Справа № 0440/5541/18
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2019 року м. Дніпросправа № 0440/5541/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

за участю секретаря судового засідання Лащенко Р.В.

за участі сторін (представників): представник позивача Федущак Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Комунального підприємства "Апостоловеводоканал" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду (суддя 1-ї інстанції Бондар М.В.) від 26 вересня 2018р. в адміністративній справі №0440/5541/18 за позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства "Апостоловеводоканал", третя особа: Криворізька південна об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про накладення арешту на кошти та інші цінності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач у лютому 2018р. звернувся до суду з адміністративним позовом до Комунального підприємства "АПОСТОЛОВЕВОДОКАНАЛ", третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Криворізька південна об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про накладення арешту на кошти та інші цінності КП "АПОСТОЛОВЕВОДОКАНАЛ", , що знаходяться в банку платника податків, який має податковий борг у розмірі 2676768,10 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за позивачем обліковується податковий борг з податку на додану вартість, з рентної плати за спеціальне використання води, з податку на прибуток підприємств, по надходженням від розміщення відходів на загальну суму 2676768,10 грн. При цьому, майно відповідача в податкову заставу не зареєстровано, оскільки таке відсутнє.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2018р. позов задоволено.

Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить оскаржене рішення скасувати, у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга обґрунтована зокрема тим, що суд першої інстанції приймаючи рішення про задоволення позовних вимог не врахував доводи відповідача, що податковий борг погашається. Відповідачем вживаються всі можливі для цього заходи - звернення до місцевих органів самоврядування, а такими надаються кошти, а також приймаються рішення про розстрочення сум податкового боргу.

Відповідачем на апеляційну скаргу було подано відзив в якому просили відмовити у задоволенні скарги, з тих підстав, що суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення, а доводи відповідача не спростовані у ході розгляду справи. зазначають, що податкова заборгованість постійно наявна у відповідача.

Представник відповідача апеляційну скаргу підтримав в судовому засіданні 25.03.2019р., просив її задовольнити з підстав в ній викладених. Надав пояснення щодо суті апеляційної скарги та доводам викладених в ній.

В судове засідання представник відповідача 27.03.2019р. не з'явився, надав заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні представник позивача заперечив на доводи апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції задовольнив позов з підстав ненадання відповідачем доказів сплати податкового боргу в повному обсязі, а майно за рахунок якого можливо здійснити погашення боргу відсутнє.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач звернувся до суду з позовом про накладення арешту на кошти та інші цінності КП "АПОСТОЛОВЕВОДОКАНАЛ", , що знаходяться в банку платника податків, який має податковий борг у розмірі 2676768,10 грн.

Зазначає, що сума боргу складається, відповідно до інтегрованих карток платника податків за наступними податками/платежів у розмірі 2676768,10 грн., а саме:

- з податку на додану вартість у сумі 2 174 992,01 грн.;

- з рентної плати за спеціальне використання води від підприємств ЖКП у сумі 470 300,40 грн.;

- з податку на прибуток підприємств у сумі 18 058,39 грн.;

- з рентної плати за спеціальне використання води у сумі 11 149,72 грн.

22.11.2017 року позивачем прийнято рішення №34811/10/0436-17-12-16 про опис майна у податкову заставу КП "АПОСТОЛОВЕВОДОКАНАЛ" та направлено до департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради лист про реєстрацію обтяження - по об'єктами нерухомого майна КП "АПОСТОЛОВЕВОДОКАНАЛ" (а.с. 33-36).

Державним реєстратором відмовлено у державній реєстрації обтяжень на майно, оскільки відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за КП "АПОСТОЛОВЕВОДОКАНАЛ" не зареєстровано право господарського відання або оперативного управління на майно, щодо якого заявником подано заяву щодо обтяження (а.с. 25-32).

Податкова вимога вручена у вересні 2013р. (а.с. 63). З цього періоду податковий борг (заборгованість) не переривався.

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені статтею 94 Податкового кодексу України.

Арешт коштів на рахунку платника податків відповідно до абзацу 2 підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду. Жодного рішення податковий орган в такому разі не приймає.

Відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

Відповідно до пункту 91.3 статті 91 Податкового кодексу України податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов'язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно.

Як вбачається з матеріалів справи 22.11.2017р. податковим керуючим складено акт опису майна №9/24246778 (а.с. 33).

Проте державним реєстратором відмовлено у державній реєстрації обтяжень на майно, відповідно рішень від 24.11.2017р. скільки відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за КП "АПОСТОЛОВЕВОДОКАНАЛ" не зареєстровано право господарського відання або оперативного управління на майно, щодо якого заявником подано заяву щодо обтяження (а.с. 25-27).

Як вбачається з матеріалів справи, податковим органом було складено акт про опис майна, на яке вказав самостійно боржник (а.с. 35).

Проте податковий орган не вчиняв дії щодо встановлення майна відповідача (боржника), яке можливо б було описати та звернути у податкову заставу, доказів про зворотне матеріали справи не містять, а представником позивача не спростовувались такі факти в суді апеляційної інстанції.

Таким чином беззаперечних доказів того, що у відповідача відсутнє майно для погашення суми податкового боргу та або балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі, суду не надано.

На зазначене суд першої інстанції не звернув уваги.

Крім того, на думку колегії суддів накладення арешту на кошти або майно боржника є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом про накладення арешту на кошти та інші цінності КП "АПОСТОЛОВЕВОДОКАНАЛ", , що знаходяться в банку платника податків, який має податковий борг у розмірі 2676768,10 грн. з метою погашення такої суми боргу.

Проте позивач не спростовує факту погашення, хоча і часткового податкової заборгованості відповідачем, що також свідчить подання позивачем про це інформації в судії першої інстанції (а.с. 115-118).

Докази погашення податкової заборгованості подано і відповідачем в суді першої та апеляційної інстанціях.

Крім того, на думу колегії суддів позивач визначаючи суму боргу у розмірі 2676768,10 грн. ( з податку на додану вартість у сумі 2 174 992,01 грн.; з рентної плати за спеціальне використання води від підприємств ЖКП у сумі 470 300,40 грн.; з податку на прибуток підприємств у сумі 18 058,39 грн.; з рентної плати за спеціальне використання води у сумі 11 149,72 грн.) помилково вказує про утворення нового боргу проте і не спростовує факту поступово погашення цієї суми боргу, оскільки судом повинно прийматись рішення щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, з метою погашення конкретної суми боргу.

Щодо посилання позивача на довідки про стан рахунків боржника - відповідача (а.с. 19, 117), колегія суддів зазначає, що в таких суми недоїмки (боргу) не відповідають, відповідно по кодам платежів та виду бюджету у розрізі податків визначеної як заборгованість у позові та розрахунку (2676768,10 грн. ( з податку на додану вартість у сумі 2 174 992,01 грн.; з рентної плати за спеціальне використання води від підприємств ЖКП у сумі 470 300,40 грн.; з податку на прибуток підприємств у сумі 18 058,39 грн.; з рентної плати за спеціальне використання води у сумі 11 149,72 грн.) (а.с. 5 на звороті, а.с. 13-18).

Крім того, слід звернути увагу на те, що з норми положень п.п.20.1.33 п.20.1 ст.20 ПК України вбачається, що арешт накладається не на рахунки платника податків, а на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, в зв'язку з чим необхідним є надання податковим органом суду доказів наявності у платника податків коштів та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку.

Податковим органом надано докази про відкриті рахунки відповідача проте не надано доказів наявності коштів на рахунках КП «Апостоловеводоканал» чи інших цінностей, що знаходяться в банку, в зв'язку з чим позивачем фактично не надано суду підстав для задоволення позовних вимог у даній справі.

Враховуючи вищезазначене позивач, звернувшись до суду у відповідності до вимог ст.20 ПК України, не довів наявності обов'язкових підстав для накладення арешту на кошти відповідача, та наявності коштів на рахунках платника, на які слід накласти арешт.

Суд першої інстанції задовольняючи позов не перевірив всі обставини, що мають значення для вирішення справи та неповно їх з'ясував.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку задовольняючи позовні вимоги, а тому рішення підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 315, ст. 317, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Апостоловеводоканал" задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2018р. в адміністративній справі №0440/5541/18 за позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства "Апостоловеводоканал", третя особа: Криворізька південна об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про накладення арешту на кошти та інші цінності - скасувати та прийняти нове судове рішення.

У задоволенні позову Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства "Апостоловеводоканал", третя особа: Криворізька південна об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про накладення арешту на кошти та інші цінності відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29 березня 2019 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва