Справа № 620/21/19
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2019 року Чернігів Справа № 620/21/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Житняк Л.О.

за участі секретаря Демусенко А.С.,

представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмачгазбудсервіс" до Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бахмачгазбудсервіс" (далі ТОВ "Бахмачгазбудсервіс") звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Чернігівській області (далі ГУ ДФС у Чернігівській області), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області від 11.12.2018 №0 та від 11.12.2018 №0 (згідно заяви про зменшення позовних вимог т.3 а.с.173-176).

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що прийняті податкові повідомлення-рішення, за якими збільшено суми податків та нараховані штрафні (фінансові) санкції суперечать законодавству з питань оподаткування, підлягають перегляду та скасуванню. Позивач зазначає, що позбавлення платника податків права на податковий кредит за умови наявності в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) належним чином зареєстрованої податкової накладної є порушенням його прав. Контрагенти ТОВ "Бахмачгазбудсервіс", що є постачальниками товарів (виконавцями робіт), здійснили реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, про що свідчать Витяги з Єдиного реєстру податкових накладних в розрізі кожного контрагента-продавця товарів.

Під час перевірки ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" для огляду були надані усі первинні документи, складання/наявність яких передбачена діючим законодавством, що підтверджують факт укладення та належного виконання господарських операцій між ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" та контрагентами-постачальниками. Крім того, факт наявності належним чином оформлених видаткових та податкових накладних, акті виконаних робіт ДПІ не заперечує, як і те що податкові накладні були належним чином зареєстровані постачальниками у ЄРПН, що вже само по собі є належним доказом правомірності формування ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" податкового кредиту. Позивач вказує, що суми податкового кредиту ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" сформувало правомірно, оскільки ПДВ входить до складу договірних сум, сплачених контрагентам-постачальникам, при наявності належно оформлених та зареєстрованих податкових накладних. Господарські операції мали реальний характер, були вчинені між право- і дієздатними субєктами права; претензій до право і дієздатності юридичних осіб, які є сторонами перелічених правочинів, до правового статусу сторін цих правочинів як платників ПДВ при проведенні перевірки відповідач не мав; первинні документи складені у відповідності до закону; документи не мають дефектів форми, змісту або походження чи інших недоліків, які згідно з ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704; далі - Положення) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

З огляду на викладене, наведені в Акті перевірки висновки, про нібито виявлені порушення, не відповідають дійсності, не підтверджені належними доказами та не дають право податковому органу вчиняти дії по зменшенню податкового кредиту та витрат, донарахуванню штрафних санкцій в результаті не визнання ДПІ господарських операцій з придбання товарів у зазначених в Акті контрагентів.

На думку платника податків, на даний час відсутні будь-які підстави для виключення зі складу податкового кредиту та валових витрат сум які були витрачені на придбання товарів робіт, послуг, що використовуються у господарській діяльності, шо сталось в наслідок не прийняття до уваги первинних документів та пояснень платника податків.

Беручи до уваги викладене, ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" не визнає та заперечує правомірність та обгрунтованість висновків викладених в Акті перевірки від 13.07.2018 №482/14/35800585 та відповідно винесених на підставі даних висновків податкових-повідомлень рішень.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.01.2019 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 06.03.2019 протокольною ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

Представники позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені у позові з наданням додаткових пояснень.

Представники відповідача проти позову заперечили та просили у його задоволенні відмовити, надавши свій відзив на позов та додаткові пояснення, в якому зазначили, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення та рішення про застосування штрафних санкцій відповідають нормам законодавства та скасуванню не підлягають.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Відповідно, перевіряючи підстави проведення перевірки позивача, судом встановлено, що на підставі направлень від 14.06.2018 №1327, №1328, №1329, №1330, №1331, №1332, згідно ст.20, ст.77 та ст.82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755, відповідно до наказу Головного управління ДФС у Чернігівській області від 16.03.2016 №419 проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, валютного законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, з питань єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, військового збору, податку на доходу фізичних осіб, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, про що складено Акт від 13.07.2018 №482/14/35800585.

Копію наказу від 04.06.2018 №990 надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення 04.06.2018. З направленнями на право проведення перевірки ознайомлено під підпис 15.06.2018 директора ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" ОСОБА_4 Перевірку проведено з його відома та в його присутності з 15.06.2018 по 06.07.2018. Термін проведення перевірки продовжувався на 5 робочих днів з 02.07.2018 по 06.07.2018 на підставі наказу ГУ ДФС у Чернігівській області від 26.06.2018 №1173.

Так, в розділі«Висновок» Акту перевірки встановлено, зокрема, порушення:

- п.44.1, п.44.2, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755 (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1 137 285 грн, у тому числі за 2015 рік на 729 979 грн, за 2016 рік на суму 407 306 грн;

- п.198.1 п.198.3 п. 198.6 ст.198, п.п.192.1.1 п.192.1 ст.192, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755 зі змінами та доповненнями в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, в сумі 1 263 650 грн в т.ч. за: травень 2015 року на суму 102 302 грн, червень 2015 року на суму 58 000 грн, грудень 2015 року на суму 650 786 грн, грудень 2016 року на суму 387 428 грн, січень 2017 року на суму 10 697 грн, травень 2017 року на суму 6 007 грн, червень 2017 року на суму 25 647 грн, вересень 2017 року на суму 21 385 грн, жовтень 2017 року на суму 1 398 грн.

На підставі вказаного Акту перевірки, Головним управлінням ДФС у Чернігівській області прийнято податкові повідомлення-рішення, які є предметом даного спору:

- від 11.12.2018 №0, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість (далі - ПДВ) у розмірі 1 083 363,00 грн за податковими зобовязаннями та 270 841,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями;

- від 11.12.2018 №0, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 1 027 227,00 грн за податковими зобовязаннями та 97 330,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

Так, в Акті перевірки зазначено про документальне оформлення придбання робіт, послуг у наступних суб'єктів господарської діяльності:

- ТОВ "Краус Девелопмент" м.Бровари (податковий номер 39737067). На перевірку надано Договір поставки від 02.06.2015 №02/06/15, укладений у м.Бровари, в особі директора ТОВ "Краус Девелопмент" ОСОБА_5 (Постачальник) та директора ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" ОСОБА_4 (Покупець). Згідно п.1.1 Постачальник зобовязується передати у встановлений строк (строки) погоджені сторонами, пісок будівельний, щебінь фр.40*70, щебінь фр.5*10 (далі - Продукція) у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти Продукцію і сплатити за неї грошову суму на умовах, викладених в цьому договорі. Згідно інформаційної системи фіскальної служби "Податковий блок", директором підприємства на дату оформлення документі була ОСОБА_6 (дана інформація формується на підставі звітності підприємства за формою ОПП). Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 17.11.2015 щодо ТОВ "Краус Девелопмент" та інших суб'єктів господарської діяльності, зазначена особа дала пояснення, що ніколи не була засновником чи директором вказаних підприємств, нікому не доручала ведення бухгалтерського обліку, не підписувала договору, податкову звітність, не здійснювала перерахунок коштів з рахунків зазначених підприємств, тощо. В Акті також зазначено, що під час перевірки підприємством не надано жодних документів та пояснень щодо того, чим керувалось ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" при виборі саме цього контрагента з - поміж інших постачальників, яким чином здійснювався добір та перевірка постачальника, хто саме здійснював вибір даного контрагента, з яких джерел отримувалась інформація про даного контрагента, чи проводилась з ним зустріч (перемовини), чи наявне з ним листування, чи здійснювалась перевірка доброчесності та репутації даного контрагента на ринку. До того ж не надано жодних пояснень та документальне підтвердження, як саме укладався догорів між Замовником та Виконавцем, зокрема як відбувалась комунікація між сторонами та безпосередньо документальне оформлення, хто вів переговори, спосіб комунікації, хто затверджував умови договору. Також на перевірку не надані письмові замовлення (відповідно до п.1.4 Договору) щодо асортименту, номенклатури, ціни та строку поставки партії Продукції. Перевіряючим встановлено, що видаткові накладні не містять прізвищ та імен осіб, відповідальних за здійсненням господарських операцій. Зазначено лише підписи та печатки зі сторін ТОВ "Краус Девелопмент" та ТОВ "Бахмачгазбудсервіс". Відповідно до п.2.1.4 договору, доставка продукції здійснюється "власним транспортом постачальника". В товарно-транспортних накладних не зазначено ПІБ особи ТОВ "Краус Девелопмент", яка відпустила товар, тільки підпис. В видаткових накладних, наданих для перевірки, відсутні ПІБ особи ТОВ "Бахмачгазбудсервіс", яка прийняла товар, в наявності тільки підпис. Враховуючи навдене, відповідач дійшов висновку, що вищезазначені податкові накладні складені всупереч Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV та "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704, а тому не можуть бути документальним підтвердженням. Крім цього, підприємством подано до контролюючого органу лише 2 декларації з ПДВ за травень та червень 2015 року, звіт 1ДФ не подавався. Відповідач вказує, що немає жодної інформації щодо наявності у ТОВ "Краус Девелопмент" матеріальних та трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності. Таким чином, документальне оформлення операцій з постачання товарів від постачальника ТОВ "Краус Девелопмент", до покупця ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" не мали та не могли мати ніякого юридичного змісту в звязку з наведеним вище.

- ТОВ "Коінсофт" м.Київ (податковий номер 38392046). На перевірку надано Договір поставки від 01.10.2015 №б/н, укладений у м.Київ , в особі директора ТОВ "Коінсофт" ОСОБА_8 (Постачальник) та директора ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" ОСОБА_4 (Покупець). Згідно п.1.1 Постачальник зобовязується передати у встановлені строки, а Покупець прийняти та оплатити на умовах, укладених в Договорі, блоки віконні металопластикові, металочерепиця, асфальтобетонна суміш, піщано-щебнева суміш, емульсія бітумна, пісок, відсів, щебінь та інші будівельні матеріали, (надалі - Продукція), найменування, кількість, ціна яких вказується в накладних документах на продукцію, які оформлюються на кожну окрему партію продукції. На перевірку не надано жодних пояснень та документальне підтвердження, як саме укладався догорів між Замовником та Виконавцем, зокрема як відбувалась комунікація між сторонами та безпосередньо документальне оформлення, хто вів переговори, спосіб комунікації, хто затверджував умови договору. Також, на перевірку не надані письмові замовлення (відповідно до п.1.4 Договору) щодо асортименту, номенклатури, ціни та строку поставки партії Продукції. Договір купівлі-продажу від 01.10.2015 між ТОВ "Коінсофт" та ТОВ "Бахмачгазбудсервіс", зі сторони ТОВ "Коінсофт" підписано директором ОСОБА_8 Фінансовий звіт спрощеної системи оподаткування субєкта малого підприємництва за 3 міс. 2015 року від 23.04.2014, за 6 міс. 2015 року від 22.07.2015 та за 9 міс. 2015 року подано до контролюючого органу за підписом керівника ОСОБА_9 Декларації з ПДВ від 14.04.2015, від 03.06.2015, від 17.12.2015 підписані керівником ОСОБА_10 Тобто, різні документи підписуються різними керівниками ТОВ "Коінсофт". Також вказано, що в видаткових накладних, наданих для перевірки, відсутні ПІБ особи ТОВ "Бахмачгазбудсервіс", яка прийняла товар, в наявності тільки підпис. Відповідно до п.2.1 договору доставка продукції здійснюється силами Покупця, відповідно до п.2.1.4 договору, доставка продукції здійснюється силами Постачальника. Для перевірки надані товарно-транспортні накладні, в яких зазначено перевізником ТОВ "Коінсофт", в графах автомобіль вказані марки автомобілів Volvo, Scania. В товарно-транспортних накладних відсутні підписи водіїв-експедиторів, а в графах вантажовідправника є підписи, але відсутні ПІБ. Згідно Єдиного реєстру податкових накладних, ТОВ "Коінсофт" ніколи не придбавав товар, проданий ТОВ "Бахмачгазбудсервіс". В період діяльності, ТОВ "Коінсофт" здійснювало придбання мобільних телефонів, жувальної гумки, корму для котів, тощо. Підприємство не подавало звітність, тому відсутні дані щодо наявності основних засобів. Також не подано звіт 1ДФ, тому відсутні дані щодо виплати заробітної плати працівникам. Згідно даних реєстру податкових накладних, ТОВ "Коінсофт" не придбавало послуги з перевезення вантажів або оренди транспортних засобів. Дата державної реєстрації ТОВ "Коінсофт" 08.11.2012 в м. Києві, на обліку в фіскальному органі з 12.11.2012, на звітну дату в Східній ОДПІ м.Харкова. Згідно результатів опрацювання ДФС у Харківській області, оформлених узагальненою податковою інформацією від 01.02.2018 №130/20-40-14-12-12 по ТОВ "Коінсофт" за період листопад-грудень 2015 року з причини неможливості проведення документальної позапланової виїзної перевірки у звязку із відсутністю ТОВ "Коінсофт" (податковий номер 38392046) за місцезнаходженням: 61003, Харківська область, м. Харків, Київський район, провулок Плетнівський, буд.9, кв.(офіс)24. Факт відсутності ТОВ "Коінсофт" за місцезнаходженням засвідчено довідкою ОУ Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 10.01.2018 №12/20-31-21-13. Всупереч пп.16.1.11 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України ТОВ "Коінсофт" про зміну свого місцезнаходження не повідомляв. Згідно зареєстрованих податкових накладних у листопаді - грудні 2015 року ТОВ "Коінсофт" придбано наступні товари: мобільні телефони, дизельне паливо, бензин, продукти харчування та засоби гігієни, тощо. Реалізація придбаного товару відсутня. В свою чергу ТОВ "Коінсофт" здійснило реалізацію вищенаведених товарів та послуг: бурові роботи, пшениця, цемент, асфальтобетонна суміш, автошини, тощо. Придбання вищезазначених реалізованих товарів та послуг в листопаді - грудні 2015 року відсутнє. Згідно даних Інтернет-ресурсу Реєстр судових рішень, в Управлінні фінансових розслідувань ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві знаходяться матеріали досудового розслідування № 0000111 від 30.11.2017, за фактом умисного ухилення від сплати податків у значних розмірах службовими особами ТОВ "Інженербудпроект" (код 36259541), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, контрагентом якого був ТОВ "Коінсофт". Враховуючи наведене, відповідач дійшов висновку, що документальне оформлення операцій з постачання товарів від постачальника ТОВ "Коінсофт" до покупця ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" не мали та не могли мати ніякого юридичного змісту.

- ТОВ "Юкреніан Буд Девелопмент" (податковий номер 40948772). На перевірку надано Договір підряду від 01.11.2016 №01/11/16, укладений в м.Бахмач, в особі директора ТОВ "Юкреніан Буд Девелопмент" ОСОБА_11 (далі - Замовник) та директора ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" ОСОБА_4 (далі - Підрядник). Згідно п.1.1 у порядку та на умовах визначених цим договором, Підрядник бере на себе зобовязання на власний ризик своїми силами і засобами збудувати і здати замовнику: -Реконструкція дороги по вул.Вілямса в м.Конотоп Сумської області №Д.1.1-12013 і в обумовлений Договором строк, а Замовник зобовязується подати Підряднику майданчик, забезпечити своєчасне фінансування робіт (у разі потреби подати необхідні матеріали), прийняти закінчений обєкт та повністю оплатити вартість виконаних робіт, матеріалів, якщо роботи здійснюються за рахунок матеріалів Підрядника. Акти виконаних робіт за формами КБ-2в, КБ-3 щодо придбання послуг по реконструкції дороги по вул.Вільямса в м.Конотоп у ТОВ "Юкреніан Буд Девелопмент" оформлені за грудень 2016 року, а акти виконаних робіт за формами КБ-2в, КБ-3 щодо реалізації послуг по реконструкції дороги по вул.Вільямса в м.Конотоп на користь Управління житлово-комунального господарства Конотопської міської ради оформлено за листопад 2016 року. Тобто, вказані послуги придбані ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" в грудні 2016 року, а реалізовані в листопаді 2016 року. В акті виконаних робіт зазначено, що кількість людино-годин в грудні 2016 року при виконанні робіт по реконструкції дороги по вул.Вільямса в м.Конотоп складає всього 794,78 людино-годин, в т.ч. витрати труда робітників-будівельників - 433,61 людино-години; витрати труда робітників, які обслуговують машини - 361,17 грн. Відповідачем вказано, що згідно листа Міністерства соціальної політики України від 20.07.2015 №10846/0/14-15/13 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік" кількість робочих днів в грудні 2016 - 22. Норма тривалості робочого часу на 1 працівника на 1 місяць при 40 годинному робочому тижні - 176 години (22 дні х 8 годин). Тобто, для виконання робіт обсягом 794,78 людино-години потрібно 5 працівників (794,78/176). Також зазначено, що ТОВ "Юкреніан Буд Девелопмент" не подано звіт за формою 1ДФ "Нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку", тобто підприємство не мало трудових ресурсів для виконання в грудні 2016 року робіт по реконструкції дороги по вул.Вільямса в м.Конотоп. З врахуванням наведеного, відповідач дійшов висновку, що акт виконаних робіт за грудень 2016 року виписаний з порушенням вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV (з наступними змінами та доповненнями). Крім цього, в наданих для перевірки актах виконаних робіт за формами КБ-2в та КБЗ не зазначено ПІБ осіб, які підписали акт, тільки підписи, також не зазначені дати підписання актів виконаних робіт. ТОВ "Юкреніан Буд Девелопмент" не подає звіт 1ДФ, тобто у підприємства відсутні трудові ресурси для виконанню робіт з ремонту доріг. Згідно даних Інтернет-ресурсу Реєстр судових рішень, СУ ФГ ГУ ДФС у Київській області розслідується кримінальна справа за ст.212 КПК, в якій фігурує ТОВ "Юкреніан Буд Девелопмент". Крім того, в рамках досудового розслідування внесеного, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000006 від 18.01.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.212 КК України щодо Державного підприємства "Київоблбудінвест" (код 40257365), контрагентом якого є ТОВ "Юкреніан Буд Девелопмент". Враховуючи наведене, відповідач дійщов висновку, що акти виконаних робіт складені всупереч Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV та "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704, а тому не можуть бути документальним підтвердженням.

Проведеною перевіркою за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 також встановлено порушення реєстрації (відсутності реєстрації) податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) та не виявлено помилок при зазначенні обовязкових реквізитів податкових накладних. Перевіркою даного питання встановлено не реєстрацію податкової накладної по наданим послугам з реконструкція дороги по вул.Вільямса в м.Конотоп Сумської області (описано в п.3.1.2.1 Акту) на загальну суму 235 077,00 грн, в т.ч. за грудень 2016 на суму 235 077,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, відповідач дійшов висновку, що ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" було порушено вимоги п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, внаслідок чого застосовано штрафні санкції з сум податку на додану вартість зазначених у податкових накладних.

Так, перевіряючи правильність проведення відповідачем перевірки ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" слід зазначити, що вона проведена відповідно до вимог п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, згідно якого органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Поняття та порядок проведення документальної планової виїзної перевірки, визначені пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 та ст.77 Кодексу, дотримано. Строки проведення виїзних перевірок, встановлені ст.82 Кодексу, не порушено.

При цьому, дослідивши фактичні обставини нарахування податкового зобов'язання, судом враховано, що згідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи із врахуванням визначення терміну "податкове зобов'язання", вказаного в пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 Кодексу. При цьому, оскільки в силу пп.9.1.3 п.9.1 ст.9 Кодексу податок на додану вартість відноситься до загальнодержавних податків та зборів, та враховуючи, що податок на додану вартість непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу (пп.14.1.178 п.14.1 ст.14 Кодексу), саме пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 Кодексу визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Крім того, із врахуванням пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 та ст.139 Податкового кодексу України, якими визначені поняття "господарська діяльність" та перелік витрат, що не враховуються при визначенні оподатковуваного прибутку, в т.ч. витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку, слід зазначити п.44.1 ст.44 Кодексу, яким встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно абзацом "а" п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Тому необхідно врахувати п.198.2 ст.198 Кодексу, якою встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

При цьому, суд зазначає п.198.3, п 198.6 ст.198 Кодексу, яким визначається податковий кредит звітного періоду та якими передбачено, що до податкового кредиту не відносяться суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу.

Відповідно до п.201.7 ст.201 Кодексу податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п.201.10 ст.201 Кодексу).

Сукупний аналіз вищезазначених норм Податкового кодексу України свідчить про те, що право на податковий кредит виникає у платника податків лише після одержання податкової накладної, оскільки це єдиний документ первинного бухгалтерського та податкового обліку, що містить у собі суму ПДВ, яку можливо відобразити в податкових деклараціях з ПДВ дана обставина представником відповідача не оспорювалась.

Так, в Акті перевірки відповідачем зроблено висновок про неправомірне віднесення ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" до витрат та податкового кредиту сум податку на додану вартість, що входять у вартість товарів/послуг контрагентів постачальників ТОВ "Краус Девелопмент", ТОВ "Коінсофт" та ТОВ "Юкреніан Буд Девелопмент" (перелік в таблиці Акт арк.7), поставлених/наданих на виконання укладених з ними договорів.

При цьому відповідач, стверджуючи в Акті про протиправність/неправомірність дій платника податків, посилається на фіктивності (недійсність) укладених угод, та зазначає, що факти проведення поставок продукції на виконання зазначених Договорів, не підтверджені належними первинними документами та не містять у своїй суті розумних економічних причин.

Втім, суд не погоджується з такими висновками та зазначає наступне.

У періоді, який підлягав перевірці, позивач здійснював господарські операцій з придбання у ТОВ "Краус Девелопмент" та ТОВ "Коінсофт" товарів за договором поставки від 02.06.2015 №02/06/15 та договором поставки від 01.10.2015 №б/н відповідно. Також ТОВ "Юкрейніан Буд Девелопмент" за договором підряду від 01.11.2016 №01/11/16 було надано послуги з реконструкції дороги по вул. Вільямса в м. Конотоп, Сумської області.

За наслідками виконання умов вказаних договорів позивачем придбано товари на загальну суму 5 223 382 грн 49 коп, в т.ч. податок на додану вартість 708 786 грн, та отримано послуг на загальну суму 987 500 грн в т.ч. ПДВ 197 500 грн, який у повному обсязі включено до складу податкового кредиту, що підтверджується податковими деклараціями.

У Податковому кодексі України передбачено підставу для формування податкового кредиту, а саме наявність складеної та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, податкової накладної.

Тобто, позбавлення платника податків права на податковий кредит за умови наявності в Єдиному реєстрі податкових накладних належним чином зареєстрованої податкової накладної - залежить від умов, на підставі яких такі податкові накладні не можуть бути використані для формування податкового кредиту.

Так, в Акті перевірки зазначено, що посадовими особами ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" не були надані усі первинні документи, складання/наявність яких передбачена діючим законодавством, що підтверджують факт укладення та виконання спірних правочинів між ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" та зазначеними в Акті контрагентами, а саме: замовлень, документів які підтверджують як саме укладались договори.

При цьому, під час перевірки ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" для огляду надавалися первинні документи, складання/наявність яких передбачена діючим законодавством, що підтверджують факт укладення та належного виконання господарських операцій між ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" та контрагентами-постачальниками, які також містяться в матеріалах справи (т.1 а.с.29-101, т.2 а.с.12-259, т.3 а.с.14-172). При цьому, слід врахувати, що факт наявності належним чином оформлених видаткових та податкових накладних, актів виконаних робіт відповідач не заперечує, як і те що податкові накладні були належним чином зареєстровані постачальниками у ЄРПН. Наведене підтверджується витягами з Єдиного реєстру податкових накладних в розрізі кожного контрагента-продавця товарів.

Враховуючи наведене, суми податкового кредиту ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" сформовано правомірно, оскільки ПДВ входить до складу договірних сум, сплачених контрагентам постачальникам, при наявності належно оформлених та зареєстрованих податкових накладних.

Господарські операції, що здійснювались між позивачем та його контрагентами, мають реальний характер, оскільки вчинені між право- і дієздатними субєктами права; претензій до право і дієздатності юридичних осіб, які є сторонами перелічених правочинів, до правового статусу сторін цих правочинів як платників ПДВ відповідач при проведенні перевірки не висловлював, первинні документи складені у відповідності до законодавства та не мають дефектів форми, змісту або походження чи інших недоліків, які згідно з ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Іншого джерела отримання товарів/послуг, за фактами поставки/виконання яких платником були визначені податкові зобовязання з податку на прибуток та ПДВ, ніж контрагенти зазначені відповідачем в Акті перевірки - перевіркою не виявлено та в Акті не зазначено.

При цьому, фінансово-господарські документи, що були досліджені під час проведення перевірки свідчать про наявність у сторін, які вчинили правочини необхідного обсягу цивільної дієздатності, вільне волевиявлення учасників правочину. що відповідає їх внутрішній волі. Правочини були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, це доводиться укладеною та виконаною угодою між платником податків та контрагентом. Тобто факт укладання та виконання угоди з контрагентами, підтверджено належним чином. Товари/послуги були поставлені/надані та отримані (даний факт підтверджується відповідними документами та не оспорюється податковим органом).

А отже, приймаючи, до уваги, наявність всіх необхідних первинних документів, щодо фінансово-господарських взаємовідносин ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" з контрагентами-постачальниками, зокрема, податкових накладних оформлених та зареєстрованих у повній відповідності з чинним законодавством платник податків мав повне право на віднесення відповідних сум ПДВ до складу податкового кредиту.

При цьому, суд враховує, що наявність видаткових накладних, податкових накладних. актів приймання робіт, товарно-транспортних накладних (ТТН) як і відсутність підстав щодо висновків про безтоварність операцій, підтверджується і самим Актом перевірки. За змістом відомостей викладених в Акті, підтверджується і той факт, що на момент проведення господарських операцій з контрагентами, а також віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту, контрагенти позивача, були зареєстровані у державному реєстрі та як платники ПДВ.

Таким чином, оформлення результатів перевірки та Акту, на думку суду, вчинене з порушеннями встановленого порядку, оскільки висновки щодо порушень законодавства не відповідають дійсності, не обґрунтовані з посиланнями на конкретні норми права, не базуються на даних податкового обліку, а тому висновки, що викладені в Акті перевірки, носять характер субєктивних припущень та не підкріплені належними доказами і фактично базуються на посиланні на реєстраційну/податкову інформацію по платникам податків: - контрагентам, або контрагентам контрагентів, зазначених в акті (Акт, арк.15-35), що взагалі не передбачено чинним законодавством та суперечить Порядку оформлення результатів документальних, перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 №727, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.10.2015.

Відповідач в даному випадку, як на обгрунтовання своїх висновків про нереальність господарських операцій, посилається на різноманітну податкову інформацію та висновки співробітників ДПІ, в тому числі щодо відсутності у деяких контрагентів контрагентів-постачальників необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності щодо поставки товарів, у зв'язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, наявність кримінальних проваджень за ознаками злочинів, передбачених ст.191, ст.205, ч.1 ст.212 КК України щодо здійснення господарських операцій з підприємствами, які мають ознаки фіктивності, формуючи при цьому незаконний податковий кредит з ПДВ, не підтвердження факту шляху переміщення продукції від постачальників до ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" не надання, в повному обємі документів, які підтверджують транспортування та отримання продукції та послуг, як цього вимагає законодавство.

Проте, податкова інформація не може слугувати обґрунтуванням фіктивності чи реальності господарської операції. Будь-яка податкова інформація, сама по собі без підтвердження відповідними доказами, що мають безпосереднє відношення до платника податку, не може бути підставою для проведення перевірки або надання запиту до такого платника податків.

В своєму відзиві та Акті перевірки відповідач зазначає про дослідження руху товарів/послуг за ланцюгом постачання, як одного з аргументів податкового органу щодо фіктивного характеру операцій.

Втім, на переконання суду, такі дані жодним чином не можуть свідчити про нереальність/фіктивність правочинів ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" з контрагентами-постачальниками, оскільки посилання на "зникнення" товарів за ланцюгом постачання не можуть бути доказом безтоварного характеру господарських операцій.

Доводи податкового органу про не підтвердження реальності зазначених господарських операцій з огляду на не підтвердження поставок в ланцюгу до товаровиробника, не можуть бути підставою для позбавлення платника (позивача) права на формування податкового кредиту. Сума податку на додану вартість, яка включена до ціни товару, є податковим зобов'язанням продавця товару і саме продавець товару несе обов'язок сплатити суму податку до бюджету, а у разі, якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Також, за умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до об'єктивної зміни складу активів платника податків-покупця, будь-які порушення постачальниками товару правил ведення господарської діяльності не можуть бути підставою для позбавлення покупця права на формування витрат чи податкового кредиту.

В даному випадку, відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Можлива відсутність в контрагентів платника податків власних приміщень та матеріально-технічних ресурсів для виконання господарських операцій, також не є доказом безтоварності операцій.

Чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов'язань, адже поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов'язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського Суду з прав людини, де неодноразово зазначалось, що платник податків взагалі жодним чином не повинен нести відповідальність за господарську діяльність контрагента, його звітність як платника, тощо, про яку взагалі не обізнаний та не повинен бути обізнаний. Якщо контрагент не виконав свого зобовязання з подання звітності чи навіть сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені Законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Верховний Суд в постанові від 06.02.2018 у справі №804/4940/14 зазначив, що відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Таких висновків дійшов Верховний Суд і в постанові від 30.01.2018 у справі №2а/1770/3360/12, від 19.06.2018 у справі №826/7704/16 (адміністративне провадження №К/9901/38191/18).

Суд також приймає до уваги ту обставину, що Акт перевірки не містить висновків/доказів про ухилення контрагентами позивача від сплати податків. Посилання на наявність кримінальних провадженнь, порушених щодо деяких контрагентів контрагентів, не доводять, що вони мають відношення до господарських взаємовідносин між ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" та його контрагентами.

Зазначене може мати якийсь додатковий вплив/значення лише після винесення відповідним судом обвинувачувального вироку та зазначенні у даному вироку факту існування приступного зговору, направленого на отримання податкової вигоди, шо підтверджується відповідними доказами. При цьому, використання даних/матеріалів досудового розслідування, до розгляду кримінальної справи судом та винесення відповідного рішення є протиправним, а самі зібрані в процесі досудового слідства матеріали (покази, інформація, тощо) до їх дослідження судом не можуть вважатися належними доказами та використовуватись для спростування того чи іншого факту.

Фіскальний орган в акті перевірки не може посилатися лише на наявність матеріалів досудового розслідування щодо контрагента (наприклад, протоколів допиту) як на підставу прийняття оскаржуваного рішення. За відсутності вироку суд не може вважати викладений в акті висновок податкового органу про нереальність господарських операцій обґрунтованим. Верховний Суд, обґрунтовуючи відмову в задоволенні касаційної скарги податкового органу, вказав, що контролюючим органом "такого доказу як вирок надано не було" (постанова Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №816/809/17). Ненадання копії вироку до матеріалів справи обумовило те, що "судами апеляційної та касаційної інстанцій не досліджувались обставини, встановлені цим вироком" (постанова Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №815/6912/14).

Аналогічна позиція викладена і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.12.2018 у справі №822/787/18 (№К/9901/57760/18), в якій зазначено, що відповідно до ч.6 ст.78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Колегія суддів зазначила, що факт відкриття кримінального провадження та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб'єктів, в рамках такого кримінального провадження, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами. Тому, матеріали досудового розслідування за кримінальними провадженнями щодо фіктивного підприємництва Товариства, його створення та створення інших підприємств з метою прикриття незаконної діяльності, яка полягала у незаконному відшкодуванні податку на додану вартість з Державного бюджету України не можуть бути враховані як доказ фіктивності Товариства. Таким чином, протоколи допиту, отримані на стадії досудового слідства, можуть бути визначені як докази лише в разі їх відображення під час розгляду кримінальної справи в суді.

Вищезазначене відповідає, в тому числі, позиції Верховного Суду України у постанові від 06.11.2018 у справі №822/551/18 (адміністративне провадження №К/9901/61751/18).

Правову позицію в частині питання про "достовірність та допустимість протоколу допиту", а відтак і застосування до спірних правовідносин ст.ст.74, 75 КАС України, відображено в постанові Верховного Суду від 08.08.2018 (справа №820/4428/17).

Отже, до винесення вироку в рамках кримінального провадження, протокол допиту досудового розслідування чи інші матеріали досудового розслідування, а також ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення окремих слідчих дій, не можуть вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві. Тобто, доказове значення в адміністративному процесі може мати виключно вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили.

Також, Верховний Суд в постанові від 27.03.2018 у справі №816/809/17 (адміністративне провадження №К/9901/1349/170, сам факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб'єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами.

Окрім того, під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб'єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Аналогічні висновки містяться і в постановах Верховного Суду України від 05.03.2012 у справі №21-421а11 та від 22.09.2015 у справі №810/5645/14 та в постановах Верховного Суду від 20.02.2018 у справі №826/6280/13-а, адміністративне провадження №К/9901/2848/18, від 06.03.2018 у справі №2а-9375/11/1370 (адміністративне провадження №К/9901/5919/18) та від 13.03.2018 у справі №826/13582/13-а (адміністративне провадження №К/9901/19905/18).

Посилання контролюючого органу на кримінальні провадження відкриті за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205-1 Кримінального кодексу України відносно контрагентів платника податків, обґрунтовано відхилені судом, оскільки вказані докази не містять у собі встановлених обставин, які б свідчили про невиконання контрагентами своїх договірних зобов'язань саме по господарських відносинах з позивачем або обставин, які б свідчили про фіктивність (нереальність) господарських операцій між вказаними суб'єктами господарської діяльності (постанова Верховного суду від 26.06.2018 справа №808/2360/17).

Така ж сама правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №809/1139/17 (адміністративне провадження №К/9901/40809/18). Верховний Суд наголосив на тому, що доводи контролюючого органу щодо посилання на допит особи, який був керівником підприємства та пояснив, що він не має відношення до реєстрації та ведення господарської діяльності ряду підприємств (серед яких і згаданий контрагент позивача), на яких згідно реєстраційних даних він являється посадовою особою (засновником, співзасновником, директором, головним бухгалтером), а також йому невідомі дані підприємства, зокрема і позивача, спростовуються наявними у матеріалах справи копіями первинних документів.

Оскільки доказів, які б свідчили про наявність вироку суду відносно контрагента позивача, який би набрав законної сили, під час розгляду справи, контролюючим органом не було надано, сам по собі факт порушення кримінальної справи щодо посадових осіб контрагента позивача не може слугувати належним доказом фіктивності розглядуваних господарських операцій та не тягне за собою правових наслідків для позивача.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.02.2018 у справі №826/6280/13-а, адміністративне провадження №К/9901/2848/18.

Щодо обґрунтування відповідачем висновків про недійсність правочинів посиланням на недоліки в оформленні окремих документів, в т.ч. відсутність у деяких накладних поряд з підписом розшифровки ПІБ, а також ненадання на перевірку письмових замовлень, суд зазначає, що наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі платника у зв'язку з його господарською діяльністю.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №826/7704/16 (адміністративне провадження №К/9901/38191/18) та від 17.04.2018 у справі №820/475/17 (адміністративне провадження №К/9901/4907/17).

З огляду на викладене, наведені в Акті перевірки висновки, про виявлені порушення, не відповідають дійсності, не підтверджені належними доказами та не дають право податковому органу вчиняти дії по зменшенню податкового кредиту та витрат, донарахуванню штрафних санкцій в результаті не визнання господарських операцій з придбання товарів у зазначених в Акті контрагентів.

Окремо суд звертає увагу на неприпустимість врахування податковим органом протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 17.11.2015 щодо ТОВ "Краус Девелопмент" та інших суб'єктів господарської діяльності, де зазначена особа дала пояснення, що ніколи не була засновником чи директором вказаних підприємств, нікому не доручала ведення бухгалтерського обліку, не підписувала договору, податкову звітність, не здійснювала перерахунок коштів з рахунків зазначених підприємств, тощо.

Відтак, враховуючи надання ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" копій первинних документів, які в повній мірі підтверджують реальність господарських операцій, повністю відповідають вимогам, встановленим до первинних документів, які предявляються ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та мають всі обовязкові реквізити, не мають дефектів форми, змісту або походження чи інших недоліків, та надавались відповідачу під час проведення перевірки, суд дійшов висновку, що на даний час відсутні будь-які підстави для виключення зі складу податкового кредиту та валових витрат сум які були витрачені на придбання товарів робіт, послуг, що використовуються у господарській діяльності, шо сталось в наслідок не прийняття до уваги первинних документів та пояснень платника податків.

Доказів того, що вказані видаткові, податкові накладні, ТТН та акти прйняття робіт, тощо не мають юридичної сили або визнані в установленому порядку недійсними - відсутні.

Тобто, позивачем підтверджено рух коштів на підставі наданих належних та допустимих доказів у справі, а відповідачем не спростовується факт перерахування коштів. Крім цього, на підставі наданих суду документів, позивачем підтверджено факт приймання товару та подальше його використання у господарській діяльності, а саме в процесі виконання договорів підряду, що являється основним видом діяльності позивача.

Доводи податкового органу зводяться виключно до непогодження з оцінкою зазначених операцій вважаючи їх удаваними, при цьому податковим органом не зазначено, жодного доказу на підтвердження даних висновків не наводять. Податковим органом лише наводяться доводи щодо наявності повноважень на використання податкової інформації при проведенні перевірок, відсутність у контрагентів матеріальних та трудових ресурсів та заміну номенклатури придбаних та реалізованих товарів. Зауваження щодо змісту податкових накладних і порядку їх оформлення та реєстрації у відповідача відсутні.

В той же час, не підтвердження операцій за ланцюгом постачання, відсутність основних засобів у контрагента, так само як і податкова інформація про інші порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами у відносинах з контрагентом, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, як підставами формування бухгалтерського обліку (рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: Ханової Р.Ф., Готарової.A., Олендера 1.Я. від 20.12.2018 у справі №820/2946/18).

Податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків.

З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що ГУ ДФС у Чернігівській області не були взяті до уваги документи надані позивачем. Не був взятий до уваги і той факт, що вказані господарські операції не визнавались в судовому порядку недійсними, а документи, надані на перевірку, не визнавались нечинними або такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

Отже, суд прийшов до висновку, що наданими ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" документами повністю підтверджується факт проведення фінансово-господарської діяльності, що в свою чергу повністю спростовує заперечення відповідача, оскільки висновки останнього ґрунтувались виключно на припущеннях про їх безтоварність та жодними допустимими доказами не підтверджені. Підставою для висновку відповідача про незаконне вирахування від'ємного значення з ПДВ, можливе тільки в тому випадку, якщо позивачем не доведено і судом не встановлено правомірність формування податкового кредиту. Податковий орган мав би підстави вважати правочини нікчемними, а суд погодитися з обґрунтованістю висновку податкового органу, якщо б головною метою платника податку було одержання доходу за рахунок відшкодування ПДВ, чого відповідачем не встановлювалось та не зазначалось взагалі.

В той же час, позивачем не доведено та не надано жодних доказів на спростування обставини порушення реєстрації (відсутності реєстрації) податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Перевіркою даного питання встановлено не реєстрацію податкової накладної по наданим послугам з реконструкція дороги по вул.Вільямса в м.Конотоп Сумської області (описано в п.3.1.2.1 Акту, розрахунок - т.3 а.с.251) на загальну суму 235 077,00 грн, в т.ч. за грудень 2016 року на суму 235 077,00 грн. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" було порушено вимоги п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, внаслідок чого відповідачем правомірно застосовано штрафні санкції з сум податку на додану вартість зазначених у податкових накладних.

Отже, податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Чернігівській області від 11.12.2018 №0 в частині нарахування суми грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість у розмірі 235 077,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 58 769,00 грн скасуванню не підлягає.

З урахуванням досліджених господарських операцій, факт здійснення яких ніхто не спростував, суд прийшов до висновку, що за належних доказів не врахування підстав формування ПДВ, вказане не давало відповідачу підстав для висновку про порушення позивачем п.44.1, п.44.2, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, в результаті чого останнім було занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1 137 285,00 грн та порушення п.198.1 п.198.3 п. 198.6 ст.198, п.п.192.1.1 п.192.1 ст.192 Податкового кодексу України в результаті чого позивачем було занижено суму податку на додану вартість в сумі 848 286,00 грн (1 083 363,00 - 235 077,00).

Тому суд погоджується із обґрунтуваннями позивача про те, що висновки ГУ ДФС у Чернігівській області, викладені в Акті перевірки щодо проведених господарських операцій - є безпідставними, оскільки згідно первинних документів та даних бухгалтерського обліку підприємства, фінансово-господарська діяльність відбувалась на законних підставах, що підтверджує дії платника податку в правовому полі.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд вважає, що обставини, на які посилається відповідач як підставу своїх правомірних дій, в цілому не знайшли свого обґрунтування в ході судового розгляду та не підтверджуються матеріалами справи.

Враховуючи, наведений вище висновок, констатуючи спірність формування відповідачем податкового зобов'язання позивачу, згідно вимог Податкового кодексу України, враховуючи ст. 19 Конституції України та ст.ст. 77, 78 Кодексу адміністративного судочинства України, суд визнав, що податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Чернігівській області від 11.12.2018 №0 належить скасувати в частині нарахування суми грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість у розмірі 848 286,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 212 072,00 грн, а податкове повідомлення-рішення від 11.12.2018 №0 - повністю.

При цьому, згідно ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Частиною 3 вказаної статті встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Отже, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Чернігівській області на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 32 773,73 грн відповідно до частини задоволених вимог.

Також, суд враховує, що позивачем було подано заяву про зменшення позовних вимог, у зв'язку з наведеним, позивачем також заявлено клопотання про повернення судового збору.

Вирішуючи дану заяву, суд зазначає, що правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08.07.2011 № 3674 "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент звернення позивача до суду). Так, ст.4 даного закону встановлено розміри ставок судового збору. За подання до суду адміністративного позову майнового характеру, який подано, зокрема, юридичною особою ставка судового збору становить 1,5% від ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до платіжного доручення від 19.12.2018 №31931307, позивачем було сплачено 37 430,21 грн, оскільки ціна позову складає 2 495 347,03 грн. У зв'язку з поданням позивачем заяви про зменшення позовних вимог, ціна позову на момент розгляду справи в суді склала 2 478 761,00 грн, і відповідно судовий збір, який мав би сплатити позивач повинен складати 37 181,42 грн, що на 248,79 грн менше, ніж сплачена сума судового збору. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем надміру сплачено судовий збір на 248,79 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України від 08.07.2011 № 3674 "Про судовий збір" в разі зменшення розміру позовних вимог сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду. Таким чином, надміру сплачена сума судового збору у розмірі 248,79 грн має бути повернута з Державного бюджету на користь ТОВ "Бахмачгазбудсервіс".

Керуючись ст. ст. 139, 227, 229, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмачгазбудсервіс" до Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області від 11.12.2018 №0 повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області від 11.12.2018 №0 в частині нарахування грошового зобов'язання за основним платежем у розмірі 848 286,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 212 072,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмачгазбудсервіс" 32 773,73 грн (тридцять дві тисячі сімсот сімдесят три гривні 73 коп.) судових витрат відповідно до частини задоволених позовних вимог.

В решті позову відмовити.

Повернути з Державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмачгазбудсервіс" (вул.В.Винниченка, 78, м.Бахмач, 16500, ) надміру сплачений судовий збір відповідно до платіжного доручення від 19.12.2018 №31931307 у розмірі 248,79 грн (двісті сорок вісім гривень 79 коп).

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Бахмачгазбудсервіс" (вул.В.Винниченка, 78, м.Бахмач, 16500, );

Відповідач - Головне управління ДФС у Чернігівській області (вул. Реміснича,11, м. Чернігів, 14000, ).

Повний текст рішення суду складено 01.04.2019.

Суддя Л.О. Житняк