надати повну інформацію у встановлений законодавством термін.

Постановою головного державного виконавця Носовою О.Г. від 25.09.2017р. відкрито виконавче провадження №5772728 з примусового виконання виконавчого листа № 481/810/17 виданого 19.09.2017 р. Новобузьким районним судом Миколаївської області

24 жовтня 2017 року до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області надійшов лист з повідомленням №625-04-08 від 24.10.2017 р., в якому зазначено, що депутатське звернення ОСОБА_3 від 07.06.2017р. та депутатський запит від 13.06.2017р. розглянуто та за результатом розгляду 12.09.2017 р. надіслано останньому лист із запитуваною інформацією.

Під час огляду, дослідження та оцінки матеріалів виконавчого провадження з приводу примусового виконання судового рішення від 07.08.2017 року, встановлено, що 24 жовтня 2017 року до Відділу ДВС від боржника Новобузької районної ради Миколаївської області надійшлов лист про виконання рішення суду, в якому зазначено, що 12 вересня 2017 року ОСОБА_3 надіслано лист із запитуваною інформацією, до якого додано у тому числі і копії рішень пленарних засідань від 17.10.2017 року про розгляд депутатського звернення ОСОБА_3 від 12.10.2017 року та депутатського звернення ОСОБА_3 без зазначення якого саме. Згідно електронних листів ОСОБА_3, надісланих до державного виконавця 18.10.2017 року та 06.11.2017 року, встановлено, що Новобузька районна рада Миколаївської області надала останньому частину інформації, однак не повну так як його запит від 13.06.2017 року районною радою на пленарному засіданні розглянутий не був.

Порядок розгляду депутатського запиту визначений і у ст. 22 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

Так, депутатський запит може бути внесений депутатом місцевої ради або групою депутатів попередньо, або на пленарному засіданні ради у письмовій чи усній формі. Запит підлягає включенню до порядку денного пленарного засідання ради.

Депутатський запит обговорюється у разі необхідності на пленарному засіданні місцевої ради.

Рада може зобов'язати відповідний орган подати у встановлений нею строк звіт про виконання рішення по запиту депутата місцевої ради.

Орган або посадова особа, до яких звернуто депутатський запит, зобов'язані у встановлений радою строк дати офіційну письмову відповідь на нього відповідній раді і депутату місцевої ради. Якщо запит з об'єктивних причин не може бути розглянуто у встановлений радою строк, то орган або посадова особа зобов'язані письмово повідомити раді та депутатові місцевої ради, який вніс запит, і запропонувати інший строк, який не повинен перевищувати один місяць з дня одержання запиту. Відповідь на запит у разі необхідності розглядається на пленарному засіданні ради.

Депутат місцевої ради має право дати оцінку відповіді на свій депутатський запит. За результатами відповіді на депутатський запит може бути проведено обговорення, якщо на цьому наполягає не менше 1/4 присутніх на засіданні депутатів місцевої ради. Посадових осіб, до яких звернуто запит, своєчасно інформують про дату та час обговорення відповіді на запит радою. Вони або уповноважені ними особи мають право бути присутні на цьому засіданні ради.

Позивач не надав доказів дотримання порядку розгляду депутатського запиту від 13.06.2017 року, запит не було включено до порядку денного пленарного засідання ради, хоча як вже зазначено вище, ст. 22 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» передбачає можливість внесення депутатського запиту як до проведення сесії, так і безпосередньо на сесії, і такий запит в обов'язковому порядку підлягає включенню до порядку денного пленарного засідання ради. При цьому законом не передбачено проведення голосування з питань включення чи не включення депутатського запиту до порядку денного сесії.

Більше того, з приводу мотиву невиконання в повному обсязі рішення суду, позивач покликається на необхідності негайного виконання такого, що судом оцінюється критично, оскільки в резолютивній частині рішення суду від 07.08.2017 року немає вимоги щодо негайного виконання рішення суду.

Відтак суд, вважає, що позивачем при виконанні рішення суду від 07.08.2017 року та виконавчого листа з приводу примусового його виконання, не було дотримано законодавчо визначеної процедури розгляду депутатського звернення та не надано стягувану за виконавчим провадження інформації про таке виконання.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII.

Частиною 1 ст. 74 Закону № 1404-VIII встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У відповідності до ч.1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пунктом 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно частин 5, 6 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження" постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Таким чином законодавством передбачено право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд з урахуванням наданих йому законодавством повноважень.

Таким чином, вимога позивача щодо зобов'язання відповідача закінчити виконавче провадження ВП № 54772728 від 25 вересня 2017 року на підставі ч. 9 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" в зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження не підлягає до задоволення, оскільки закінчення виконавчого провадження передбачає фактичне виконання в повному обсязі судового рішення згідно з виконавчим документом, однак, як встановлено судом, позивачем не виконано в повному обсязі постанову Новобузького районного суду Миколаївської області від 07 серпня 2017 року по справі № 481/810/17, а саме в частині вимоги по розгляду депутатського звернення стягувача від 13 червня 2017 року.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, в силу положень ч. 2 ст. 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, враховуючи відсутність у відповідача підтвердження повного виконання позивачем вказаного вище рішення суду, державним виконавцем правомірно не закінчено виконавче провадження №54772728 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Окрім зазначеного вище суд звертає увагу на положення, викладені в статті 124 Конституції України, а саме судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід'ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового розгляду.

З встановлених у справі обставин вбачається, що відповідач діяв у межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, а тому суд дійшов до висновку, про відсутність правових підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 72-77, 241-244, 246, 250, 255, 257, 295 КАС України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

ухвалив:

у задоволенні адміністративного позову Новобузької районної ради Миколаївської області до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, третя особа ОСОБА_3, про визнання бездіяльності державного виконавця протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, відмовити в повному обсязі.

Витрати позивача на сплату судового збору віднести на його рахунок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний термін з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01.04.2019 року.

Суддя І.І.Ціпивко