Справа № 440/4283/18
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору

01 квітня 2019 р.Справа № 440/4283/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калитки О. М.,

Суддів: Калиновського В.А. , Мельнікової Л.В. ,

розглянувши клопотання Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про відстрочення від сплати судового збору за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.02.2019 року по справі № 440/4283/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурат"

до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області , Управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві Полтавської області

про стягнення пені,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.02.2019 року задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурат" до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області , Управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві Полтавської області про стягнення пені .

Державною податковою інспекцією у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області подано апеляційну скаргу на вказане судове рішення, яка також містить клопотання про відстрочення від сплати судового збору.

Розглянувши клопотання відповідача, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приписами ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції процесуального закону від 03.10.2017 року, передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

У відповідності до ч. 2 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у неї коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють орган державної влади від обов'язку своєчасної сплати судового збору.

Зазначена позиція також відповідає висновкам Європейського суду з прав людини у рішенні по справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005 року (заява № 70297/01).

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Зазначене вище узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, що викладена, зокрема, в ухвалах від 11.12.2018 року по справі 810/1373/18 (К/9901/64172/18), від 23.01.2019 року по справі № 810/1703/18 (К/9901/66638/18), від 23.01.2019 року по справі № 820/980/18 (К/9901/66646/18).

Відповідно до частини 6 ст. 13 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Перевіривши матеріали справи та доводи поданого клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав, передбачених ч. 1 ст. 8 Закон України "Про судовий збір", для відстрочення сплати судового збору Державній податковій інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області.

Керуючись ст. ст. 132, 133 КАС України, ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про відстрочення від сплати судового збору - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач (підпис)О.М. Калитка
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський Л.В. Мельнікова