Справа № 813/1259/18
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 березня 2019 року

Київ

справа №813/1259/18

адміністративне провадження №К/9901/67446/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргуГоловного управління ДФС у Львівській області
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.07.2018 (суддя - З.І. Лунь)
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2018 (колегія у складі суддів: З.М. Матковська, Н.В. Бруновська, В.С. Затолочний)
у справі №813/1259/18
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Марселл»
доГоловного управління ДФС у Львівській області
провизнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Марселл» (далі - Товариство) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (далі - ГУ ДФС), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №1054 від 20.02.218 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Марселл».

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначило про те, що спірний наказ є протиправним та таким, що не відповідає вимогам податкового законодавства, так як податковий орган його виніс всупереч підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (далі - ПК України). Зокрема відповідача не навів у запитах, обставин з яких убачається, що позивач порушив вимоги податкового законодавства, що позбавляє позивача обов'язку надавати відповідь на такі запити, а неповнота відповіді на запит не є підставою для проведення позапланової перевірки, а підставою для проведення перевірки є саме ненадання такої відповіді. Зі змісту запитів не можливо встановити яким чином на підставі аналізу декларації можна було встановити відсутність реального здійснення операцій, коли реальність підтверджується первинними документами, які не відображаються в податкових базах і є підставою для відображення господарських операцій в податковому та бухгалтерському обліку. Запити податкового органу не містять конкретних видів порушень, виявлених податковим органом: чи це заниження податкового зобов'язання із посиланням на конкретні господарські відносини із суб'єктами господарювання, чи то завищення податкового кредиту із зазначенням продавців, з якими укладались договірні відносини, та який здійснював поставку. Відтак, із запитів не можливо встановити, конкретні обставини, з яких податковий орган вбачає порушення ТОВ «Марселл» податкового законодавства.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25.07.2018 залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2018 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДФС від 20.02.2018 №1054 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Марселл». Мотивами вказаних рішень стали досліджені обставини необґрунтованості численних запитів відповідача, на які позивачем щораз були надані відповіді, в тому числі копії документів.

Не погоджуючись з даними рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати, у задоволені позову відмовити, оскільки вважає, що вони були прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права. В мотиви скарги вкладає свої міркування щодо правомірності надісланих на адресу позивача запитів, на які він не надав у повному обсязі відповіді. При цьому наголошує, що деякі неточності чи формальні помилки у таких запитах не можуть бути підставою для визнання спірного у даній справі наказу протиправним.

Відзив на вказану касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Переглянувши судове рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за результати аналізу показників, що містяться у податковій декларації з ПДВ позивача, поданої ним за відповідний період та податкової інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до статей 72, 73 та 74 ПК України, що відповідно до пункту 74.1 статті 74 ПК України використовується для виконання покладених на контролюючі органи завдань, а саме даних єдиного реєстру податкових накладних та даних показників поданих до податкового органу декларацій та звітів на адресу Товариства були скеровані запити про надання інформації (пояснень) та її документального підтвердження №15329/10/13-01-14-14 від 26.09.2017, №16764/10/13-01-14-14 від 09.10.2017, №17023/10/13-01-14-08-13 від 10.10.2017, №21099/10/13-01-12-11 від 17.11.2017, №23537/10/13-01-14-14 від 07.12.2017, №24615/10/13-01-14-14 від 18.12.2017.

Товариство на виконання зазначених запитів податкового органу листами від 17.10.2017, від 03.11.2017, від 10.11.2017, від 21.12.2017, від 15.01.2018, від 16.01.2018 надало письмові пояснення з підтверджуючими документами.

З таких листів вбачається, що позивач виконував вимоги запитів не повністю, зокрема: на запити від 26.09.2017 та від 10.10.2017 надано позивачем відповіді і копії запитуваних документів; на запити від 09.10.2017, від 17.11.2017, від 07.12.2017 та від 18.12.2017, позивач надав обґрунтовані відповіді щодо відмови у наданні інформації у зв'язку з невідповідністю запиту відповідача вимогам податкового законодавства.

У зв'язку із чим, наказом ГУ ДФС №1054 від 20.02.2018 на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Марселл» з питань проведення взаємовідносин із ТОВ «ЛКО», ПП «Альдегрест», ТОВ «Гранд Рівєра» за період січень 2017 року, ПАТ»Галнафтохім», ТзОВ «Конад Груп», ТОВ «Лаціо Груп», ТОВ «Волиньтабак», ТзОВ «Трейдкомюг», ТОВ «Вальторн», ПП «Торг-Сервіс-2007» за період липень 2017року, ТОВ «Агромат-інвест» за період червень 2017року, ТОВ «Равел», ТзОВ «Скірос» за період серпень 2017року, ТОВ «Карго солюшн», ТОВ «Енерком груп», ТОВ «Мендо», ТОВ «Баланай», ТОВ «Інтервел груп» за період вересень 2017року, ТОВ «Мендо», ТзОВ «Промислова група «Мяв», ТОВ «Торговельний алянс «Пекарал», ТОВ «Нові долиняни» за період жовтень 2017року.

Перевірка контролюючим органом не проведена, так як позивач, не погодившись із даним наказом та вважаючи його протиправним, не допустив перевіряючих до перевірки (акт №110/13-01-14-12).

Незгода позивача із вказаним актом стала підставою для його звернення до суду, які прийняли аргументи позивача з чим погоджується такого Верховний Суд, з огляду на наступне.

Підставами проведення документальної позапланової виїзної перевірки визначено, зокрема, положення пункту 73.3 статті 73, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

Наявність підстав для проведення перевірки, як встановлено судами попередніх інстанцій, доводиться у зв'язку з тим, що податковим органом на адресу Товариства направлено 5 запитів про надання пояснень та їх документальних підтверджень по взаємовідносинах з різними контрагентами. Кожен наступний запит містив вказівку про надання інформації щодо додаткового кола контрагентів. На 2 із 5 запитів позивач надав відповідь та запитувані документи, а на 3 інші відмовив ГУ ДФС у їх задоволенні, з підстав їх необґрунтованості та суперечливості запитуваної інформації.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених Кодексом.

Згідно із абзацом четвертим підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених Кодексом.

Перелік обставин, за наявності яких контролюючий орган може призначити документальну позапланову перевірку, передбачено пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 № 1797-VIII (далі по тексту - Закон № 1797), який набрав чинності з 01.01.2017 (за виключенням окремих статей), до ПК України вносяться зміни, що стосуються контрольно-перевірочної роботи.

Законом № 1797 уточнено підстави для проведення позапланових документальних перевірок. Зокрема, підпункт 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України доповнено змістом, що надає можливість проведення позапланової перевірки також у разі отримання інформації, яка свідчить про порушення вимог податкового законодавства.

При цьому підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України встановлено термін для надання платниками податків пояснень на запит контролюючого органу - 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту, та вимоги до його змісту.

Отримання податкової інформації та направлення запитів контролюючими органами регламентовано статтею 73 ПК України та постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1245 «Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом» (далі - Порядок). Зокрема, чітко визначено перелік підстав для направлення суб'єкту господарювання запиту про подання інформації, а також вимоги до його оформлення.

Так, відповідно до пункту 73.3 статті 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

За змістом пункту 10 Порядку встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

У разі, коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому пункту 73.3 статті 73 Кодексу, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Верховний Суд зазначає, що вимоги, які висуваються до змісту запиту є нормативно визначеними і поширювальному тлумаченню не підлягають.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що підставою для надіслання запитів податкового органу стали результати аналізу показників, що містяться у податкових декларації з ПДВ, поданих платником податків за відповідні періоди та податкової інформації, отриманої та опрацьованої відповідно до положень Податкового кодексу України, а саме даних єдиного реєстру податкових накладних та даних показників поданих до податкового органу декларацій та звітів.

Водночас, як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, у запитах податкового органу не зазначено, в яких податкових деклараціях (звітах) та за який період виявлено недостовірність даних (податкових зобов'язань з ПДВ по операціях з контрагентами позивача) та в чому це полягає (завищення чи заниження таких зобов'язань), перелік можливих порушень формування податкового зобов'язання, які допущені Товариством при здійсненні господарських операцій з контрагентам, а також обставини, які вказують на наявність у відповідача сумнівів щодо реальності господарських операцій Товариства з зазначеними у запитах контрагентом, а також не наведено жодних фактів, які свідчать про порушення Товариством податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. У запитах відсутні чітко окреслені обставини, які вказують на нереальність господарських операцій Товариства з переліченими контрагентами.

Відповідно до статті 81 ПК України у наказі на проведення документальної позапланової перевірки повинно бути зазначено підставу для її проведення із зазначенням відповідного підпункту пункту 78.1 статті 78 Кодексу.

Підставою проведення перевірки у Наказі № 1054 визначено саме підпункт 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, реалізація якого передбачає необхідність наведення податковим органом у змісті запиту конкретних порушень цим платником податків, а не лише вживання загальних формулювань та суто посилання на норми податкового законодавства. Податковим органом в тих запитах, на які Товариством не надано будь-яких первинних документів вжито загальне формулювання «виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків», що не охоплюється дією підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, і до того ж також вимагає деталізації.

Посилання відповідача у касаційній скарзі на правову позицію Верховного Суду, відповідно до якої окремі дефекти запиту про надання інформації і наказу про призначення податкової перевірки для вирішення оспорюваного питання значення немає, оскільки відповідно до усталеної судової практики, зокрема, відсутність або неповнота посилань на конкретні пункти Кодексу не повинні розглядатися як підстава для визнання наказу протиправним є безпідставним.

З метою застосування такого підходу необхідно, щоб зі змісту спірного наказу вбачалося за можливе ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу, а не юридичну для призначення відповідної перевірки, тобто конкретні обставини податкового правопорушення.

Відповідно до змісту пунктів 74.2, 74.3 статті 74 ПК України, у редакції, що діяла на момент призначення позапланової виїзної документальної перевірки, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Використання податкової інформації як привід для направлення запиту платнику податків є правомірним, разом з тим наявність такої інформації сама по собі не позбавляє податковий орган обов'язку дотримуватися законодавчо встановлених вимог щодо форми та змісту відповідного запиту. Призначаючи перевірку з підстав ненадання відповіді на такі обов'язкові запити, податковий орган також зобов'язаний наводити конкретний підпункт та пункт статті 78 Податкового кодексу України, а не підміняти один підпункт іншим.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 20.11.2018, справа 813/1133/18 (провадження №К/9901/62920/18).

Отже, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що за умови встановлених обставин справи у податкового органу були відсутні підстави для призначення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків, відтак Наказ №1054 є протиправним та підлягає скасуванню.

Підсумовуючи наведене, Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до частини третьої статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.07.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2018 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

........................

........................

.........................

В.П. Юрченко
І.А. Васильєва
С.С. Пасічник
Судді Верховного Суду