Справа № 340/538/19
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року м.Кропивницький Справа № 340/538/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Пасічника Ю.П., розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження справу за позовом Управління Держпраці у Кіровоградській в Кіровоградській області (вул. Дворцова, 24, п/с 1/37, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006) до Товариства з обмеженою відповідальністю Ладок (вул. Поповича, буд.1, смт. Добровеличківка, Добровеличківський район, Кіровоградська область, 27000, ) про застосування заходів реагування, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Держпраці у Кіровоградській в Кіровоградській області звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до товариства з обмеженою відповідальністю Ладок (, вул. Поповича, буд. 1, смт Добровеличківка, Добровеличківський район, Кіровоградська область), а саме - зобов'язати відповідача зупинити виконання робіт з обслуговування електроустановок до усунення зазначених в позовній заяві порушень.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що під час планової перевірки підприємства встановлено порушення нормативно-правових актів з охорони праці, що створюють загрозу життю і здоров'ю людей.

Відповідач заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 Кодексу адміністративного судочинства України до суду не надав, про розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін повідомлявся належним чином шляхом направлення ухвали про відкриття спрощеного провадження в адміністративній справі рекомендованою кореспонденцією за адресою відповідно до приписів ч.8 ст.126 КАС України.

Поштова кореспонденція, яка була направлена відповідачу за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України повернулась до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с.36,37).

Відповідно до ч. 4 ст. 124 КАС України у разі відсутності юридичної особи за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, вважається, що судова повістка вручена їй належним чином.

За таких обставин судом було здійснено всі заходи для реалізації відповідачем права судового захисту своїх прав та інтересів.

Дослідивши письмові докази у справі суд дійшов наступних висновків.

Встановлено і матеріалами справи підтверджено, що Наказом Управління від 12 листопада 2018 року №1624 та направлення на проведення перевірки від 14 листопада 2018 року №1657 та направлення на проведення перевірки від 14 листопада 2018 року №600, з 20 по 26 листопада 2018 року посадовими особами Управління проведено планову перевірку відповідача на предмет дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з питань охорони праці, промислової безпеки.

За результатами перевірки складено акт перевірки суб'єкта господарювання (виробничого і об'єкта) від 27 листопада 2018 року №1169-ДП/18, яким встановлено 34 порушення нормативно-правових актів з охорони праці, з яких порушення, визначене у рядку №№ 13, 14, 15, 25, 27, 28, 29, 33, 34 таблиці розділу V, можуть створювати загрозу життю та здоров'ю людей, а саме:

- не проведено опосвідчення безпечного стану електроустановок та копії актів не надані органам Держпраці, що є порушенням вимог статті 13 Закону України «Про охорону праці», пункту 8.4 розділу 8 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів», затверджених наказом Держнаглядохоронпраці України від 09.01.1998 № 4, зареєстрованих в і Мін'юст України 10.02.1998 за № 93/2533;

- не погоджено в органах Держпраці перелік осіб, які мають право оперативних переговорів з і енергопостачальною організацією, що є порушенням вимог статті 13 Закону України «Про охорону праці», пункту 2.2.11 розділу 2 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів», затверджених наказом Держнаглядохоронпраці України від 09.01.1998 № 4, зареєстрованих в Мін'юст України 10.02.1998 за № 93/2533;

- не забезпечено в повному обсязі засобами захисту згідно норм комплектування, що є порушенням вимог статті 13 Закону України «Про охорону праці», пункту 3.21 глави 3 розділу VII Правил технічної експлуатації електроустановок, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики від 25.07.2006 № 258 (у редакції наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості 13.02.2012 № 91), зареєстрованих в Мін'юст України 25 жовтня 2006 за № 1143/13017, пункту 1.3.1 розділу 1 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів», затверджених наказом Держнаглядохоронпраці України від 09.01.1998 № 4, зареєстрованих в Мін'юст України 10.02.1998 за № 93/2533;

- відсутній електротехнічний персонал по обслуговуванню електроустановок, або заключний договір з спеціалізованою організацією, що є порушення вимог статті 13 Закону України «Про охорону праці», пункту 1.3.1 розділу 1 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів», затверджених наказом Держнаглядохоронпраці України від 09.01.1998 № 4, зареєстрованих в Мін'юст України 10.02.1998 за № 93/2533;

- не проведено випробування електроустановок, а саме опору заземлюючих пристроїв, опору і силових та освітлювальних електроустановок, перехідних опорів, спрацювання захисту петлі (фаза-; нуль), що є порушенням вимог статті 13 Закону України «Про охорону праці», пункту 1.3.1 розділу 1 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів», затверджених наказом Держнаглядохоронпраці України від 09.01.1998 № 4, зареєстрованих в Мін'юст України 10.02.1998 за № 93/2533;

- не складено наказ на відповідального за справний стан і безпечну експлуатацію електроустановок, що є порушенням вимог статті 13 Закону України «Про охорону праці», пункту 13.1 розділу 1 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів», затверджених наказом Держнаглядохоронпраці України від 09.01.1998 № 4, зареєстрованих в Мін'юст України 10.02.1998 за № 93/2533;

- не сформовано повний комплект інструкцій з охорони праці для електротехнічних працівників, для всіх видів робіт та на обладнання, що виконуються та діють в структурному підрозділі підприємства, що є порушенням вимог статті 13 Закону України «Про охорону праці», пункту 4 розділу І, пункту 5 розділу V НПАОП 0.00-4.15-98 Положення про розробку інструкцій з охорони праці, затвердженого наказом Держнаглядохоронпраці від 29.01.1998 № 9 (у редакції наказу Міністерства соціальної політики України 30.03.2017 № 526), зареєстрованого в Мін'юст України 07 квітня 1998 за № 226/2666; - підприємством не проведено декларування робіт підвищеної небезпеки, а саме: виконання робіт на висоті понад 1,3 метра, експлуатація і ремонт водозбірних споруд (пункт 3, 6 Додатку 6 до Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 № 1107), що є порушення вимог статті 21 Закону України «Про охорону праці»;

- підприємством не отримано дозвіл на експлуатацію електроустановок вище 1000 В (пункт 8 Додатку 3 до Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 № 1107), що є порушення вимог статті 21 Закону України «Про охорону праці» (а.с.14-17).

Примірник акту перевірки отримано без будь-яких зауважень або заперечень.

Відповідно до частини 4 статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров'я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, поряд з іншими правовими актами регулює Закон України "Про охорону праці" 14 жовтня 1992 №2694-ХІІ.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №2694 охорона праці - це система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров'я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

Статтею 4 Закону № 2694 визначено, що державна політика в галузі охорони праці базується, у тому числі на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

Згідно з частини 1 статті 6 цього Закону умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.

Роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці (частина 1 статті 13 Закону № 2694).

При цьому, нормативно-правові акти з охорони праці - це правила, норми, регламенти, положення, стандарти, інструкції та інші документи, обов'язкові для виконання (стаття 27 Закону № 2694).

Відповідно до абзацу 5 частини 1 статті 39 Закону № 2694, посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

Частиною 5 статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" встановлено, що повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному та об'єктивному дослідженні.

Згідно ч.11 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб'єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.

Таким чином, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідачем не надано доказів на підтвердження усунення виявлених порушень, що в свою чергу свідчить про обґрунтованість вимог позивача.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача владних повноважень, повязаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 246, 382, 255, 292-297, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Управління Держпраці у Кіровоградській області (вул. Дворцова, 24, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю Ладок (вул. Поповича, буд.1, смт. Добровеличківка, Добровеличківський район, Кіровоградська область, 27000, ) про застосування заходів реагування у сфері господарьської діяльності - задовольнити.

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до Товариства з обмеженою відповідальністю Ладок (, вул.Поповича, буд.1, смт.Добровеличківка, Добровеличківський район, Кіровоградська область), а саме - зобов'язати відповідача зупинити виконання робіт з обслуговування електроустановок до усунення зазначених в позовній заяві порушень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до пп.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_1