Справа № 2040/6309/18
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 р.Справа № 2040/6309/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бенедик А.П.,

Суддів: Гуцала М.І. , Донець Л.О. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Зінченко А.В.) від 10.09.2018 року (повний текст рішення складено 11.09.2018р.) по справі №2040/6309/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аттіка-2007"

до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Аттіка-2007", звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.07.2018 року № про застосування штрафу в розмірі 29710,46 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що встановлені за наслідком проведеної перевірки висновки податкового органу про недотримання ТОВ "Аттіка-2007" термінів реєстрації податкових накладних є помилковими, а тому застосування до платника штрафних санкцій на підставі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є протиправним.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 26.07.2018 року № в частині застосування штрафу в розмірі 28488,89 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Головного управління ДФС у Харківській області на користь позивача судовий збір в сумі 1689 грн. 58 коп.

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2018 року в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вказує, що задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про відсутність в діях платника порушення термінів реєстрації податкових накладних з посиланням на скриншоти з програми M.E.DOC. Зазначив, що єдиним доказом на підтвердження реєстрації податкової накладеної є відповідна квитанція.

Позивач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представники сторін про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлялись.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що співробітниками Головного управління ДФС у Харківській області проведено камеральну перевірку ТОВ "Аттіка-2007" з питання своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН за результатом якої складено акт перевірки від 13 липня 2018 р. №10311//20-40-12-13-19/34630835.

Під час перевірки встановлена несвоєчасна реєстрація позивачем податкових накладних та/або розрахунків коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних при виникненні податкових зобов'язань за грудень 2015 р., червень 2016 р., липень 2016 р., серпень 2016 р., грудень 2016 р., січень 2017 р., березень 2017 р., квітень 2017 р. та березень 2018 р., чим порушено п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

На підставі висновків акту перевірки, Головним управлінням ДФС у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення від 26.07.2018р. №, яким до платника застосовано штраф у розмірі 29 710 грн. 46 коп.

Позивач, не погоджуючись із правомірністю податкового повідомлення-рішення, звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що можливість застосування до платника наслідків несвоєчасної реєстрації податкової накладної, передбачених статтею 120-1 ПК України, передбачена лише за наявності його вини. Оскільки затримка реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних виникла не з вини позивача, висновок контролюючого органу про застосування штрафних санкцій у розмірі 28488,89 грн. є неправомірним. В частині застосування штрафної санкції в розмірі 1221,57 грн., суд дійшов висновку, що вона була застосована правомірно, оскільки факт підтверджено матеріалами справи, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 3 ст. 308 КАС України).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку про їх обґрунтованість, виходячи з наступного.

ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (ст. 1 ПК України).

Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами (п.14.1.60 ст.14 ПК України).

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) /пункт 201.7 статті 201 ПК України.

Згідно приписів п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.10 статті 201 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Під час розгляду справи встановлено, що ТОВ "Аттіка-2007" були складені та подані на реєстрацію наступні податкові накладні: № 87 від 17.12.2015 року, № 88 від 17.12.2015 року, № 84 від 17.12.2015 року, № 85 від 17.12.2015 року, № 86 від 17.12.2015 року, № 73 від 15.07.2016 року, № 72 від 15.07.2016 року, №69 від 15.07.2016 року, № 74 від 15.07.2016 року, № 75 від 15.07.2016 року, № 76 від 15.07.2016 року, № 68 від 15.07.2016 року, № 70 від 15.07.2016 року, № 71 від 15.07.2016 року, № 11 від 09.08.2016 року, № 12 від 09.08.2016 року, № 35 від 09.08.2016 року, №24 від 09.08.2016 року, № 32 від 09.08.2016 року, №22 від 09.08.2016 року, №40 від 09.08.2016 року, №16 від 09.08.2016 року, №38 від 09.08.2016 року, №39 від 09.08.2016 року, №5 від 09.08.2016 року, №23 від 09.08.2016 року, №13 від 09.08.2016 року, №1 від 09.08.2016 року, №18 від 09.08.2016 року, №3 від 09.08.2016 року, №34 від 09.08.2016 року, №6 від 09.08.2016 року, №19 від 09.08.2016 року, №4 від 09.08.2016 року, №17 від 09.08.2016 року, №27 від 09.08.2016 року, №2 від 09.08.2016 року, №33 від 09.08.2016 року, №130 від 31.01.2017 року, №119 від 31.01.2017 року, №121 від 05.04.2017 року, №89 від 31.03.2017 року, №202429 від 16.06.2016 року, №66629 від 24.02.2017 року, №918299 від 24.02.2017 року.

Граничний термін реєстрації вказаних податкових накладних вказаний в акті перевірки з урахуванням вимог ПК України.

Згідно скріншотів з програми М.Е.БОК (властивості документа) зазначені податкові накладні були направлені на реєстрацію в межах граничного строку реєстрації податкових накладних.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України, підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов'язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З огляду на те, що протягом операційного дня жодної квитанції в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкової накладної в електронному вигляді до позивача не направлялось та не надходило, то вказані в акті перевірки податкові накладні вважаються зареєстрованими в передбачені законодавством терміни.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних.

Згідно пункту 8 вказаного Порядку (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації платникові податку, який здійснює реєстрацію, видається квитанція в електронній формі, у якій наводяться реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про постачальника (продавця) товарів (послуг), дата і час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова

накладна та/або розрахунок коригування. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається платникові податку, який здійснює реєстрацію, засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається у ДФС.

Пунктом 9 Порядку (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: 1) наявність помилок під час заповнення податкової накладної; 2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; 3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; 4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200-1.Зстатті 200-1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); 5) порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається протягом операційного дня платникові податку засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Згідно квитанції № 1 податкові накладні: № 87 від 17.12.2015 року, № 88 від 17.12.2015 року, № 84 від 17.12.2015 року, № 85 від 17.12.2015 року, № 86 від 17.12.2015 року, № 73 від 15.07.2016 року, У" 72 від 15.07.2016 року, №69 від 15.07.2016 року, № 74 від 15.07.2016 року, №75 від 15.07.2016 року, № 76 від 15.07.2016 року, № 68 від 15.07.2016 року, № 70 від 15.07.2016 року, № 71 від : 5.07.2016 року, № 11 від 09.08.2016 року, № 12 від 09.08.2016 року, № 35 від 09.08.2016 року, № 24 від 09.08.2016 року, № 32 від 09.08.2016 року, №22 від 09.08.2016 року, №40 від 09.08.2016 року, №16 від 09.08.2016 року, №38 від 09.08.2016 року, №39 від 09.08.2016 року, №5 від 09.08.2016 року, №23 від 09.08.2016 року, №13 від 09.08.2016 року, №1 від 09.08.2016 року, №18 від 09.08.2016 року, №3 від 09.08.2016 року, №34 від 09.08.2016 року, №6 від 09.08.2016 року, №19 від 09.08.2016 року, №4 від 09.08.2016 року, №17 від 09.08.2016 року, №27 від 09.08.2016 року, №2 від 09.08.2016 року, №33 від 09.08.2016 року, №89 від 31.03.2017 року, №202429 від 16.06.2016 року, доставлені та прийняті ДФС поза межами визначених граничних термінів для їх реєстрації.

Позивач під час здійснення операцій з постачання товарів/послуг вчинив усі необхідні дії щодо реєстрації податкових накладних у термін передбачений законодавством в Єдиному реєстрі податкових накладних, проте з незалежних від нього причин вказані накладні зареєстровані органом ДФС поза межами визначеного законодавством строку.

Колегія суддів зазначає, що законодавець передбачив можливість застосування до платника податків наслідків несвоєчасної реєстрації податкової накладної, передбачених статтею 120-1 ПК України, лише за наявності його вини.

Так, відповідно до пункту 109.1 статті 109 ПК України, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Користування позивачем платною та обов'язковою програмою me.doc., відсутність відповідальності ДФС за порушення обміну інформацією, що виникла внаслідок несправності будь-яких засобів телекомунікаційного зв'язку, некоректна робота телекомунікаційної системи, програмного забезпечення me.doc., не тягне за собою визнання вини платника податків у порушенні строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року № 3477-IV зазначається, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною 17.07.1997 року (далі - Конвенція), є частиною національного законодавства.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 19 Конвенції передбачено, що для забезпечення дотримання Високими Договірними Сторонами, однією з яких є Україна, їхніх зобов'язань за Конвенцією та протоколами до неї, створюється Європейський суд з прав людини. Він функціонує на постійній основі. Високі Договірні Сторони зобов'язуються виконувати остаточні рішення Суду в будь-яких справах, у яких вони є сторонами (ст. 46 Конвенції).

Згідно Рішення ЄСПЛ по справі "Рисовський проти України" (Rysovskyyv. Ukraine) від 20.10.2011 року (заява № 29979/04), принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskalv. Poland).

Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatismutandis, рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pinc v. The Czech Republic), заява №36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII).

Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обовязків (див. рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelasv. Croatia).

Оскільки несвоєчасна реєстрація податкових накладних відбулася не з вини позивача, колегія суддів дійшла висновку про неправомірне застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 28488,89 грн. на підставі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 77 КАС України, не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження законності та обґрунтованості податкового повідомлення-рішення в оскаржуваній частині.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 320, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2018 року по справі №2040/6309/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аттіка-2007" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкового повідомлення - рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя (підпис)А.П. Бенедик
Судді(підпис) (підпис) М.І. Гуцал Л.О. Донець
Повний текст постанови складено 01.04.2019 року.