Справа № 280/4292/18
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 березня 2019 року м. Дніпросправа № 280/4292/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді : Дурасової Ю.В.,

суддів: Божко Л.А., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.11.2018 (головуючий суддя Конишева О.В., повний текст складено 28.11.2018)

в адміністративній справі №280/4292/18 за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо перерахунку мого довічного грошового утримання судді у відставці зазначені у листі - відповіді від 05.09.2018 року за № 11855/02 в частині дати здійснення перерахунку - з 01.08.2018 року;

- зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя зробити перерахунок розміру мого довічного грошового утримання судді у відставці за надісланою на адресу відповідача моєї заяви від 26.07.2018 року з довідкою від 21.08.2018 року № 07-48/113 про суддівську винагороду з 01.01.2018 року та стягнути з Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на мою користь недоплачену суму мого довічного грошового утримання судді у відставці за січень - липень 2018 року у розмірі 17962 ( сімнадцять тисяч дев'ятсот шістдесят дві) гривні 56 копійок;

- зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя відповідно до вимог ст. 2 ст. Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати нарахувати та виплатити компенсацію інфляційних втрат на час виплати перерахунку мого довічного грошового утримання.

Позов обґрунтовано тим, що Законом України Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав від 15.05.2018 року № 2415-VIII внесені зміни до деяких законодавчих актів, що призводить до зміни складових розміру суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді з 01.01.2018 року. У зв'язку із прийняттям зазначеного Закону, 26.07.2018 року позивач, через Апеляційний суд Запорізької області, звернувся до відповідача з заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді з 01.01.2018. Зазначена заява надійшла до відповідача 27.08.2018. Листом від 05.09.2018 №11855/02 відповідач повідомив позивача про перерахунок йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.08.2018. Позивач з даною відповіддю не погоджується оскільки, статус працюючих суддів та суддів у відставці є єдиним. Перерахунок суддівської винагороди працюючим суддям було здійснено з 01.01.2018. Таким чином, після припинення позивачем повноважень професійного судді, у разі збільшення грошового утримання працюючих суддів, позивач має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з тієї ж дати (01.01.2018), що і працюючі судді, як суддя у відставці Апеляційного суду Запорізької області.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28.11.2018 позов задоволено. Визнано протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 зазначені у листі - відповіді від 05.09.2018 року за № 11855/02 в частині дати здійснення перерахунку - з 01.08.2018 року.

Зобов'язано Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя зробити перерахунок розміру довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 за надісланою на адресу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя заяви від 26.07.2018 року з довідкою від 21.08.2018 року № 07-48/113 про суддівську винагороду з 01.01.2018 року.

Стягнуто з Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 недоплачену суму довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 за січень - липень 2018 року у розмірі 17962,56 грн. (сімнадцять тисяч дев'ятсот шістдесят дві гривні 56 коп.).

Зобов'язано Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя відповідно до вимог ст. 2 ст. Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію інфляційних втрат на час виплати перерахунку довічного грошового утримання.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці повинен бути здійснений відповідачем з дати збільшення розміру суддівської винагороди працюючих судів, тобто з 01.01.2018.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що 26.08.2018 року до відповідача з апеляційного суду Запорізької області надійшла заява позивача від 26.07.2018 та довідка від 21.08.2018 № 07-48/113 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2018. Зазначає, що оскільки Закон України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» набрав чинності з 22.07.2018, перерахунок щомісячного грошового утримання судді за результатами розгляду заяви проведено з 01.01.2018.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, згідно якого просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, залишивши рішення суду першої інстанції без змін. Вказує на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції вбачає підстави для часткового задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Правобережному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, як суддя у відставці та одержує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

17.10.2016 року розпорядженням Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя позивачу призначено щомісячне довічне грошового утримання у розмірі 80 % від суддівської винагороди.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01.11.2016 року зобов'язано УПФ України в Дніпровському районі м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та без оподаткування.

22 липня 2018 року набув чинності Закон України Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав від 15.05.2018 №2415-VІІІ. Цим Законом внесено зміни до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 №1774-VІІІ, зокрема, в абзаці другому пункту 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення зазначеного Закону слово та цифри 1600 гривень змінено словами та цифрами прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

27.08.2018 року до управління поштою з Апеляційного суду Запорізької області надійшла заява позивача від 26.07.2018 року про призначення (перерахунок) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та довідка від 21.08.2018 року № 07-48/113 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01 січня 2018 року, згідно якої суддівська винагорода складає 31011,20 грн.

На підставі надісланих документів управлінням проведено перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.08.2018 року, розмір складає 28824,84 грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Закону України "Про судоустрій і статус суддів" 1402-VIII від 02.06.2016, Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року №2453-VI, норми Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік".

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Статтею 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року №2453-VI (у редакції, чинній на момент призначення позивачеві довічного грошового утримання) визначено, що судді, який вийшов у відставку, виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до статті 133 вказаного Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Аналогічні правові норми закріплені у Законі України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII, який набрав чинності 30 вересня 2016 року і діяв на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок призначеного його довічного грошового утримання.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем перерахунок щомісячного грошового утримання позивачу за результатами розгляду його заяви було проведено з 01.08.2018 року, а не з 01.01.2018 року (а.с.11), обґрунтовуючи свою позицію тим, що оскільки Закон України від 15.05.2018 №2415-VIII «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» набрав чинності з 22.07.2018 року, то перерахунок щомісячного грошового утримання позивача слід здійснювати саме з 01.08.2018.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що позивач звернувся з заявою до відповідача 26.07.2018 року, однак право на перерахунок пенсії у позивача виникло з 01.01.2018року.

Так, 21 липня 2018 року опубліковано Закон України від 15 травня 2018 року № 2415-VIII "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав". Цим законом внесено зміни до Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", зокрема в абзаці 2 пункту 3 розділу ІІ слово та цифри "1600 гривень" замінено словами та цифрами "прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року".

Таким чином, дію цього Закону поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності цим нормативно-правовим актом, а саме: починаючи з 01 січня 2017 року, про що також вірно зазначено судом першої інстанції.

При цьому в постанові Верховного Суду від 09.11.2018 (справа №751/11448/16) Верховний Суд дійшов правового висновку, що Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII не містить положень щодо строку перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

Аналогічного висновку щодо застосування норм права до подібних відносин дійшов Верховний Суд у постановах № 703/3/17 від 13.02.2019 та № 686/6637/17 від 28.02.2019.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року встановлено у розмірі 1600 гривень.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року становить 1762 гривні.

З огляду на зазначене, з 01 січня 2018 року посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762 гривні, а тому саме з цієї дати (01 січня 2018 року) зміна грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є підставою для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо помилкового застосування відповідачем норм Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав», у звязку із чим відповідачем протиправно відмовлено в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, призначеного ОСОБА_1 з 01.01.2018 року, на підставі довідки апеляційного суду Запорізької області (а.с.11).

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції вважає помилковим зобовязання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача конкретно визначену суму в розмірі 17 962 грн. 56 коп. як недоплачену суму за січень-липень 2018 року., оскільки безпосередньо обчислення розміру пенсії належить до виключної компетенції органів Пенсійного фонду, при цьому матеріали справи не містять підтверджень щодо нарахування та виплати саме цієї суми. Отже в частині стягнення зазначеної суми 17 962 грн. 56 коп. рішення слід скасувати.

Також колегія суддів апеляційної інстанції знайшла підтвердженими задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідача здійснити нарахування та виплати позивачу компенсацію інфляційних втрат на час виплати перерахунку довічного грошового утримання відповідно до вимог ст. 2 ст. Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати.

Так, відповідно до статті 1 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Стаття 2 цього ж Закону встановлює, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Конституційний Суд України, рішення якого, відповідно до ст. 150 Конституції України, є обов'язковими до виконання на території України, у своїх рішеннях від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 та № 9-рп/2013 у справах № 1-13/2013 та №1-18/2013 дійшов висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації працівникам частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер; і застосування цих положень не пов'язане з Фактом нарахування чи не нарахування роботодавцем спірних виплат; та що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника як визначив Конституційний суд відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.

Оскільки ст. 2 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати визначає що компенсація інфляційних втрат заробітної плати (грошового утримання) та інших мають однаковий характер, отже такі висновки Конституційного Суду України аналогічно стосуються і щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке нараховується у певних відсотках від заробітної плати працюючого судді і виплачується щомісячно.

З наведених вище підстав суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заявлених позовних вимог щодо компенсації позивачу втрати частини доходу у зв'язку із порушенням строку їх виплати. Таку, зокрема позицію висловлено в рішенні Верховного Суду від 18.12.2018 справа № 816/301/16.

Таким чином, доводи апеляційної скарги в частині спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для часткового його скасування, а саме щодо стягнення з відповідача на користь позивача за січень-липень 2018 року недоплачену суму в розмірі 17 962 грн. 56 коп. В іншому, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції рішенням суду першої інстанції права, свободи та інтереси позивача захищені, а права та інтереси відповідача не порушені.

З огляду на характер спірних правовідносин та результати розгляду справи, судові витрати розподілу не підлягають.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.11.2018 задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.11.2018 скасувати в частині стягнення з Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 недоплаченої суми довічного грошового утримання судді у відставці за січень-липень 2018 року в розмірі 17 962 грн. 56 коп.

В іншому, рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 25.03.2019.

Головуючий суддя Ю.В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя С.М. Іванов