Справа № 826/2406/18
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2019-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 березня 2019 року № 826/2406/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін адміністративну справу

за позовомПриватного акціонерного товариства «Райз-Максимко»
до третя особаМіністерства юстиції України, Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційно-інвентаризаційна служба» Вязівської сільської ради Охтирського району Сумської області Фальченко Юрія Леонідовича
провизнання протиправним та скасування наказу №4536/7 від 04.12.2017р., зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство «Райз - Максимко» (далі - позивач та/або ПАТ «Райз - Максимко») з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач), Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України (далі - відповідач - 2), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційно - інвентаризаційна служба» В'язівської сільської ради Охтирського району Сумської області Фальченко Юрій Леонідович (далі - третя особа) та просить суд:

- скасувати наказ Міністерства юстиції України №4536/7 від 04.12.2017 «Про відмову у задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства «Райз - Максимко» від 14.11.2017 №14/11-17юр»;

- зобов'язати Департамент державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України повторно розглянути скаргу Приватного акціонерного товариства «Райз - Максимко» від 14.11.2017 №14/11-17юр;

- стягнути на користь позивача судовий збір.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.02.2018 відкрито провадження в адміністративній справі № 826/2406/18 та ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Як вбачається з матеріалів справи позивач обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що відповідачем протиправно прийнято наказ Міністерства юстиції України №4536/7 від 04.12.2017 «Про відмову у задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства «Райз - Максимко» від 14.11.2017 №14/11-17юр», чим порушено права та охоронювані законом інтереси ПАТ «Райз - Максимко».

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, які викладені у відзиві на позовну заяву.

Разом з цим, представники третьої особи та відповідача - 2 відношення до адміністративного позову не висловили.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як зазначає ПАТ «Райз - Максимко» 26.10.2017, після отримання ним інформаційних довідок з Державного реєстру прав на нерухоме майно йому стало відомо, що третьою особою було проведено реєстрацію прав оренди земельних ділянок за фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3, фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4.

Вважаючи, що зазначені вище рішення є протиправними, позивач звернувся зі скаргою вих. №14/11-17юр від 14.11.2017 до Міністерства юстиції України, в якій просив, серед іншого, задовольнити скаргу ПАТ «Райз - Максимко» та скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційно - інвентаризаційна служба» В'язівської сільської ради Охтирського району Сумської області Фальченко Юрія Леонідовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексні номери: 33906599 від 17.02.2017, 36463531 від 03.08.2017, 36463413 від 03.08.2017, 36461371 від 03.08.2017, 36461917 від 03.08.2017, 36778860 від 28.08.2017.

За наслідком розгляду скарги позивача Міністерством юстиції України прийнято наказ від 04.12.2017 №4536/7 «Про відмову у задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства «Райз - Максимко» від 14.11.2017 №14/11-17юр» (далі - оскаржуваний та/або спірний наказ) (т. 1, а.с. 74).

ПАТ «Райз - Максимко» вважає, що при прийнятті спірного наказу відповідачем -1 порушено чинне законодавство, що мало своїм наслідком порушення прав та охоронюваних законом інтересів останнього.

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Так, правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначає Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV (далі - Закон №1952-IV).

Згідно ч. 1 ст. 37 вказаного закону рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

В контексті приписів ч.2 ст. 37 Закону №1952-IV, Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Частиною 3 ст. 37 Закону №1952-IV встановлено наступне.

Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України протягом 15 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

У разі якщо розгляд та вирішення скарги потребують перевірки діяльності державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав, а також залучення скаржника чи інших осіб, Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть подовжити строки розгляду та вирішення скарги, повідомивши про це скаржника. При цьому загальний строк розгляду та вирішення скарги не може перевищувати 45 календарних днів.

Відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону №1952-IV скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити: 1) повне найменування (ім'я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім'я) представника скаржника, якщо скарга подається представником; 2) реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується; 3) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника; 4) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 5) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав; 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги.

До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Скарга на рішення про державну реєстрацію прав розглядається в порядку, визначеному цим Законом, виключно за умови, що вона подана особою, яка може підтвердити факт порушення її прав у результаті прийняття такого рішення.

Якщо скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав подається представником скаржника, до скарги додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

При цьому, за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення, зокрема, про відмову у задоволенні скарги (п. 1 ч. 6 ст. 37 Закону №1952-IV).

Водночас, міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п'ятою цієї статті (п. 1 ч. 8 ст. 37 Закону №1952-IV).

Аналіз наведених правових норм дає суду підстави дійти висновку, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів.

При цьому, скарга подана фізичною/юридичною особою має відповідати вимогам, що встановленні ч. 5 ст. 37 Закону №1952-IV, недотримання яких є підставою для відмови у задоволенні скарги.

Разом з цим, постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128 затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації, який визначає процедуру розгляду відповідно до Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації, територіального органу Мін'юсту (далі - суб'єкт оскарження), що здійснюється Мін'юстом та його територіальними органами (далі - суб'єкт розгляду скарги) (далі - Порядок №1128).

Для забезпечення розгляду скарг суб'єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін'юстом або відповідним територіальним органом (п. 2 Порядку №1128).

За результатами розгляду скарги суб'єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу (п. 12 Порядку №1128).

Відповідно до п. 19 Порядку №1128 рішення, дії або бездіяльність суб'єкта розгляду скарги можуть бути оскаржені до суду.

З вказаного слідує, що підставою для прийняття наказу за результатами розгляду скарги суб'єктом розгляду є висновки комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи наказом Міністерства юстиції України відмовлено у задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства «Райз - Максимко» від 14.11.2017 №14/11-17юр.

Підставою для вказаного рішення слугував висновок комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 27.11.2017 за результатами розгляду скарги Приватного акціонерного товариства «Райз - Максимко» від 14.11.2017 №14/11-17юр, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.11.2017 за №34998-0-33-17 (далі - висновок).

Зі змісту вказаного висновку слідує, що комісія дійшла до висновку про те, що подані документи позивачем, зокрема, копія довіреності, що підтверджує повноваження представника, не засвідчена в установленому порядку.

Як наслідок, комісією було вирішено відмовити у задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства «Райз - Максимко» від 14.11.2017 №14/11-17юр, у зв'язку з тим, що скарга оформлена без дотримання вимог ч. 5 ст. 37 Закону №1952-IV, а саме: додані до скарги копії документів не засвідчені в установленому порядку.

Оцінюючи наявність/відсутність обставин подання позивачем до скарги копій документів не засвідчених в установленому порядку суд звертає увагу на наступне.

До відзиву на позовну заяву представником Міністерства юстиції України надано до суду копії матеріалів розгляду скарги.

Як вбачається з копії довіреності, яка була надана представником позивача з метою підтвердження свої повноважень під час подання скарги до Міністерства юстиції України містить в собі в лівому кутку штам з оригіналом згідно юрист Кулик В.В. 14.11.2017 (т. 1, а.с. 188).

У своєму відзиві відповідач вказав що позивачем неналежно засвідчено копію довіреності.

Так, порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55.

За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається:

- зі слів «Згідно з оригіналом»;

- назви посади;

- особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища;

- дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Оцінивши довіреність, яка була долучена ПАТ «Райз - Максимко» до скарги поданої до відповідача суд дійшов до висновку, що останні відповідає вимогам наказу Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55.

Таким чином, суд вважає, що позивам до скарги було долучено копію довіреності засвідчену в установленому порядку.

Отже, на думку суду, порушень ПАТ «Райз - Максимко» ч. 5 ст. 37 Закону №1952-IV, а відтак у відповідача були відсутні підстави для прийняття спірного наказу.

З огляду на зазначене позовні вимоги в частині скасування наказу Міністерства юстиції України №4536/7 від 04.12.2017 «Про відмову у задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства «Райз - Максимко» від 14.11.2017 №14/11-17юр» є обґрунтованими та таким, що підлягають до задоволення.

Водночас, суд звертає увагу, що позивачем у позовній заяві вказано, що його належним чином не повідомлено про час та місце розгляду скарги, хоча останній просив здійснювати її розгляд у присутності представника ПАТ «Райз - Максимко».

Міністерство юстиції України в цій частині зазначило, що розгляд скарги не здійснювався по суті, а тому відсутні були підстав для запрошення представника позивача до її розгляду.

Так, п. 9 Порядку №1128 визначено, що під час розгляду скарги по суті обов'язково запрошується скаржник та / або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб'єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб'єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Суб'єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів: 1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі); 2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін'юсту; 3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах, що додаються до скарги) (п. 10 Порядку №1128).

Водночас, у разі коли встановлено порушення вимог Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги, суб'єкт розгляду скарги на підставі висновку комісії приймає мотивоване рішення про відмову у розгляді скарги без розгляду її по суті у формі наказу (п. 7 Порядку №1128).

З вказаного слідує, що , у разі коли встановлено порушення вимог щодо оформлення скарги та/або щодо документів, що долучаються до скарги суб'єкт розгляду скарги на підставі висновку комісії приймає мотивоване рішення про відмову у розгляді скарги без розгляду її по суті у формі наказу.

Як вже було зазначено судом вище, комісією встановлено порушення вимог щодо оформлення документів, які були долучені до скарги. Тобто, комісією фактично розглянуто скаргу без розгляду останньої по суті.

Враховуючи наведе, суд вважає, що доводи позивача в цій частині є безпідставними.

Вирішуючи позовні вимоги до Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України суд зазначить наступне.

Згідно п. 2 Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2016 № 37/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2016 за № 42/28172, комісія є постійно діючим колегіальним консультативно - дорадчим органом при Міністерстві юстиції України, що в межах повноважень, визначених Законами України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128, забезпечує розгляд скарг у сфері державної реєстрації.

Відповідно п. п. 9 та 10 розділу III Положення організаційне забезпечення діяльності комісії, підготовку матеріалів для розгляду комісією, а також підготовку на основі протоколу засідання комісії проекту висновку комісії та проекту наказу Міністерства юстиції України здійснює Департамент державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України.

Висновок комісії, оформлений відповідно до пункту 8 розділу III цього Положення, разом з проектом відповідного наказу Департамент державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України подає для підпису Міністру юстиції України, його першому заступнику або заступнику Міністра з питань державної реєстрації.

Враховуючи те, що судом в ході розгляду справи встановлено протиправність спірного наказу, суд вважає, що позовні вимоги в частині зобов'язання Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України повторно розглянути скаргу Приватного акціонерного товариства «Райз - Максимко» від 14.11.2017 №14/11-17юр підлягають задоволенню.

Частиною ч. 1 ст. 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72, 73, 77, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Райз - Максимко» (03115, м. Київ, проспект Перемоги, б. 121В. 6) до Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, б. 13, ), Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, б. 13), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційно - інвентаризаційна служба» В'язівської сільської ради Охтирського району Сумської області Фальченко Юрій Леонідович (42736, Сумська область, Охтирський район, село В'язове, вул. Леніна, б. 44) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №4536/7 від 04.12.2017 «Про відмову у задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства «Райз - Максимко» від 14.11.2017 №14/11-17юр».

3. Зобов'язати Департамент державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України повторно розглянути скаргу Приватного акціонерного товариства «Райз - Максимко» від 14.11.2017 №14/11-17юр.

4. Судові витрати в розмірі 3 524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) грн. 00 коп. присудити на користь Приватного акціонерного товариства «Райз - Максимко» (03115, м. Київ, проспект Перемоги, б. 121В. 6) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, б. 13, ).

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін