Справа № 314/1312/19
Суддя: Мануйлова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2019-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 314/1312/19
Провадження № 2-а/314/26/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2019 м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Мануйлової Н.Ю., секретар судового засідання Рясна А.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб адміністративну справу № 314/1312/19 за позовом Вільнянського районного сектора Управління Державної міграційної служби України в Запорізької області до ОСОБА_2 про примусове видворення за межі України,

ВСТАНОВИВ:

21.03.2019 Вільнянський районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Запорізької області звернувся до суду з позовом, в якому просить прийняти рішення про примусове видворення за межі України громадянина ОСОБА_3 Казахстан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, затримати та помістити його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України строком на шість місяців, а також просить рішення суду звернути до негайного виконання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.03.2018 громадянин ОСОБА_3 Казахстан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, особисто звернувся до Вільнянського РС УДМС України в Запорізькій області з питання подальшого перебування на території України.

Під час перевірки законності перебування в Україні громадянина ОСОБА_3 Казахстан ОСОБА_2, було встановлено, що він 09.04.2011р. прибув на територію України через КПП «Тополі» у приватних справах, по паспортному документу серії № 4758790, виданий Міністерством юстиції ОСОБА_3 Казахстан 24.11.2005, дійсний до 23.11.2015. Громадянин ОСОБА_3 Казахстан ОСОБА_2 порушив правила перебування іноземців на території України, так як з 07.07.2011 перебуває в Україні після закінчення законного терміну перебування. З питання продовження строку перебування на території України ОСОБА_2 до Вільнянського РС УДМС України в Запорізькій області не звертався.

За порушення підпункту 2 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 року № 150, у відношенні громадянина ОСОБА_3 Казахстан ОСОБА_2, 22.03.2018 року був складений протокол про адміністративне правопорушення ПР МЗП 136888 за ознаками частини першої статті 203 КУпАП.

Завідувачем Вільнянського РС УДМС України в Запорізькій області ОСОБА_1 22.03.2018 винесено постанову про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 510,00 грн. на громадянина ОСОБА_3 Казахстан ОСОБА_2

Громадянин ОСОБА_2 не мав жодної з обставин, на підставі яких відповідно до статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» він не може бути примусово повернений за межі України.

Враховуючи вищевикладене на підставі статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» 22.03.2018 УДМС України в Запорізькій області було прийнято рішення № 1 про примусове повернення за межі України громадянина ОСОБА_3 Казахстан ОСОБА_2

Відповідно до частини пятої статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» громадянин ОСОБА_3 Казахстан ОСОБА_2 зобовязався покинути територію України у термін до 20.04.2018 року.

Згідно з інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України за вих. № 0.184-21206/0/15-18 від 17.05.2018 громадянин ОСОБА_3 Казахстан ОСОБА_2 вищезазначене рішення не виконав та знаходиться на території України незаконно.

Дії громадянина ОСОБА_3 Казахстан ОСОБА_2 грубо порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

12.02.2019 р. співробітниками Вільнянського ВП ПВП ГУНП за адресою: Запорізька область Вільнянський район с. Запорізьке вул. Козача, буд. 56 був виявлений громадянин ОСОБА_2

12.02.2019 року за порушення підпункту 2 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 року № 150, у відношенні громадянина ОСОБА_3 Казахстан ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення ПР МЗП 137869 за ознаками ч.1 ст. 203 КУпАП.

Т.в.о. завідувача Вільнянського РС УДМС України в Запорізькій області ОСОБА_4 12.02.2019 винесено постанову про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн. на громадянина ОСОБА_3 Казахстан ОСОБА_2

Громадянин ОСОБА_2 не виконав в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення від 22.03.2018, що стало підставою звернення з даним позовом до суду.

Усудовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що приїхав до України з метою допомагати своїй матері. Йому відомо, що він мешкає на території України незаконно, але грошей для виїзду з території України у нього немає. В Казахстані проживає його донька. Проти позову не заперечує.

Заслухавши пояснення учасників процесу, зясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.72 КАС України,доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ст. 288 КАС України передбачено, що позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до ч.1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Як встановлено в судовому засіданні, 22.03.2018 громадянин ОСОБА_3 Казахстан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, особисто звернувся до Вільнянського РС УДМС України в Запорізькій області з питання подальшого перебування на території України.

Під час перевірки законності перебування в Україні громадянина ОСОБА_3 Казахстан ОСОБА_2, було встановлено, що він 09.04.2011р. прибув на територію України через КПП «Тополі» у приватних справах, по паспортному документу серії № 4758790, виданий Міністерством юстиції ОСОБА_3 Казахстан 24.11.2005, дійсний до 23.11.2015. Громадянин ОСОБА_3 Казахстан ОСОБА_2 порушив правила перебування іноземців на території України, так як з 07.07.2011 перебуває в Україні після закінчення законного терміну перебування. З питання продовження строку перебування на території України ОСОБА_2 до Вільнянського РС УДМС України в Запорізькій області не звертався.

Нормативною базою, що регулює правила перебування в Україні, питання примусового повернення та примусового видворення іноземців та осіб без громадянства з України є Конституція України, Закони України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Закон України «Про імміграцію», Кодекс України про адміністративні правопорушення, постанова Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150 «Про затвердження Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України», наказ Міністерства внутрішніх справ України від 28 серпня 2013 року № 825 Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення Державною міграційною службою України, спільний наказ Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року №353/271/150 Про затвердження Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства (далі Інструкція№353/271/150), наказ Міністерства внутрішніх справ України від 29 лютого 2016 року № 141 Про затвердження Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні та інші нормативно правові акти.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обовязки, порядок вирішення питань, повязаних з їх вїздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі Закон).

Законні підстави перебування на території України для іноземців та осіб без громадянства встановлені статтею 4 Закону.

Відповідно до Конституції України іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах, умови яких встановлюються спеціальним законодавством про статус іноземців та осіб без громадянства, перебувають в Україні, наділені такими ж правами та обовязками, як і громадяни України.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону, іноземець це особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

Пунктом 14 статті 1 Закону визначено, що іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України є нелегальним мігрантом.

Відповідно до частини 1 статті 23 Закону, нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

У разі якщо іноземець або особа без громадянства перебуває в Україні не на законних підставах або порушує чинні нормативно-правові акти, до них можуть бути застосовані примусові заходи, встановлені законодавством України.

Положення Закону встановлює такі види примусових заходів, які можуть бути застосовані до іноземців та осіб без громадянства, як примусове повернення і примусове видворення.

Тобто, наявність прав іноземців та осіб без громадянства прямо повязана із законністю їх перебування на території України, в випадку порушення ними встановлених державою умов перебування, останні несуть відповідальність.

У разі виявлення іноземців або осіб без громадянства, які не мають підстав для перебування в Україні, або строк дії таких підстав закінчився, такі особи підлягають притягненню до адміністративної відповідальності за статтею 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), після чого вони можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну. У разі невиконання рішення про примусове повернення, матеріали скеровуються до суду для винесення рішення про примусове видворення.

Так, за порушення правил перебування іноземців в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, у відношенні громадянина ОСОБА_3 Казахстан ОСОБА_2 22.03.2018 року був складений протокол про адміністративне правопорушення ПР МЗП 136888 за ознаками частини першої статті 203 КУпАП.

Завідувачем Вільнянського РС УДМС України в Запорізькій області ОСОБА_1 22.03.2018 винесено постанову про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 510,00 грн. на громадянина ОСОБА_3 Казахстан ОСОБА_2

Статтею 26 Закону передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

Іноземці та особи без громадянства зобовязані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Враховуючи викладене, на підставі пункту 1 статті 26 Закону, пункту 2.1 Інструкції № 353/271/150 територіальним підрозділом Вільнянським РС УДМС України в Запорізькій області 22.03.2018 було правомірно прийнято рішення №1 про примусове повернення з України громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідно до якого зобовязано останнього виїхати з України до 20.04.2018.

Рішення про примусове повернення до суду не оскаржувалось.

Згідно з інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України за вих. № 0.184-21206/0/15-18 від 17.05.2018 громадянин ОСОБА_3 Казахстан ОСОБА_2 вищезазначене рішення не виконав та знаходиться на території України незаконно.

12.02.2019 р. співробітниками Вільнянського ВП ПВП ГУНП за адресою: Запорізька область Вільнянський район с. Запорізьке вул. Козача, буд. 56 був виявлений громадянин ОСОБА_2

12.02.2019 року за порушення підпункту 2 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 року № 150, у відношенні громадянина ОСОБА_3 Казахстан ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення ПР МЗП 137869 за ознаками ч.1 ст. 203 КУпАП.

Т.в.о. завідувача Вільнянського РС УДМС України в Запорізькій області ОСОБА_4 12.02.2019 винесено постанову про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн. на громадянина ОСОБА_3 Казахстан ОСОБА_2

У випадках невиконання іноземцями та особами без громадянства прийнятого щодо них в установленому порядку рішення про примусове повернення, їх за рішенням суду може бути примусово видворено.

Громадянин ОСОБА_3 Казахстан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, досяг 18-річного віку, статус біженця йому не надано в процедурі отримання статусу біженця або особи яка потребує додаткові захисту в Україні не перебуває, тобто відсутні підстави за яких примусове видворення не застосовується.

Відповідно до пункту 1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150, примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

Згідно з пункту 12 Розділу Інструкції № 141 іноземці та особи без громадянства утримуються в ПТПІ протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду: про примусове видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, але не більш як 12 місяців.

Аналіз наведених норм чинного законодавства та приписи ст. 289 КАС України дає підстави вважати, що клопотання про затримання щодо іноземця може бути подано стосовно особи, до якої подано та розглядається адміністративний позов про примусове видворення, при цьому підставою затримання повинні слугувати докази на підтвердження обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі. Тобто рішення судом про таке видворення повинно бути прийнято до вирішення питання про затримання або якщо такі позовні вимоги заявлені в одній позовній заяві, то під час вирішення такої позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;4) зобовязання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Таким чином, судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що у відповідача відсутні законні підстави для знаходження на території України, у відповідача коштів для виїзду з території України не має, працевлаштуватись на території України не має змоги, а тому у добровільному порядку до теперішнього часу відповідач територію України не покинув та продовжує порушувати міграційне законодавство України, існує ризик перешкоджання видворенню за межі території України, оскільки у нього відсутні документи на право перебування на території України, з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався. Не навчається та не працює, не має постійного заробітку. Вказані обставини свідчать про те, що останній порушив вимоги ст. ст. 4, 9, 16 згаданого вище Закону і відповідно до вимог ч. 3 ст. 29 цього ж Закону підлягає примусовому видворенню.

Враховуючи викладене, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об'єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги Вільнянського сектора Управління Державної міграційної служби України в Запорізької області є законними, обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, суд вважає необхідним розяснити, що у відповідності до ч.1 ст. 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які відповідно до рішення суду підлягають примусовому видворенню за межі України, відшкодовують витрати, пов'язані з видворенням, в установленому законом порядку. Якщо зазначені іноземці та особи без громадянства не мають коштів для відшкодування витрат, пов'язаних із видворенням їх за межі України, видворення здійснюється за рахунок державного бюджету.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України, постанова суду в частині примусового видворення відповідача підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 9, 241-246, 250, 255, 288, 371 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Вільнянського районного сектора Управління Державної міграційної служби України в Запорізької області до ОСОБА_2 про примусове видворення за межі України задовольнити.

Затримати громадянина ОСОБА_3 Казахстан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на шість місяців.

Примусово видворити громадянина ОСОБА_3 Казахстан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29.03.2019.

Суддя:ОСОБА_5

29.03.2019