Справа № 810/811/17
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/811/17
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

29 березня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Кузьменка В. В., суддів Василенка Я. М., Шурка О. І., перевіривши матеріали апеляційної скарги Київської митниці ДФС на постанову Київського окружного адміністративного суду від 20.06.2017 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Текссол-С» до Київської митниці ДФС, старшого державного інспектора Київської митниці ДФС Даниленко Тетяни Володимирівни про визнання протиправними бездіяльності та рішення, його скасування,-

В С Т А Н О В И Л А :

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга Київської митниці ДФС на постанову Київського окружного адміністративного суду від 20.06.2017.

Так, ст. 129 Конституції України як одну з основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Із зазначеною правовою нормою Основного Закону України кореспондуються пункт 6 ч.3 ст. 2 КАС України, який відносить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а також ст. 13 цього Кодексу, якою визначено право учасників справи на апеляційний перегляд справи.

Механізм же реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовано Главою першою Розділу ІІІ КАС України.

Зокрема, КАС України визначено строк на апеляційне оскарження судового рішення, закріплено вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів справи, апелянт оскаржує постанову Київського окружного адміністративного суду від 20.06.2017 яку прийнято в порядку письмового провадження 20.06.2017.

Згідно з ч. 2 ст. 186 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваного рішення) апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У відповідності до ч. 4 ст. 189 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваного рішення) апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваного рішення) особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно з частиною першою статті 71 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваного рішення) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подана Київською митницею ДФС 07.03.2019, тобто, з пропуском строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Пропуск строку на апеляційне оскарження постанови суду відповідач обґрунтовує тим, що копію повного тексту оскаржуваної постанови отримано ним 22.02.2019.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Колегія суддів зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно ч.3 ст.295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 299 КАС України передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб'єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб'єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов'язки.

Таким чином, слід з'ясувати, чи був апелянт повідомлений про розгляд даної справи та чи був залучений до участі в її розгляді.

Статтею 44 КАС України передбачено, що учасники справи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом (п. 6-7 ч. 5 цієї статті).

Наведеною правовою нормою КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов'язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов'язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження, а також належного оформлення апеляційної скарги і документів, що підтверджують повноваження представників.

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.04.2017 відкрито провадження у даній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду призначено судовий розгляд на 27.04.2017, про що повідомлено учасників процесу.

27.04.2017 зважаючи на неявку учасників процесу в судове засідання, клопотання представника Київської митниці ДФС про відкладення розгляду справи (а.с. 77), клопотання представника позивача про ознайомлення з матеріалами справи, відкладено розгляд справи до 20.06.2017, про що повідомлено сторін.

Про наступний розгляд справи апелянта повідомлено судовою повісткою, про отримання якої свідчить зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 91).

В подальшому 20.06.2017, представниками сторін подано до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с. 93, 155).

20.06.2017 Київським окружним адміністративним судом прийнято постанову в порядку письмового провадження.

Відповідно до супровідного листа від 20.06.2017 ( а.с. 186), сторонам направлено копії постанови, представником позивача отримано копію на руки, згідно з розпискою на звороті вказаного супровідного листа.

У зв'язку з відсутністю в матеріалах справи інформації про вручення Київській митниці ДФС копії постанови суду від 20.06.2017, судом повторно направлено її копію згідно супровідного листа від 22.02.2019.

Враховуючи вище у сукупності, колегія суддів приходить висновку, що Київська митниця ДФС була залучена до участі в розгляді даної справи та повідомлена належним чином про її розгляд, що підтверджується розписками в матеріалах справи та подачею представником заяв.

Як встановлено, апелянтом отримано документи позовної заяви, процесуальні ухвали суду, подавалися письмові заперечення на позов, що свідчить про обізнаність Київської митниці ДФС про наявність даної справи на розгляді у суді. Більш того, представником апелянта подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження від 20.06.2017, цією ж датою і прийнято відповідне рішення суду.

Судом апеляційної інстанції враховано ту обставину, що апеляційна скарга подана відповідачем лише 07.03.2019, після спливу більше півтора років, тобто з порушенням строку, встановленого для її подання, поважність пропуску цього строку не доведена, оскільки подання апеляційної скарги у встановлений чинним законодавством строк залежало виключно від суб'єктивної волі заявника апеляційної скарги.

Тільки наявність об'єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження з поважних причин. При цьому суд може встановити наявність таких перешкод за умови подання відповідних доказів особою, яка пропустила процесуальний строк та подала клопотання про його поновлення.

Суд бере до уваги те, що апелянтом не подано жодних належних та достовірних доказів про те, що він цікавився рухом справи та її результатом, зокрема направляв звернення до суду щодо прийнятого у справі рішення.

Для цього апелянт як особа, що бере участь у розгляді справи в якості відповідача, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством щоб бути обізнаним з результатом розгляду справи.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Строки звернення до адміністративного суду обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 809/1087/17 та від 22 листопада 2018 року у справі № 815/91/18.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Суд наголошує, що відповідач зобов'язаний був демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов'язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби для отримання інформації щодо руху справи та прийнятого рішення.

Вищевикладене перешкоджає прийняттю апеляційної скарги до провадження суду апеляційної інстанції, а відтак необхідно відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Колегія суддів також враховує висновок Європейського суду з прав людини, викладений в рішенні від 18.10.2005 у справі «МШ «Голуб» проти України», відповідно до якого, право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Враховуючи в сукупності вищевикладене, та те, що апеляційну скаргу подано суб'єктом владних повноважень після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, відповідач був обізнаний про розгляд даної справи та брав у ній участь через повноважного представника, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 299, 321, 325 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Київської митниці ДФС на постанову Київського окружного адміністративного суду від 20.06.2017 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Текссол-С» до Київської митниці ДФС, старшого державного інспектора Київської митниці ДФС Даниленко Тетяни Володимирівни про визнання протиправними бездіяльності та рішення, його скасування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. І. Шурко