Справа № 1.380.2019.000632
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.000632
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про скасування рішення, зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ у Львівській області), в якому просить:

- скасувати рішення відповідача №1695/03.08 від 08.08.2018 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах по Списку №2 ОСОБА_1;

- зобовязати відповідача врахувати період роботи підготовлювачем вихідного матеріалу в цеху пластмас в період з 01.07.1993 по 21.11.2001 для призначення пенсії на пільгових умовах по Списку №2 ОСОБА_1

Позовні вимоги мотивовані тим, що ГУ ПФУ у Львівській області рішенням від 08.08.2018 №1695/03.08 відмовлено у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах з підстав відсутності належного пільгового стажу. Зокрема, пенсійним органом не враховано період роботи підготовлювачем вихідного матеріалу в цеху пластмас з 01.07.1993 по 21.11.2001. Вважає рішення відповідача №1695/03.08 від 08.08.2018 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах по Списку №2 протиправним, оскільки у трудовій книжці позивача зазначено, що шкідливість роботи на посаді підготовлювача вихідного матеріалу в цеху пластмас становила 8%, що підтверджує пільговий стаж на вказаній посаді у період з 01.07.1993 по 21.11.2001. Вказав, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідних стаж роботи, а не дотримання всіх формальних вимог при заповненні трудової книжки чи проведенні атестації робочого місця.

Відповідачем позову не визнано з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає у наступному. Рішення №1695/03.08 від 08.08.2018 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах по Списку №2 ОСОБА_1 зумовлено відсутністю у позивача стажу роботи, що дає право на призначення йому такої пенсії. У трудовій книжці позивача відсутні записи, щодо пільгового характеру праці за період з 01.07.1993 по 21.11.2001. При цьому, посада підготовлювача вихідного матеріалу не передбачена чинними за період з 01.07.1993 по 21.11.2001 Списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Атестація робочого місця не проводилась. Тому для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці позивачу необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України №637 від 12.08.1993. позивачем не подано належних документів на підтвердження достатнього стажу для в призначення пенсії на пільгових умовах по Списку №2. Вважає оскаржене рішення законним, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Ухвалою від 11.02.2019 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

27.02.2019 (вх. № 6690) від ГУ ПФУ у Львівській області надійшов відзив на позовну заяву.

20.03.2019 суд перейшов до письмового провадження.

Суд, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

08.08.2018 ГУ ПФУ у Львівській області рішенням №1695/03.08 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ, у звязку з відсутністю належного трудового стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Зокрема, не зараховано стаж роботи з 01.07.1993 по 21.11.2001 на посаді підготовлювача вихідного матеріалу з підстав відсутності такої посади в чинних на період роботи ОСОБА_1 Списках виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах та у звязку з тим, що по зазначеній професії атестація робочого місця не проводилась.

Вважаючи таке рішення ГУ ПФУ у Львівській області щодо не зарахування вищевказаного періоду роботи до пільгового стажу протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-ІV).

Відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно із пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком на пільгових умовах мають, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно із частиною 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами Закону 1058-ІV.

Призначення пенсій на пільгових умовах врегульовано статтею 114 Закону 1058-ІV.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону №1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно із статтею 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні положення містяться у пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі-Порядок №637), згідно з яким основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

На момент роботи позивача у період з 01.07.1993 по 21.11.2001 були чинними Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10 та постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 .

Судом встановлено, що посада «підготовлювач вихідного матеріалу» в даних списках відсутня.

Відповідно до пункту 3 Порядку №383 до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Пунктом 10 Порядку №383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Суд зауважує, що право особи на призначення пільгової пенсії, згідно із статтею 13 Закону № 1788-XII, має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, у якому працювала особа зі шкідливими і важкими умовами праці.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 06.12.2016 у справі № 21-1660а16.

21.08.1992 ? ? ?, ? 01.08.1992 442 ( - Порядок проведення атестації).

21.08.1992 , ? , .

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Системний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у чинному на період роботи Списку виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Отже, норми вищевказаних нормативно-правових актів визначають, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є сукупність обставин, а саме: наявність професії у відповідному Списку, зайнятість в умовах, передбачених Списком, повний робочий день та атестацію робочого місця за умовами праці. Відсутність вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладено раніше Верховним Судом України, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13) та постанові Верховного Суду від 18 вересня 2018 року (справа № 308/3135/17).

Судом встановлено, що у трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

Відсутність у трудовій книжці відомостей про посаду, характер виконуваних робіт та умови праці унеможливлюють зарахування періоду роботи з 01.07.1993 по 21.11.2001 на посаді «підготовлювач вихідного матеріалу» до спеціального стажу і зумовлюють надання уточнюючих довідок, в яких повинна бути відображена інформація на підтвердження періодів роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Однак таких документів позивачем не представлено.

Посада «підготовлювач вихідного матеріалу», на якій позивач працював в період з 01.07.1993 по 21.11.2001 відсутня в чинних у вказаний період Списках виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 03.07.2017 №257 професія, за якою працював позивач у період з 01.07.1993 по 21.11.2001, передбачена Списком 2 розділу ХХХІІІ код 33 підстава Постанова КМУ №36 від 16.01.2003, які не були чинними на момент роботи позивача.

Відомості, що вказана професія була передбачена чинними на період роботи списками у довідці відсутні.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні відомості, що підприємство, на якому працював позивач, проводило атестацію робочих місць в період часу його роботи на них, коли це стало законодавчо визначеною умовою для призначення пенсії на пільгових умовах. В трудовій книжці позивача також відсутні посилання на накази про проведення атестації робочих місць, а в наданих уточнюючих довідках відсутня професія позивача.

Вказане спростовує доводи позивача про достатність записів у трудовій книжці для зарахування періоду роботи з 01.07.1993 по 21.11.2001 на посаді «підготовлювач вихідного матеріалу» ОСОБА_1 до спеціального стажу.

Позивачем не представлено документів, що підтверджують пільговий характер роботи на вказаній посаді (уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу тощо).

Ураховуючи те, що чинним законодавством передбачено обов'язкове документальне підтвердження умов праці при призначенні пенсії на пільгових умовах, за період роботи щодо не зарахування пільгового стажу якого у сторін виник спір, то відсутність документального підтвердження умов праці не породжує виникнення права на зарахування такого періоду до пільгового стажу.

Аналогічна позиція міститься у постанові Верховний Суд від 22.11.2018 у справі № 678/10/15-а.

Таким чином, за відсутності у позивача документального підтвердження права на призначення пенсії на пільгових умовах, відмова відповідача у призначенні пільгової пенсії є правомірною.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що ГУ ПФУ у Львівській області вказані вимоги щодо обовязку довести правомірність своїх дій та рішення виконало.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи рішення відповідача на відповідність критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України, суд вважає, що рішення №1695/03.08 від 08.08.2018 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах по Списку №2 ОСОБА_1 прийняте відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та неупереджено.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до положень статті 139 КАС України не підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 (вул. Ряшівська, 27/50а, м. Львів, 82060, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ) про скасування рішення, зобовязання вчинити дії, - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не

було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.П. Хома