Справа № 440/1145/19
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

02 квітня 2019 рокум. ПолтаваСправа № 440/1145/19

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Супрун Є.Б., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича про визнання недійсною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

28 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича, в якому просить визнати недійсною та скасувати постанову відповідача від 01.10.2018 (ВП 57322315) про звернення стягнення на майно боржника за виконавчим написом №15590, виданим 14.08.2016.

Позовну заяву належить залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до підпунктів 3, 5, 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За приписами частини другої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 вказаного Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною шостою статті 161 цього Кодексу у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Заявляючи клопотання про поновлення строку звернення до суду, позивач вказує, що спірну постанову приватного виконавця від 01.10.2018 (ВП 57322315) вона отримала 06.10.2018, а 11.10.2018 оскаржила її до Полтавського районного суду Полтавської області, який 17.10.2018 відмовив у відкритті провадження, оскільки справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Про існування цієї ухвали ОСОБА_1 дізналася 24.03.2019. Вважає, вказані обставини поважною причиною для поновлення строку судового оскарження

Однак, жодних доказів на підтвердження наведених нею обставин не надає.

Тож за відсутності належних доказів на підтвердження обставин дотримання строку на оскарження, суд встановив факт звернення позивача до суду з пропуском строку, встановленого частиною 2 статті 287 КАС України.

Таким чином, позовна заява не відповідає вимогам частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до положень пунктів 2, 8 частини п'ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються:

- ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Всупереч наведеному позивачем у позові зазначено лише реєстраційний номер облікової картки платника податків, проте не додано копії довідки про його присвоєння. Так само матеріали позову не містять номера і серії паспорта та відомостей щодо зміни прізвища заявника (з документальним підтвердженням), оскільки за змістом наданих документів виконавчого провадження прізвище заявниці значиться як ОСОБА_1.

Так само ОСОБА_1 не виконано обов'язку щодо надання цілого ряду документів, про які йде мова в позові, не вказано які документи не можуть бути подані разом із позовною заявою та не зазначено про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позову. Зокрема, позивач зазначає, що зверталася з приводу оскарження дій приватного виконавця Скрипника В.Л. до Полтавського районного суду Полтавської області, однак матеріали позову не містять ні цього звернення, ні документальних даних результатів його розгляду, також відсутня копія кредитного договору, укладеного між ОСОБА_1 та АКБ "ТАС-Комерцбанк" 005.04.2007 №1601/0407/71-131, копія договору іпотеки від 05.04.2007, а також відсутня інформація щодо виконання умов цих договорів.

Відповідно до частини п'ятої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Тож докази, які подаються в копіях мають бути засвідчені заявником власним підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В супереч зазначеному до позовної заяви додані додатки, які не засвідчені у встановленому порядку.

Крім цього, суд звертає увагу заявника на приписи ч. 1, 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті, також до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з цим матеріали позовної заяви містять лише її копію, але не містять додатків для направлення відповідачу.

З приводу сплати позивачем судового збору суддя зазначає наступне.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України від 23.11.2018 №2629-VIII "Про Державний бюджет України на 2019 рік" установлено з 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1921 гривня.

Отже, позивач мав надати оригінал документа про сплату судового збору в розмірі 768,40 грн (1921,00 * 0,4).

Однак, доказів сплати судового збору у вищевизначеному розмірі позивач до позовної заяви не надав.

Натомість, позивач заявив перед судом клопотання про відстрочення сплати судового збору на підставі ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Розглянувши дане клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Аналогічно, положеннями статті 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судовому збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Разом з тим, позивач не надав суду будь-яких доказів на підтвердження свого незадовільного майнового стану, що унеможливлює сплату судового збору у розмірі 768,40 грн.

Відтак заявлене клопотання суд визнає безпідставним та відмовляє у його задоволенні.

Згідно з частиною першою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169 171, 287 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича про визнання недійсною та скасування постанови залишити без руху.

Встановити позивачу строк на усунення недоліків 10 (десять) днів з дня вручення копії даної ухвали та роз'яснити, що неусунення недоліків у встановлений судом строк є підставою для повернення позовної заяви.

Недоліки необхідно усунути шляхом надання до суду доказів поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовом або доказів на підтвердження факту дотримання такого строку; засвідчених належним чином копій: паспорта, довідки про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків та відомості щодо зміни прізвища позивача; всі документи, на які позивач посилається у своєму позові або зазначити причину неможливості їх подання; копії всіх додатків до позову для направлення відповідачу; оригінал квитанції про сплату судового збору в розмірі 768,40 грн (за реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у м. Полтаві Полтавської області, 22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38019510; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача 4011; КЕКД: 22030101; призначення платежу *;101; код ЄДРПОУ установи; Судовий збір, за позовом (назва позивача), Полтавський окружний адміністративний суд) або доказів про наявність підстав для відстрочення його сплати.

Копію ухвали направити позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Є.Б. Супрун