Справа № 367/8275/17
Суддя: Дубіжанська Т. О.
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/8275/17
Провадження № 2-а/204/4/19
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Сорокіної А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 6 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Дніпро Робакідзе Георгія Автанділовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року з Ірпінського міського суду Київської області до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за територіальною підсудністю надійшла справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 6 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Дніпро Робакідзе Георгія Автанділовича, в якій позивач просив: поновити строк на оскарження постанови, винесеної інспектором роти № 6 батальйону №4 Управління патрульної поліції м. Дніпро лейтенантом поліції Робакідзе Г.А. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 183768 від 12 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_1 і рахувати строк на оскарження постанови з 06 листопада 2017 року; визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕАА № 7183768 від 12 жовтня 2017 року, винесену інспектором роти № 6 батальйону № 4 Управління патрульної поліції м. Дніпро лейтенантом поліції Робакідзе Г.А. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП. В обґрунтування вимог зазначає, що 12 жовтня 2017 року щодо позивача інспектором роти № 6 батальйону № 4 Управління патрульної поліції м. Дніпро лейтенантом поліції Робакідзе Г.А. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 183768, в якій зазначено, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, 12 жовтня 2017 року, о 02 год. 48 хв., в м. Дніпрі, по вулиці Криворізькій, 36, не пред'явив посвідчення водія, реєстраційний документ на даний транспортний засіб, чим порушив пункт п. 2.1 ПДР України - керування ТЗ особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документу на ТЗ, а у випадках передбачених законодавством - ліцензійної картки на ТЗ, а також полісу (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. У зв'язку з цим було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Однак, внесена відповідачем до оскаржуваної постанови інформація не відповідає дійсності і нечітко трактує положення норм КУпАП, а саме які дії (непред'явлення документів чи їх відсутність) стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Крім того, при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не було роз'яснено позивачу права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Також, всупереч ст. 268 КУпАП інспектором Робакідзе Г.А. в оскаржуваній постанові не зазначено повністю його ім'я та по батькові. Також, вчинене адміністративне правопорушення не підтверджується жодними доказами. Позивач також наголошує, що відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, чим суттєво порушив права ОСОБА_1 та не дав йому можливості скористатись своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як не було і оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не досліджені докази. За таких обставин позивач вважає, що оскаржувану постанову не можна вважати законною. У зв'язку з викладеним позивач вирішив звернутись до суду з даним позовом.

Також, разом з адміністративним позовом до суду надійшла і заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про поновлення строку на оскарження постанови серії ЕАА № 183768 від 12 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_1, і рахування його з 06 листопада 2017 року, оскільки у період з 13 жовтня по 06 листопада 2017 року позивач перебував у відрядженні та фактично не мав можливості оскаржити вказану постанову, тобто позивач пропустив строк на оскарження з поважних причин.

Вирішуючи вказану заяву суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Також, згідно положень ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно Довідки від 08 листопада 2017 року, виданої Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, водій ОСОБА_1 у період з 13.10.2017 року по 06.11.2017 року виконував свої обов'язки за договором ЦПХ і у вказаний період знаходився на роботі, що має виїзний характер (а.с. 15).

При цьому, вказаний адміністративний позов, відповідно до відмітки Укрпошти на конверті (а.с. 18), був направлений представником позивача - ОСОБА_3 до Ірпінського міського суду Київської області за допомогою засобів поштового зв'язку 10 листопада 2017 року разом з заявою про поновлення пропущеного строку для звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів. Вказаний адміністративний позов надійшов до Ірпінського міського суду Київської області 06 грудня 2017 року.

Враховуючи викладене, суд визнає поважною причину пропуску позивачем строку звернення до суду та вважає можливим цей строк поновити.

25 січня 2018 року від представника Департаменту патрульної поліції - Машталер А.А. до суду надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, а також подано відзив на вказану позовну заяву. Суд розглянувши клопотання, вирішив відмовити у задоволенні вказаного клопотання, оскільки даний позов не порушує їхні права та обов'язки, так як інспектор патрульної поліції є суб'єктом владних повноважень, а позивач оскаржує постанову про притягнення до адміністративної відповідальності винесену саме інспектором роти № 6 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Дніпро Робакідзе Георгієм Автанділовичем.

Також, 25 січня 2018 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. 12.10.2017 року відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., в якій зазначено про те, що останній керуючи автомобілем марки НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_1, в м. Дніпрі на вул. Криворізькій, біля буд. № 36. не пред'явив водійське посвідчення, реєстраційний документ на даний транспортний засіб, чим порушив вимоги п. 2.1 Правил дорожнього руху. Звертає увагу, що вказана постанова повністю відповідає вимогам, встановленим п. 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, а також забезпечення дотримання вимог Правил до позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн. Законодавством, як виключення, передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності, під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення. Основними доводами позову є те, що відповідач не мав права ухвалювати постанову на місці вчинення правопорушення і порушив процедуру розгляду справи. Відсутність у його діях ознак порушень частини першої статті 126 КУпАП позивачем у позові жодним чином не доведено, наявність у графі 4 оспорюваної постанови інформації про дані посвідчення водія не можуть бути розцінені, як доказ невинуватості позивача та відсутності складу правопорушення. Доводи позовної заяви мають виключно процесуальну природу і не можуть бути самостійною і достатньою підставою для скасування оскаржуваної постанови. Також, звертає увагу на ту обставину, що у позові йде мова тільки про начебто неправомірне притягнення позивача до відповідальності за непред'явлення посвідчення водія, але про реєстраційний документ на транспортний засіб мови взагалі не йде. А зважаючи на те, що за не пред'явлення чи відсутність цих обох документів передбачена однакова відповідальність, одне й те саме стягнення згідно однієї й тієї ж частини та статті КУпАП, позовні вимоги не можуть підлягати задоволенню. Відповідач обґрунтовано прийняв рішення про необхідність притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Будь-яких клопотань при розгляду справи позивач не заявляв, жодних переконливих доказів своєї невинуватості ним не надано. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, підтверджується, зокрема, і показаннями інспекторів УПП в Дніпропетровській області ДПП, які безпосередньо бачили факт порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України і є особами, незацікавленими в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення, віднесеному до їх компетенції, та у встановлений законодавством спосіб відреагували на виявлене правопорушення. Враховуючи викладене, вважає постанову правомірною та такою, що не підлягає скасуванню. У зв'язку з викладеним просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, але від його представника - ОСОБА_3 до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі позивача.

Відповідач інспектор роти № 6 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Дніпро Робакідзе Г.А. в судове засідання не з'явився, але у своєму відзиві на позов просив розглянути справу без участі відповідача.

У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.4 ст. 229 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що 12 жовтня 2017 року інспектором роти № 6 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Дніпро лейтенантом поліції Робакідзе Георгієм Автанділовичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 183768 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. (а.с. 17).

Відповідно до вказаної постанови серії ЕАА № 183768 від 12 жовтня 2017 року, водій ОСОБА_1 12 жовтня 2017 року, о 02.48 год., у м. Дніпрі, по вул. Криворізькій, 36, керуючи транспортним засобом DAF CF 85.460, державний номерний знак НОМЕР_1, не пред'явив водійське посвідчення, реєстраційний документ на даний транспортний засіб, чим порушив п. 2.1 Правил дорожнього руху.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов'язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Згідно зі ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядають органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема за статтею 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі передбачених статтею 126 КУпАП.

Таким чином слід зазначити, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущенним нею порушенням, без перенесення розгляду справи про адміністративне правопорушення на іншу дату.

У позовній заяві позивачем зазначено, що розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцем знаходження уповноваженого органу, відповідач позбавив позивача права скористатись його правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Однак, з наданого до суду диску з відеозаписом обставин події, що мала місце 12 жовтня 2017 року під час зупинки транспортного засобу позивача та винесення відносно нього оскаржуваної постанови (а.с. 49), вбачається, що жодних клопотань позивач не заявляв, у зв'язку з чим такі посилання позивача судом до уваги не приймаються та відхиляються. Також, посилання позивача на те, що відповідач порушив вимоги КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, а також процедуру розгляду справи, судом до уваги також не приймаються та відхиляються, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме відеозаписом події від 12 жовтня 2017 року.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Посилання позивача у позовній заяві на те, що в оскаржуваній постанові не зазначено повністю ім'я та по батькові інспектора, який виніс оскаржувану постанову, є безпідставними та не відповідають дійсності, у зв'язку з чим судом відхиляються, оскільки з оскаржуваної постанови серії ЕАА № 183768 від 12 жовтня 2017 року вбачається, що її виніс інспектор роти № 6 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Дніпро лейтенант поліції Робакідзе Георгій Автанділович.

Згідно п. 2.1 Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема : а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв'язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

При цьому, відповідно до п. 2.4а Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Твердження позивача у позовній заяві про те, що внесена відповідачем до оскаржуваної постанови інформація нечітко трактує, які саме дії стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а саме непред'явлення документів чи їх відсутність, судом також відхиляються як безпідставні, оскільки в оскаржуваній постанові чітко зазначено, що водій ОСОБА_1 не пред'явив водійське посвідчення та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що зазначення відповідачем в оскаржуваній постанові у пункті 4 серії та номеру посвідчення водія, що було видано позивачу ОСОБА_1, жодним чином не свідчить про те, що посвідчення водія на право керування транспортним засобом було пред'явлено позивачем відповідачу на його вимогу 12 жовтня 2017 року. Більш того, факт відмови позивача пред'явити на вимогу відповідача посвідчення водія на право керування транспортним засобом та реєстраційний документ на транспортний засіб зафіксований на диску з відеозаписом обставин події, що мала місце 12 жовтня 2017 року під час зупинки транспортного засобу позивача.

Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи у сукупності наявні в матеріалах справи докази та враховуючи визнання обома сторонами певних обставин, суд вважає встановленим той факт, що позивач дійсно порушив вимоги п. 2.1 Правил дорожнього руху,за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП..

Отже, винесення оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідало вимогам закону та посадовим інструкціям інспектора Управління патрульної поліції і було спрямоване на дотримання безпеки дорожнього руху.

Доказів на підтвердження пред'явлених вимог та доведеності неправомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, останній суду не надав, а судом, в ході розгляду справи таких обставин не було встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії інспектора роти № 6 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Дніпро лейтенанта поліції Робакідзе Г.А. щодо винесення оскаржуваної постанови не є протиправними, а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 серії ЕАА № 183768 від 12 жовтня 2017 року є законною та не підлягає скасуванню.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 126, 251, 280, 283, 288, 293 КУпАП, ст. ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 229, 242-246, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) до інспектора роти № 6 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Дніпро Робакідзе Георгія Автанділовича (місцезнаходження: м. Дніпро, площа Троїцька, буд. 2-А) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Дубіжанська