Справа № 360/638/19
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2019-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

29 березня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/638/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чиркін С.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_2І.) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі відповідач, ГУПФУ в Луганській області), відповідно до якого позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку позивачу з 01.01.2016 пенсії у розмірі 77% грошового забезпечення, премії 18,3%, надбавку за виконання особливо-важливих завдань 50%, вказаних в довідці управління поліції охорони в Луганській області № 3242/43/32/5/01-2018;

- зобовязати відповідача здійснити з 01.01.2016 перерахунок призначеної позивачу пенсії у розмірі 77% від суми грошового забезпечення, премії 18,3%, надбавку за виконання особливо-важливих завдань 50%, які вказані в довідці управління поліції охорони в Луганській області №3242/43/32/5/01-2018 без обмеження максимального розміру пенсії;

- зобовязати відповідача виплатити позивачу недоплачену різницю між фактично отриманою ним та перерахованою пенсією за період з 01.01.2016.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що є пенсіонером, йому призначено пенсію 77% грошового забезпечення (вислуга років - 29) відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Перебуває на обліку в Управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців, та деяких інших категорій Головного Управління пенсійного фонду України в Луганській області.

Зазначив, що згідно з інформацією, що міститься в довідці Управління поліції охорони в Луганській області від 26.12.2018 № 3242/43/32/5/01-2018, згідно з додатком № 3 до Порядку про оклади за штатною посадою начальника пункту централізованої охорони УДСО у спеціальному званні майор міліції, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 № 988, збільшені види грошового забезпечення щодо його штатної посади та спеціального звання, а саме: оклад за посадою становить - 2700,00 грн був - 700,00 грн; оклад за спеціальним званням - 2000,00 грн був - 125,00 грн; надбавка за вислугу років - 50% була - 40%; надбавка за виконання особливо-важливих завдань - 0% була - 50%; премія - 5% була - 18,3%.

Зазначив, що у січні 2019 року звернувся до відповідача із заявою щодо здійснення з 01.01.2016 перерахунку пенсії з урахуванням грошового забезпечення, вказаного у довідці Управління поліції охорони в Луганській області № 3242/43/32/5/01-2018, на яку отримав відповідь від 01.02.2019 № 1804/03-01, в якій відповідач повідомив про здійснення перерахунку пенсії у розмірі 70% грошового забезпечення (вислуга років - 29) у сумі 7050,00 грн, у тому числі посадовий оклад - 2700,00 грн та нараховано пенсію - 4935,00 грн.

На думку позивача, перерахунок розміру пенсії у звязку з набуттям чинності Постановою № 988 та Законом України від 23.12.2015 № 900-VIII «Про внесення змін до деяких Законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ та членів їх сімей», яким внесено доповнення до ст. 63 Закону № 2262 -XII, був здійснений всупереч чинному Законодавству ч.3 ст. 22 та ч.1 ст. 58 Конституції України, а саме: невраховано - 77% від суми грошового забезпечення; неврахована премія - 18,3%; неврахована - надбавка за виконання особливо-важливих завдань - 50%.

Позивач вважає, що відмова відповідача у перерахунку йому пенсії з 01.01.2016 та здійснення перерахунку у розмірі 70% від суми грошового забезпечення, нарахування премії, надбавку за виконання особливо-важливих завдань є протиправним.

Ухвалою суду від 18.02.2019 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. 23-24).

25 лютого 2019 року до суду позивачем усунуто недоліки позовної заяви. Вивченням позовної заяви встановлено, що позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом (а.с. 26-36).

Ухвалою від 04.03.2019 відкрито провадження в зазначеній справі; вирішено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с. 1-2).

Відповідач адміністративний позов не визнав, про що подав відзив на позовну заяву (а.с. 55-56).

В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив, що 16.04.2018 позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 відповідно до статті 63 Закону № 2262, Постанови КМУ від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», Закону України від 23.12.2015 № 900 «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей», Постанови КМУ від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» по довідці Ліквідаційної комісії ГУМВС України у Луганській області від 21.03.2018 № 3462-лк.

Зазначив, що внаслідок перерахунку розмір пенсії позивача у відсотковому відношенні змінився з 77% суми грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення, оскільки було застосоване максимальне обмеження, передбачене ст.13 Закону № 2262 за чинною на час проведення перерахунку редакцією.

Також зазначив, що з урахуванням абзацу 7 пункту 5 Порядку № 45 надбавки за особливо важливі завдання, які отримував позивач, на момент виникнення у нього права на перерахунок пенсії вже не виплачувалась, тому, ця надбавка правомірно не вказана у довідці про розмір грошового забезпечення, і відповідач позбавлений повноважень враховувати її при перерахунку пенсії позивача.

З посиланням на вимоги постанови КМУ від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» та постанови КМУ від 11.11.2015 № 988, зазначив, що вказаний розмір премії 0% є середнім розміром, що фактично виплачено за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою, що узгоджується зі змістом абзацу 5 пункту 5 Порядку перерахунку пенсій, у зв'язку з чим підстав для врахування премії у розмірі 18,3%, яку отримував Позивач, немає.

Просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, є пенсіонером МВС України, отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджено інформацією, зазначеною в наявних в матеріалах справи копіях: паспорта громадянина України (а.с. 36), довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (а.с. 35), посвідчення від 19.06.1999 № 4228 (а.с. 35).

28 березня 2018 року до відповідача надійшла довідка Ліквідаційної комісії ГУМВС України у Луганській області від 21.03.2018 № 3462-ЛК, видана позивачу, про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), відповідно інформації, зазначеній в якій розмір грошового забезпечення за нормами, чинними за січень 2016 року за прирівняною посадою начальника пункту міжрегіональних та територіальних органів поліції охорони Національної поліції (міські районні, міжрайонні відділи (відділення)) до посади на день звільнення із служби начальник ПЦО відділу державної служби охорони при Лисичанському МВ Луганській області становить:

- посадовий оклад 2700,00 грн;

- оклад за військовим (спеціальним) званням майор поліції 2000,00 грн;

- надбавка за стаж служби (50 відс.) 2350,00 грн;

- усього 7050,00 грн.

16 квітня 2018 року відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивачу на підставі Постанови КМУ від 11.11.2015 № 988, Постанови КМУ від 21.02.2018 № 103 та відповідно до інформації, зазначеній в довідці від 21.03.2018 № 3462-ЛК, та визначено, що основний розмір пенсії позивача складає 70% грошового забезпечення (вислуга років 29) та становить 4935 грн, розрахований із суми грошового забезпечення -7050,00 грн, до якого увійшли такі складові: посадовий оклад 2700,00 грн; оклад за військовим (спеціальним) званням майор поліції 2000,00 грн; надбавка за стаж служби (50 відс.) 2350,00 грн (а.с. 52).

18.12.2018 позивач звернувся до начальника управління поліції охорони в Луганській області із заявою про надання відомостей про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії (а.с. 13-14), на яку від Управління поліції охорони в Луганській області отримав лист від 26.12.2018 № 3242/43/32/5/01-2018 до якого були додані довідка про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та довідка про оклади за штатною посадою начальника пункту централізованого спостереження підрозділів ДСО підпорядкованих Управлінню ДСО в області та поліції охорони підпорядкованих Управлінню поліції охорони в області у спеціальному званні майор (а.с. 16-17).

04 січня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, в якій зазначив, що з 01 січня 2018 року йому була перерахована пенсія в супереч діючому законодавству, а саме: при перерахунку пенсії підлягає застосування положення ст.13 Закону України 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, та не мала обмежень, щодо максимального розміру пенсії - 70%, і тому позивач вважає, що набув право на пенсію за вислугою років з часу її призначення у розмірі - 77% від суми грошового забезпечення, а також при перерахунку пенсії були не враховані: - надбавка за особливо важливі завдання була 46%, в теперішній час - 0; - премія була - 18,3%, в теперішній час - 0. Таким чином, позивач вважає, що є наявність правових підстав для здійснення перерахунку мені пенсії з 01.01.2016 (а.с. 13).

Відповідач листом від 01.02.2019 № 1804/03-01 повідомив позивача, що пенсія призначена (обчислена) у розмірі 77 відсотків від грошового забезпечення (вислуга років - 29). Розрахунок пенсії згідно Закону № 2262 проведено із грошового забезпечення, яке станом на 01.01.2008 складало - 1994,89 грн, а саме: посадовий оклад - 700,00 грн; оклад за військове звання 125,00 грн; надбавка за вислугу років 40% - 330,00 грн; надбавка за особливо важливі завдання 46% - 531,30 грн; премія 18,3% - 308,59 грн. На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» управлінням проведено перерахунок пенсії за довідкою про розмір грошового забезпечення від 21 березня 2018 року № 3462-ЛК, виданою ліквідаційною комісією ГУМВС України у Луганській області, яка надійшла до головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області 28 березня 2018 року. Згідно із зазначеної довідки розмір грошового забезпечення становить - 7050,00 грн, а саме: посадовий оклад - 2700,00 грн; оклад за військовим званням - 2000,00 грн; процентна надбавка за вислугу років 50% - 2350,00 грн. Після проведення перерахунку, розмір пенсійної виплати обчислено відповідно до статті 13 Закону № 2262, а саме: у розмірі 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення і склав 4935,00 гривень. Додатково повідомлено позивача, що зі спірних питань щодо суми грошового забезпечення, з якого проводиться розрахунок пенсії, необхідно звернутись до Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Луганській області (а.с. 11).

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених позовних вимог та оцінюючи обґрунтованість заперечень відповідача, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Надаючи правову оцінку посиланням позивача на протиправність дій відповідача, які виразились у зменшенні основного розміру пенсії із 77% грошового забезпечення до 70%, суд виходить з такого.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ), усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у звязку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Так, пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв'язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб від 21.02.2018 № 103 постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон) до 1 березня 2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 за № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема із наданого розрахунку пенсії за вислугу років, відповідачем було здійснено перерахунок пенсії позивача відповідно до Постанови КМУ № 103, та її основний розмір склав 70% від грошового забезпечення.

Відповідно до статті 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Таким чином, з 01.10.2011 положення частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо визначення граничного розміру пенсії за вислугу років 90% відповідних сум грошового забезпечення втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VІ.

В подальшому, відповідно до Закону України від 27.03.2014 за № 1166-VІІ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України», який набрав чинності 01.04.2014, було внесено зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ, де число 80 замінили на число 70 (максимальний розмір пенсії), що, на думку відповідача, передбачає необхідність проведення перерахунку пенсії позивача в розмірі 70% від грошового забезпечення.

Аналізуючи встановлені у справі обставини та враховуючи положення процитованих норм у їх сукупності, суд дійшов висновку, що положення статті 13 Закону № 2262-ХІІ, якими встановлено розмір пенсії виходячи з 70 відсотків від грошового забезпечення, можуть застосовуватись лише до правовідносин, що виникли після 01.04.2014, тобто набрання ними чинності, та стосуються питань саме призначення пенсії, а не її перерахунку. Адже до останнього застосовуються спеціальні норми, що регулюють умови та підстави встановлені саме щодо перерахунку пенсії.

Всупереч наведеного, при здійснені перерахунку пенсії позивачу на підставі Постанови № 103, управління пенсійного фонду застосувало норми, які регулюють питання саме призначення пенсії, що є безпідставним.

Так, згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Вказана позиція щодо застосування норм права до спірних правовідносин, міститься в постанові Верховного Суду України від 10.12.2013 у справі № 21-420а13.

Окремо суд акцентує увагу на тому, що призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами та встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 відсотків, а потім 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії. Відтак, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Аналогічного висновку дійшла колегія Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 24.04.2018 у справі № 686/12623/17 (провадження № К/9901/849/17).

Крім того, аналогічні за змістом висновки відображені в рішенні Верховного Суду від 04.02.2019 за наслідками розгляду зразкової справи № 240/5401/18-а.

Згідно з вимогами частини третьої статті 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

За сукупністю наведених обставин, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо зменшення відсотку основного розміру пенсії з 77% на 70% при проведені її перерахунку на підставі Постанови № 103 та, відповідно, про наявність підстав для проведення перерахунку та виплати пенсії позивачу, починаючи з 01 січня 2016 року, виходячи з 77% від відповідних сум грошового забезпечення.

Надаючи правову оцінку посиланням позивача на протиправність дій відповідача, які виразились у відмові здійснити перерахунок пенсії з врахуванням таких складових грошового забезпечення премію 18,3% та надбавку за виконання особливо-важливих завдань 50%, вказаних в довідці Управління поліції охорони в Луганській області № 3242/43/32/5/01-2018.

За змістом пункту 1 постанови КМУ № 45 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом (далі - особи), або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

На підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії (пункт 2 постанови КМУ № 45).

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 (далі - довідка) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України (пункт 2 постанови КМУ № 45).

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Пунктом 5 постанови КМУ № 45 визначено перелік видів грошового, які враховуються при перерахунку пенсії, зокрема встановлено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що при визначенні розміру пенсії управління ПФУ зобов'язане врахувати:

перелік видів грошового забезпечення, вказаних у довідці державного органу;

перелік видів грошового забезпечення, визначений постановою КМУ № 45;

вимоги частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ, якою встановлено гарантії запобігання обмеженню прав пенсіонерів у разі перерахунку пенсій, а саме якщо внаслідок перерахунку пенсій розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Разом з тим, управління ПФУ не може виходити за межі своїх повноважень та перебирати на себе повноваження іншого суб'єкта владних повноважень - державного органу, який видав довідку про грошове забезпечення, та встановлювати пенсіонеру додаткові види грошового забезпечення, не передбачені довідкою державного органу, з якого особи були звільнені із служби.

Судом встановлено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ та відповідно є пенсіонером від Міністерства органів внутрішніх справ.

Тобто у відношенні позивача уповноваженим органом, у розумінні вимог Постанови КМУ № 45, наділеним правом подавати до Головного управління Пенсійного фонду України довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії є Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області

Управління поліції охорони в Луганській області Національної поліції не наділене правом подавати у відношенні позивача довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, оскільки позивач у поліції не працював, тому відповідач не мав жодних правових підстав для здійснення перерахунку пенсії на підставі зазначеної позивачем довідки № 3242/43/32/5/01-2018.

Довідка, видана Ліквідаційною комісією ГУМВС України у Луганській області позивачу, від 21.03.2018 № 3462-ЛК про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), отримана відповідачем 28.03.2018, та на підставі інформації, зазначеній в цій довідці відповідачем зроблений перерахунок пенсії позивачу.

Також суд зазначає, що довідка від 21.03.2018 № 3462-ЛК не містить в собі таких складових як премія 18,3% та надбавка за виконання особливо-важливих завдань 50%.

Верховний Суд у постанові від 26.06.18 у справі №338/913/17 зазначив, що оскільки надбавка за виконання особливо важливих завдань, яку отримував позивач, на момент виникнення у нього права на перерахунок пенсії вже не виплачувалась, тому, ця надбавка неправомірно вказана у довідці про розмір грошового забезпечення.

Крім того, у рішенні Верховного Суду від 12.03.18 у зразковій адміністративній справі № 802/2196/17-а зазначено, що надбавка за виконання особливо важливих завдань, яку отримував позивач, на момент виникнення у нього права на перерахунок пенсії не виплачувалась, а тому цю надбавку не належить вказувати у довідці про розмір грошового забезпечення. Розмір премії для перерахунку пенсій ураховується у середньому розмірі, що фактично виплачений за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою.

Таким чином, суд не знайшов підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо не врахування при перерахунку пенсії позивача видів грошового забезпечення, не передбачених довідкою про грошове забезпечення.

Тому позовні вимоги позивача у цій частині є необґрунтованими та задоволенню не належать.

Щодо вимоги провести перерахунок та виплату пенсії без обмежень максимальним розміром, то суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки доказів того, що внаслідок перерахунку пенсії на підставі даного рішення розмір пенсії буде обмежений та виплата перерахованої на підставі даного рішення пенсії буде здійснена з порушеннями законодавства, позивачем не надано. Тому, суд вважає, що на даний час ця вимога є передчасною.

Також не підлягає задоволенню вимога про зобовязання відповідача виплатити позивачу недоплачену різницю між фактично отриманою ним та перерахованою пенсією за період з 01.01.2016, оскільки такий перерахунок тільки буде вчинений на підставі рішення суду, тому доказів того, що після перерахунку відповідач не виплатить різницю між фактично отриманою та перерахованою пенсією позивача, і відповідно, будуть порушені права позивача, до суду не подано.

Крім того, обов'язковою умовою для надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, чого в цій частині не відбулося.

Суд акцентує увагу, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення (постанова Верховного Суду України від 16.09.2015 р. у справі № 826/4418/14).

Так, Європейський суд з прав людини у п. 50 рішення по справі «Чуйкіна проти України» констатував: «Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів. Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені".

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що задоволення позовних вимог у спосіб зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачеві пенсії в розмірі 77% грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум є належним способом захисту порушеного права позивача, оскільки вказане є дотриманням судом гарантії, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Позивачем за подання до суду даного позову сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн, що підтверджено квитанцією про сплату від 14.02.2019 № 80 (а.с. 3).

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 384,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: 93400, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України Луганської області (місце знаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд. 9, ) про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо зменшення ОСОБА_1 основного розміру пенсії за вислугу років з 77% від відповідних сум грошового забезпечення до 70% від відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України Луганської області здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 77% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні вимог про визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку з 01.01.2016 пенсії з урахуванням премії 18,3%, надбавки за виконання особливо-важливих завдань 50%, вказаних в довідці управління поліції охорони в Луганській області № 3242/43/32/5/01-2018; зобовязання здійснити з 01.01.2016 перерахунок призначеної пенсії з урахуванням премії 18,3%, надбавки за виконання особливо-важливих завдань 50%, які вказані в довідці управління поліції охорони в Луганській області №3242/43/32/5/01-2018 без обмеження максимального розміру пенсії, та зобовязати виплатити недоплачену різницю між фактично отриманою та перерахованою пенсією за період з 01.01.2016 відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України Луганської області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_3