Справа № 807/1183/16
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2019 рокум. Ужгород№ 807/1183/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Дору Ю.Ю..

за участі:

секретаря судового засідання Гулай М.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства "Закарпатський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року Дочірнє підприємство "Закарпатський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (надалі - позивач, ДП "Закарпатоблавтодор ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України") звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області (надалі - відповідач, Ужгородська ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області), в якій просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення НОМЕР_1 від 25.08.2016 року та податкове повідомлення-рішення № від 25.08.2016 та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.04.2018 у справі №807/1183/16 залишено без змін.

За наслідками касаційного розгляду даної справи, постановою Верховного Суду від 20.11.2018 касаційну скаргу Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області задоволено частково, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2018 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року у справі №807/1183/16 - скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2018 року прийнято адміністративну справу до розгляду у порядку загального позовного провадження.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 25.08.2016 року та № НОМЕР_2 від 25.08.2016 року ДПІ у м. Ужгороді ГУ ДФС у Закарпатській області винесені за результатами камеральної перевірки позивача, проведеної за межами повноважень та правового поля з порушенням Податкового кодексу України. Станом на момент проведення відповідачем камеральної перевірки не було правових підстав, у межах строків визначених законодавством для її проведення, оскільки, її проведено з порушенням 30 денного терміну для проведення камеральної перевірки, встановленого в п.200.10 ПК України. Акт перевірки позивачем отримано 11.08.2016 року, а податкові повідомлення-рішення № та № прийняті 25.08.2016, тобто з порушенням десятиденного терміну.

Додатково представником позивача 14 січня 2019 року подано до суду пояснення по справі, відповідно до яких просить суд врахувати, що підставою відповідальності за п.120-1.1 ст.120-1 (у редакції на час прийняття податкового повідомлення-рішення №) є порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, які підлягають наданню покупцям-платниками ПДВ. Та зазначив, що протягом 2016 року, до внесення відповідних змін до Податкового кодексу України на підставі Закону №1797-VІІІ, які набрали чинності з 01.01.2017 року питання своєчасності та повноти сплати податків перевірялися податковим органом лише в межах проведення документальної перевірки.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд даний адміністративний позов задовольнити повністю з підстав викладених у позовній заяві.

Представником Ужгородської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатські області було подано до суду письмові заперечення на адміністративний позов (а.с.32-36), згідно яких просив у задоволенні таких відмовити з огляду на те, що вважає позов безпідставним таким, що не підлягає задоволенню. Вказує на те, що жодного законодавчого підтвердження позиції позивача не має, акт камеральної перевірки, а також оскаржувані податкові повідомлення-рішення складені в строк передбачений ПК України. 30 січня 2019 року представником відповідача подано заперечення на пояснення по справі, у яких зазначив, що на час проведення перевірки позивача діяла редакція підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПКУ, яка не давала можливості проводити документальну позапланову перевірку відповідно до даної норми закону. Приписами п.77.3 ст.77 ПКУ визначено, що забороняється проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов'язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку з доходів фізичних осіб та зобов'язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами.

Представник відповідача в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечував та просив суд у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у запереченнях на адміністративний позов відмовити повністю.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, заслухавши думку представників сторін з приводу даного позову, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом в ході судового розгляду та вбачається із матеріалів даної адміністративної справи, відповідачем проведено камеральну перевірку позивача за результатами якої складено Акт № 24/12-01/31179046 від 08.08.2016 р. «Про результати камеральної перевірки щодо дотримання встановлених законодавством граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних з податку на додану вартість та своєчасності сплати податку на додану вартість за період грудень 2014 року листопад 2015 року.(далі Акт камеральної перевірки) (а.с.16-24).

У висновку Акту камеральної перевірки вказано, що дані камеральної перевірки свідчать про відсутність з вини платника реєстрації податкової накладної, що підлягає наданню покупцю платнику податку на додану вартість, та розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 180 календарних днів з дати їх складання за липень 2015р. листопад 2015 р. та порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних з податку на додану вартість за період жовтень 2015 р. листопад 2015 р. визначених ст. 201 ПК України. Також зазначено порушення граничних термінів сплати податку на додану вартість по декларації за червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2015 року, уточнюючих розрахунках до декларацій з ПДВ від 24.09.2015р., 23.09.2015 р., та Рішення ОДПС України про розстрочення (відстрочення) податкового боргу (ст.100 ПКУ) від 07.07.2015 р. №34 (по деклараціям за грудень 2014р., січень, лютий 2015 р.).

За результатами проведеної перевірки та на підставі Акту камеральної перевірки винесено податкові повідомлення-рішення: № від 25.08.2016 року у зв'язку з порушенням граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201, та згідно зі статтею 120 ПК України за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних застосовано штраф на загальну суму 119021,39 грн. (а.с.8-9) та № від 25.08.2016 року, яким за порушення строку сплати суми грошового зобовязання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) визначеного п.203.1 ст.203 ПК України, та на підставі ст.126 ПК України за затримку сплати грошового зобовязання в сумі 7381000,5 грн. 10 коп. зобовязано сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі один мільйон чотириста сімдесят шість тисяч двісті гривень 10 копійок за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (а.с.12).

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального (у редакції, чинній на момент проведення перевірки).

Порядок проведення камеральної перевірки та його процедуру врегульовано статтею 76 Податкового кодекс України. Зокрема, така перевірка проводиться посадовими особами податкового органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення перевірки не обов'язкова.

Відповідно до пункту 76.3 статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Згідно висновків наведених Верховним Судом за результати розгляду даної адміністративної справи обмеження щодо строків проведення камеральної перевірки, передбачене пунктом 76.3 статті 76, так само як і пунктом 200.10 статті 200 Податкового кодексу України до спірних правовідносин не застосовуються, оскільки у цій справі мова йде про несвоєчасну реєстрацію та нездійснення реєстрації податкових накладних/ розрахунків до них, а не про подання податкової декларації чи уточнюючого розрахунку до неї. Отже, до даних спірних правовідносин застосовуються строки визначені статтею 102 Податкового кодексу України.

Податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_1 за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201 Податкового кодексу України та згідно зі статтею 120-1 цього Кодексу застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 15 664 грн 48 коп. за затримку реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму податку на додану вартість 156 644 грн 55 коп.; у розмірі 20 % у сумі 14 422 грн 23 коп.; у розмірі 50% за відсутність реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування на суму податку на додану вартість 177 869 грн 36 коп.

Під час проведення камеральної перевірки податковим органом згідно даних системи "Архів електронної звітності" підсистеми "Єдиний реєстр податкових накладних" встановлено, що Дочірним підприємством "Закарпатський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" зареєстровано 53 податкових накладних з порушенням граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на суму 180520,26 грн. (в т.ч. ПДВ 30086,71).

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 10, 20, 30, 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, залежно від тривалості порушення терміну реєстрації.

Пунктом 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України передбачена можливість застосування штрафу у розмірі 50% суми податкових зобов'язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

За приписами статті 201.10 ПК України які діяли на час реєстрації податкових накладних позивачем, тобто період, який охоплено податковою перевіркою визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до абз.11 ст. 201.10 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Процедуру реєстрації податкових накладних визначають пункт 201.10 Податкового кодексу України та Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 № 1246. Дотримання строків реєстрації податкових накладних продавцем є визначальним. Недотримання цих вимог не тільки є порушенням податкової дисципліни продавця товару/послуг. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Суд зауважує, що у даному випадку об'єктом камеральної перевірки є, серед іншого, дані Єдиного реєстру податкових накладних. Особливості камеральної перевірки полягають у тому, що для її проведення не потрібен наказ керівника податкового органу або інший спеціальний дозвіл чи направлення, не потрібно згоди платника податків, а також його присутності. Метою камеральної перевірки є виявлення в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, зокрема Єдиного реєстру податкових накладних, арифметичних та/або методологічних помилок, або інших відомостей, які призвели до заниження/завищення податкових зобов'язань або свідчать про допущені платником податків порушення термінів, порядку реєстрації податкових накладних, акцизних накладних або про неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності, відповідальність за що передбачена статтями 120, 120-1, 120-2 ПК України.

Предметом камеральної перевірки, у розумінні підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України в редакції, що діяла до 1 січня 2017 року та з урахуванням внесених змін, охоплюються питання своєчасності реєстрації податкових накладних.

Виявлення контролюючим органом цього порушення не потребує наявності будь-яких документів платника податку або необхідності витребувати такі в останнього, достатніми є дані Єдиного реєстру податкових накладних, дані податкових декларацій та дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість, що свідчить про змістовне уточнення законодавцем правового регулювання цього питання шляхом доповнення з 1 січня 2017 року підпункту 75.1.1 абзацом другим, яким визначено, що предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Позивачем під час розгляду даної адміністративної справи не надано суду достатніх та беззаперечних доказів на спростування висновків контролюючого органу щодо строків реєстрації податкових накладних/розрахунку зафіксовані актом камеральної перевірки. Та, оскільки до спірних правовідносин застосовуються приписи статті 102 ПК України, у даному випадку відповідачем правомірно проведено камеральну перевірку 08.08.2016 року щодо своєчасності реєстрації податкових накладних за період з жовтня 2015 по листопад 2015. Відтак, за результатами камеральної перевірки щодо дотримання встановлених законодавством граничних термінів відповідачем правомірно встановлено порушення строків визначених статтею 201.10 ПК України та відповідно податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 є правомірним та не підлягає скасуванню.

Податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_2 за порушення строку сплати грошового зобов'язання з податку на додану вартість до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 1 476 200 грн 10 коп., що становить 20% від суми несвоєчасно сплаченого грошового зобов'язання у розмірі 7 381 000 грн 50 коп.

Як установлено судом предметом перевірки були питання дотримання встановлених законодавством граничних термінів реєстрації податкових накладних за період жовтень 2015 - листопад 2015 та своєчасності сплати податку на додану вартість за грудень 2014 - листопад 2015 року, в основу застосування штрафу покладений акт камеральної перевірки.

Враховуючи основні ознаки камеральної перевірки, визначені статтями 75, 76 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час проведення перевірки), зокрема проведена перевірка у приміщенні податкового органу, без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення, можна дійти висновку, що відповідачем проведена перевірка, яка за своїми ознаками притаманна саме камеральній перевірки.

Абзацом другим пункту 75.1 статті 75. Податкового кодексу України встановлено, що камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом документальної перевірки є зокрема своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, що передбачено підпунктом 75.1.2. пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України.

Системний аналіз норм, які визначають порядок камеральної перевірки та які діяли на час проведення перевірки податковим органом в межах спірних правовідносин, свідчить про те, що мета камеральної перевірки - виявити в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, єдиних реєстрів, арифметичні та/або методологічні помилки, або інші відомості які призвели до заниження або завищення податкового зобов'язання або посвідчують інші реєстраційні порушення, які доводять склад податкового правопорушення. Камеральна перевірка проводиться на систематичній основі, тобто перевіряються всі без винятку податкові декларації та уточнюючі розрахунки, подані платником, якого перевіряють.

Натомість до 01 січня 2017 року (до внесення змін до статті 75 Податкового кодексу України) питання своєчасності нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів були предметом документальної перевірки, якій властиві зовсім інші ознаки в залежності від її виду (виїзна, невиїзна, планова, позапланова).

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 20.11.2018 за наслідками касаційного розгляду даної адміністративної справи №807/1183/16, під час проведення камеральної перевірки ( в редакції, яка діяла до 01 січня 2017 року) не можуть перевірятися інші питання, крім перевірки податкової звітності суцільним порядком та даних відповідних Реєстрів. Документи, що мають відношення до такої перевірки, є саме податкові декларації (розрахунки) і ніякі інші. Якщо ж під час проведення камеральної перевірки виявлено порушення податкового законодавства, податковий орган має право призначити та провести документальну (виїзну, невиїзну або планову чи позапланову) перевірку платника податків.

Відповідно до приписів частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Під час розгляду даної адміністративної справи суду не надано жодних доказів проведення відповідачем документальної перевірки позивача з питань своєчасності сплати податку на додану вартість за грудень 2014 - листопад 2015, що свідчить про порушення податковим органом способу реалізації владних управлінський функцій та недотримання ним критеріїв, визначених статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, яким має відповідати рішення суб'єкта владних повноважень.

Невиконання податковим органом Порядку проведення документальних планових/ позапланових перевірок на виконання вимог статей 77, 78, 79 Податкового кодексу України призводить до порушення відповідачем способу реалізації владних управлінських функцій та відсутності правових наслідків перевірки, яка не повинна була охоплювати на час її проведення питання своєчасності сплати грошового зобов'язання.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку дій відповідача, суд керується, зокрема, положеннями ч.2 ст.2 КАС України, відповідно до якої, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частина 2 ст.77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи законодавство чинне на момент виникнення спірних правовідносин та обставини справи, суд приходить до висновку, що суб'єкт владних повноважень, при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 25.08.2016 діяв відповідно до вимог чинного законодавства та вказане податкове повідомлення-рішення є правомірним, водночас, при винесенні податкового повідомлення-рішення від 25.08.2016 року №, відповідачем не дотримано вимог чинного законодавства України та передбачених ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України принципів, оскільки такому передувало порушення порядку проведення перевірки позивача та вказане податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ч.ч.3,4 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобовязати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обовязку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

При поданні даного адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 23928,32 грн. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають до задоволення в частині позовних вимог, то на користь позивача підлягають стягненню з відповідача, судові витрати у розмірі 11964,16 грн.

На підставі наведеного та керуючись статтями 5,6,9,77,78,90,134,139,205,243-246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Дочірнього підприємства "Закарпатський облавтодор", Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (88000, Закарпатська область, м.Ужгород, вул.Собранецька, 39, ) до Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м.Ужгород, вул.Загорська, буд.10-а, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 25.08.2016.

У задоволенні позову у частині решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області () за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Дочірнього підприємства "Закарпатський облавтодор", Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" () судові витрати у розмірі 11964,16 грн. (одинадцять тисяч дев'ятсот шістдесят чотири гривні 16 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 3 статті 243 КАС України повний текст рішення складено та підписано 01.04.2019 року.

СуддяОСОБА_3