Справа № 580/749/19
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року справа № 580/749/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

розглянувши у письмовому провадженні в порядку загального позовного провадження в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лисянського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання протиправними дій та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 19301, далі - позивач) до Лисянського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (пл. Миру, 33, смт. Лисянка, Черкаська обл., 19301, далі відповідач) в якому просить:

- визнати незаконними дії державного виконавця Лисянського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2В;

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.05.2018 №56301569.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 25.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою суду від 28.03.2019 вирішено здійснювати у порядку письмового провадження судовий розгляд адміністративної справи №580/749/19.

В обґрунтування вимог зазначено, що оскаржувана постанова від 03.05.2018 №56301569 про відкриття виконавчого провадження, на думку позивача, є протиправними, оскільки вищевказане провадження було відкрито на підставі незаконної постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 10.04.2018 №52833648, у зв'язку з чим, державний виконавець не мав права виділяти вказану постанову в окреме виконавче провадження та відповідно, відкривати виконавче провадження №56301569 з примусового її виконання.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надав письмовий відзив на позив та зазначив, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження від 03.05.2018 №56301569 винесена у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, виконавчий збір не стягується лише у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, в іншому випадку виконавчий збір підлягає до стягнення, тому постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 10.04.2018 №52833648 правомірно винесена та не є предметом розгляду вказаної справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що на виконання виконавчого листа №2/694/96/16, виданого Звенигородським районним судом Черкаської області 18.10.2016, головним державним виконавцем 07.11.2016 винесено постанову відкриття виконавчого провадження та у подальшому, постановою головного державного виконавця виконавче провадження №52833648 було закрито на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» - фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

10.04.2018 відповідачем на підставі ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову в межах вищевказаного виконавчого провадження №52833648 про стягнення з позивача виконавчого збору. Вищевказана постанова про стягнення виконавчого збору є виконавчим документом та набирає законної сили з моменту її винесення. Строк предявлення до виконання три місяці.

Оскаржувано постановою від 03.05.2018 державним виконавцем відкрито виконавче провадження №56301569 з примусового виконання виконавчого листа постанови від 10.04.2018 №52833648 про стягнення з позивача виконавчого збору.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню, суд враховує, що спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів, інших органів та посадових осіб, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (надалі - Закон №1404-VIII).

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Положеннями частини 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк предявлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів звязку та адреси електронної пошти.

Судом встановлено, що 03.05.2018 державним виконавцем на підставі постанови від 10.04.2018 про стягнення виконавчого збору, яка є виконавчим документом - відкрито виконавче провадження №56301569.

Необхідно зазначити, що державний виконавець при надходженні виконавчого документа (постанови про стягнення виконавчого збору) перевіряє її на відповідність вимогам статей 3 та 4 Закону України «Про виконавче провадження» та у випадку відповідності вимогам зазначених статей відкриває виконавче провадження.

Як було встановлено під час судового розгляду, постанова про стягнення виконавчого збору від 10.04.2018 відповідала всім вимогам до виконавчого документа, визначеним ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», була чинна на момент прийняття державним виконавцем рішення щодо відкриття на підставі неї оскаржуваного виконавчого провадження, а відтак, суд приходить до висновку, що у державного виконавця були законні підстави, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», для винесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.05.2018 №56301569.

Крім того, суд не бере до уваги посилання позивача на те, що постанова про стягнення виконавчого провадження від 10.04.2018 №52833648 винесена з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження», оскільки вищевказана постанова від 10.04.2018 №52833648 не оскаржується позивачем та не є предметом розгляду даної адміністративної справи, тому суд не може надавати правову оцінку підставам, що слугували для її прийняття.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 271, 287, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя В.А. Гайдаш