Справа № 820/4773/18
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2019 р. № 820/4773/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.,

за участю секретаря судового засідання - Кікояна Г.О.,

представника позивача - Полухіна А.В.,

представника відповідача - Мошенця Д.В.,

розглянувши в порядку загального провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові адміністративну справу № 820/4773/18 за позовом Державної екологічної інспекції у Харківській області до приватного підприємства "Цефєй" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, -

В С Т А Н О В И В :

Державна екологічна інспекція у Харківській області звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до ПП "Цефєй" у вигляді припинення діяльності: по експлуатації гостьового паркінгу автотранспорту на 448 машиноміст та автостоянку № 1 на 75 машин за адресою Харківська область, Дергачівський район, с. Мала Данилівка, вул. Кільцевий шлях, 4-а до проведення оцінки впливу на довкілля та по скиду зливових вод до р. Лозовенька до отримання дозволу на спеціальне водокористування; контроль за виконанням рішення покласти на Державну екологічну інспекції у Харківській області.

В обґрунтування позовних позивач зазначив, що за наслідками проведеної перевірки виявлено, що відповідачем порушено вимоги природоохоронного законодавства, у зв'язку з чим, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.09.2018 зупинено провадження в адміністративній справі 820/4773/18 до набрання законної сили судовим рішенням по адміністративній справі № 2040/7901/18.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2019 поновлено провадження в адміністративній справі № 820/4773/18 у зв'язку з тим, що рішення по справі № 2040/7901/18 набрало законної сили.

Представник позивача в судове засідання прибув, підтримав позовні вимоги, викладені в позові.

Представник відповідача в судове засідання прибув, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки вимоги припису Державної екологічної інспекції у Харківській області № 103/02-09 від 23.04.2018 підприємством виконано, а тому, підстави для задоволення вимог - відсутні.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступне.

На підставі наказу про здійснення перевірки № 272/01-4 від 10.04.2018 та в межах розгляду звернення громадянина ОСОБА_3 від 02.04.2018 посадовими особами Державної екологічної інспекції у Харківській області в період з 10.04.2018 по 23.04.2018 проведена позапланова перевірка додержання вимог природоохоронного законодавства у частині охорони атмосферного повітря, раціонального використання земельних та водних ресурсів, у сфері поводження з відходами у господарській діяльності ПП "Цефєй".

За результатами проведеної перевірки посадовими особами Державної екологічної інспекції у Харківській області складено акт № 272/01-04/02-09 від 23.04.2018.

Вказаним актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства зафіксовано, що ПП "Цефєй" здійснює господарську діяльність за адресою: Харківська обл., Дергачівський район, с. Мала Данилівка, вул. Кільцевий шлях, 4- А на підставі договору оренди № 3-4Х-1-001 від 01.03.2017. Також, перевіркою встановлено, що підприємством здійснюється діяльність за відсутності висновку з оцінки впливу на довкілля та здійснює скид зливових вод до р. Лозовенька за відсутності дозволу на спеціальне водокористування.

З метою усунення порушень, виявлених під час здійснення позапланової перевірки Державною екологічною інспекцією у Харківській області винесено припис № 103/02-09 від 23.04.2018, яким встановлено термін для їх усунення.

Не погоджуючись із положеннями зазначеного акту та припису, відповідач звернувся до Харківського окружного адміністративного з метою їх оскарження.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2018, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2019 по справі № 2040/7901/18 у задоволенні адміністративного позову приватного підприємства "Цефєй" до Державної екологічної інспекції у Харківській області про визнання незаконними дій та скасування п.1 розділу IV Акту перевірки та п.1 Припису відмовлено.

Щодо вирішення справи по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 № 275 Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Територіальні органи Держекоінспекції України були утворені як юридичні особи публічного права згідно пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2011 №995.

Відповідно до пункту 2 зазначеної постанови територіальні органи Державної екологічної інспекції утворені як юридичні особи публічного права та є правонаступниками прав та обов'язків відповідних державних екологічних інспекцій як спеціальних підрозділів Міністерства охорони навколишнього природного середовища.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" № 877-V від 05.04.2007.

Частиною першою статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" встановлено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Відповідно до пункту 7 статті 7 закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Статтею 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Щодо правового регулювання в частині здійснення діяльності за відсутності висновку з оцінки впливу на довкілля, суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 3 п. 10 ст. 3 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" друга категорія видів планованої діяльності та об'єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля, включає: інфраструктурні проекти, зокрема, будівництво житлових кварталів (комплексів багатоквартирних житлових будинків) та торговельних чи розважальних комплексів поза межами населених пунктів на площі 1,5 гектара і більше або в межах населених пунктів, якщо не передбачено їх підключення до централізованого водопостачання та/або водовідведення; будівництво кінотеатрів з більш як 6 екранами; будівництво (облаштування) автостоянок на площі не менш як 1 гектар і більш як на 100 паркомісць.

Згідно зі ст. 15 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" правопорушеннями у сфері оцінки впливу на довкілля є: 1) надання завідомо неправдивих чи неповних відомостей про вплив на довкілля планованої діяльності; 2) порушення встановленої законодавством процедури здійснення оцінки впливу на довкілля, у тому числі порядку інформування громадськості та порядку проведення громадського обговорення і врахування його результатів; 3) неврахування у встановленому порядку результатів оцінки впливу на довкілля при прийнятті рішення про провадження планованої діяльності; 4) підготовка завідомо неправдивого звіту з оцінки впливу на довкілля чи завідомо неправдивого висновку з оцінки впливу на довкілля; 5) незаконне втручання у підготовку та надання висновку з оцінки впливу на довкілля; 6) провадження планованої діяльності, яка підлягає оцінці впливу на довкілля, без здійснення такої оцінки та отримання рішення про провадження планованої діяльності; 7) недотримання під час провадження господарської діяльності, експлуатації об'єктів, інших втручань у природне середовище і ландшафти, у тому числі з видобуванням корисних копалин, використанням техногенних родовищ корисних копалин, екологічних умов, визначених у висновку з оцінки впливу на довкілля, рішенні про провадження планованої діяльності та проектах будівництва, розширення, перепрофілювання, ліквідації (демонтажу) об'єктів, інших втручань у природне середовище і ландшафти, у тому числі з видобуванням корисних копалин, використанням техногенних родовищ корисних копалин, а також змін у цій діяльності або подовження строків її провадження. Законами України може бути встановлена відповідальність і за інші правопорушення у сфері оцінки впливу на довкілля. Особи, винні в порушенні законодавства про оцінку впливу на довкілля, притягаються до дисциплінарної, адміністративної, цивільної чи кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 16 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" підставою для припинення діяльності підприємства чи окремих його цехів (дільниць) і одиниць обладнання є провадження планованої діяльності, яка підлягає оцінці впливу на довкілля, без здійснення такої оцінки та отримання рішення про провадження планованої діяльності або систематичні порушення у сфері оцінки впливу на довкілля, що не можуть бути усунені з технічних, економічних або інших причин. Рішення про тимчасову заборону (зупинення) або припинення діяльності підприємств у разі порушення ними законодавства про оцінку впливу на довкілля приймається виключно судом за позовом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, його територіальних органів або за позовом інших осіб, права та інтереси яких порушено.

Щодо правового регулювання здійснення скиду зливових вод за відсутності дозволу на спеціальне водокористування, суд вказує наступне.

Статтею 44 Водного кодексу України передбачено, що водокористувачі зобов'язані, в тому числі, здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Відповідно до статті 48 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Відповідно до статті 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування. Дозвіл на спеціальне водокористування видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства.

Згідно статті 110 Водного кодексу України, порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні у: 1) самовільному захопленні водних об'єктів; 2) забрудненні та засміченні вод; 3) порушенні режиму господарської діяльності у водоохоронних зонах та на землях водного фонду; 4) руйнуванні русел річок, струмків та водотоків або порушенні природних умов поверхневого стоку під час будівництва і експлуатації автошляхів, залізниць та інших інженерних комунікацій; 5) введенні в експлуатацію підприємств, комунальних та інших об'єктів без очисних споруд чи пристроїв належної потужності; 6) недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування; 7) самовільному проведенні гідротехнічних робіт (будівництво ставків, дамб, каналів, свердловин); 8) порушенні правил ведення державного обліку вод або перекрученні чи внесенні недостовірних відомостей в документи державної статистичної звітності; 9) пошкодженні водогосподарських та гідрометричних споруд і пристроїв, порушенні правил експлуатації та встановлених режимів їх роботи; 10) незаконному створенні систем скидання зворотних вод у водні об'єкти, міську каналізаційну мережу або зливну каналізацію та несанкціонованому скиданні зворотних вод; 11) використанні земель водного фонду не за призначенням; 12) неповідомленні (приховуванні) відомостей про аварійні ситуації на водних об'єктах; 13) відмові від надання (приховуванні) проектної документації та висновків щодо якості проектів підприємств, споруд та інших об'єктів, що можуть впливати на стан вод, а також актів і висновків комісій, які приймали об'єкт в експлуатацію; 14) порушенні правил охорони внутрішніх морських вод та територіального моря від забруднення та засмічення.

Суд звертає увагу на те, що на виконання вимог припису Державної екологічної інспекції у Харківській області № 103/02-09 від 23.04.2018 відповідачем надано до суду висновок з оцінки впливу довкілля № 03.02-25/017 від 17.12.2018, звіт про громадське обговорення № 03.02-26/021 від 10.12.2018, дозвіл на спеціальне водокористування № 379/ХР/49д-18 від 04.07.2018.

Таким чином, оскільки відповідачем усунуто порушення, викладені у вказаному приписі, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду до ПП "Цефєй".

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, позовні вимоги Державної екологічної інспекції у Харківській області є необґрунтованими та є такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову Державної екологічної інспекції у Харківській області (місцезнаходження: майдан Свободи, 5, Держпром, 1 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ідентифікаційний код: 37999518) до приватного підприємства "Цефєй" (місцезнаходження: вул. Кашуби, буд. 10, м. Харків, 61034, ідентифікаційний код: 32950991) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 03 квітня 2019 року.

Суддя А.С. Мороко