Справа № 567/283/19
Суддя: Венгерчук А.О.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 567/283/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

секретар - Клімович О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Острозі справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 4 Острозького ВП ГУНП у Рівненській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив

ОСОБА_1 звернувся до Острозького районного суду Рівненської області з позовом до інспектора СРПП № 4 Острозького ВП ГУНП у Рівненській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО №423977 від 18 лютого 2019, якою його визнано винним за ч.1 ст.122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що 18.02.2019 року о 16 год. 00 хв. в м. Острог по вул. Гальшки Острозької, керуючи автомобілем марки Audi А4 SWD2H13, номерний знак SWD2H13, здійснив зупинку біля магазину автозапчастин де до нього підійшов інспектор СРПП № 4 Острозького ВП ГУНП у Рівненській області лейтенант поліції ОСОБА_2 та повідомив, що він здійснив зупинку автомобіля з порушенням п. 15.9 (ґ) ПДР України.

З твердженням інспектора він не погодився, при цьому пояснив, що зупинив свій автомобіль не на перехресті, а на проти бокового проїзду на Т- подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки, та відстань до Т-подібного перехрестя була більше 10 м. Крім того, під час розмови інспектор запропонував йому предявити документи для перевірки, під час якої зясувалося, що в нього був відсутній поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказав, що він пояснював інспектору, що після оформлення страхового полісу 18 лютого 2019 року він знаходився у знайомого, у звязку з чим на думку працівника поліції ним було порушено п. 2.1 (г) ЦЦР України. Вважає, що зазначена постанова є незаконною, необґрунтованою та безпідставною, а тому підлягає скасуванню, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Позивач у судове засідання не зявився.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, у встановлений ухвалою суду строк відзив на позов не надав, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.

Згідно ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно вимог ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, проаналізувавши доводи позивача та відповідні положення Правил дорожнього руху України, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО №423977 від 18.02.2019 року, ОСОБА_1 18.02.2019 року о 16 год. 00 хв., в м.Острог по вул. Гальшки Острозької керуючи автомобілем автомобілем марки Audi А4, номерний знак SWD2H13, порушив правила зупинки, а саме здійснив зупинку ближче 10 м від краю перехрестя, а також при перевірці документів не мав полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив п. 15.9 (ґ) та 2.1 (ґ) ПДР України, вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Згідно з п.1.1.Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов'язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як встановлено судом, причиною зупинки автомобіля позивача інспектором патрульної поліції, було те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в м.Острозі по вул. Гальшки Острозької Рівненської області та здійснив зупинку ближче 10 метрів від краю перехрестя.

В ході перевірки документів було виявлено порушення ОСОБА_1 п. 2.1.(ґ) Правил дорожнього руху, відповідно до якого водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до п.9 ч.1 ст.9 Закону України «Про страхування» до видів обов'язкового страхування відноситься зокрема: страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Приписами ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Частиною 1 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність зa керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не предявила для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Крім того, відповідно до оскаржуваної постанови серії ДПО18 №423977 від 18.02.2019 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, за порушення п. 15.9 (ґ) ПДР України, яким передбачено, що зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів. Об'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ч.1 ст.122 КУпАП, виражена у альтернативній формі декількох діянь, одним з яких є порушення вимог зупинки.

Однак як встановлено в судовому засіданні позивачем ОСОБА_1 не надано суду належних та допустимих доказів щодо спростування порушення ним правил дорожнього руху України, зокрема щодо порушення п.15.9(ґ) ПДР України за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (даті - Закон) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Інспектором СРПП № 4 Острозького ВП ГУНП у Рівненській області встановлена особа правопорушника, ступінь його вини та інші обставини, жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем на місці вчинення правопорушення не надано, постанова винесена згідно ст.258 КУпАП.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом встановлено, як зазначив сам позивач в позовній заяві, він не заперечував, що на час зупинки транспортного засобу, поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ у нього був відсутній, оскільки останній знаходився у знайомого.

Наданий позивачем поліс серії № АО/3132217 від 18.02.2019 року, транспортного засобу марки Audi А4 SWD2H13, номерний знак SWD2H13, 1997 року випуску, суд залишає поза увагою, оскільки вказаний поліс поліцейському предявлений не був, за що частиною 1 ст. 126 КУпАП і передбачена адміністративна відповідальність. Крім того, дата укладання даного договору (полісу) вказана 18 лютого 2019 року, набирає чинності з початку зазначеного строку його дії, тобто з 19 лютого 2019 року по 18 вересня 2019 року.

В даному випадку не заслуговують на увагу посилання позивача ОСОБА_1 на те, що зазначений поліс у нього був, оскільки на його підтвердження не надано відповідних доказів і вони спростовуються, як поясненнями позивача так і матеріалами справи.

Таким чином, складена інспектором поліції постанова є належним і допустимим доказом правомірності рішення, дій відповідача по справі, судом не встановлено порушень під час її складання, які були б беззаперечною підставою для її скасування.

Відповідно до п. 2 ст. 90 КАС України ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Пояснення позивача вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв'язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, а судом таких обставин не встановлено.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що інспектор поліції при винесенні постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України, чим повністю виконав вимоги ст. 19 Конституції України, при винесенні оскаржуваної постанови провина особи у вчиненні правопорушення належним чином доведена, позивачем не представлено доказів, які б спростовували вчинення ним вказаного у постанові правопорушення, а тому позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 255, 286 КАС, суд,

вирішив

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_2, індекс 35820, ІПН НОМЕР_1) до інспектора СРПП № 4 Острозького ВП ГУНП у Рівненській області ОСОБА_2 (пр-кт Незалежності, буд.89, м.Острог Рівненська область, індекс 35800) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДПО № 423977 від 18 лютого 2019 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Острозький районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_3