Справа № 640/5187/19
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

01 квітня 2019 року м. Київ № 640/5187/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Погрібніченко І.М. розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)
до1. Головного управління ДФС у м. Києві (004116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19), 2. Головного управління ДФС у Житомирській області (10003, Житомирська область, м. Житомир, вул. Юрка Тютюника, 7)
про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.10.2017 року № 100688-13, податкової вимоги від 07.11.2017 року № 12520-17, рішення про опис майна у податкову заставу від 09.10.2018 року № 218/06-30-53-17-07, акту опису майна від 06.11.2018 року № 231/06-30-53-17-04,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.10.2017 року № 100688-13, податкової вимоги від 07.11.2017 року № 12520-17, рішення про опис майна у податкову заставу від 09.10.2018 року № 218/06-30-53-17-07, акту опису майна від 06.11.2018 року № 231/06-30-53-17-04.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Суд розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, зазначає наступне.

Згідно з частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачем заявлено дві вимоги майнового характеру (визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.10.2017 року № 100688-13, податкової вимоги від 07.11.2017 року № 12520-17) та дві вимоги немайнового характеру (визнання протиправним та скасування рішення про опис майна у податкову заставу від 09.10.2018 року № 218/06-30-53-17-07, акту опису майна від 06.11.2018 року № 231/06-30-53-17-04).

В якості доказу сплати судового збору надано суду платіжні доручення № 4523668 від 25.03.2019 року на суму - 768, 40 грн.; № 34 від 11.03.2019 року на суму - 256, 15 грн., загальна сума яких становить 1 024, 55 грн., що відповідає ставці судового збору, який підлягає сплаті фізичною особою при зверненні до адміністративного суду з позовними вимогами майнового характеру (ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

У той же час, платіжні доручення № 11В7321605 від 06.02.2019 року на суму - 1 280, 00 грн. та № від 21.01.2019 року на суму - 768, 40 грн., судом не беруться, як належні докази сплати судового збору за вимоги немайнового характеру, з огляду на таке.

Судом встановлено, що згідно з Комп'ютерної програми "Діловодства спеціалізованого суду" в провадженні судді Кармазіна О.А. перебуває адміністративна справа № 826/19692/18 в ході розгляду якої ОСОБА_1 було подано зустрічний позов, в якому останній просив суд:

1) визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт - податкове повідомлення-рішення від 03.10.2017 № 100688-13 суб'єкта владних повноважень - ГУ ДФС у м. Києві;

2) як наслідок визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт - податкову вимогу від 07.11.2017 № 12520-17 суб'єкта владних повноважень ГУ ДФС у Житомирській області;

3) як наслідок визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт - рішення про опис майна у податкову заставу від 09.10.2018 № 218/06-30-53-17-07 суб'єкта владних повноважень ГУ ДФС у Житомирській області;

4) як наслідок визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт - акт опису майна від 0611.2018 № 231/06-30-53-17-04 суб'єкта владних повноважень ГУ ДФС у Житомирській області.

Так, ухвалою суду від 19.02.2019 року зустрічний позов повернуто ОСОБА_1 на підставі ч. 3 ст. 173 КАС України.

До матеріалів поданого зустрічного позову ОСОБА_1 було додано платіжні доручення про сплату судового збору № 11В7321605 від 06.02.2019 року на суму - 1 280, 00 грн. та № від 21.01.2019 року на суму - 768, 40 грн.

Суд зазначає, що пунктом 2 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Повернення судового збору в такому випадку регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. №845 "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників", згідно з яким сплачена та повернута відповідно до ухвали суду сума судового збору повертається органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства). Згідно з п. 6 цього Порядку, у разі прийняття рішення про стягнення (повернення) коштів стягувач подає органові казначейства у встановлений спосіб такі документи:

- заяву про виконання рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який потрібно перерахувати кошти, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки чи підприємства поштового зв'язку, якщо зазначений рахунок відсутній;

- судове рішення про стягнення коштів (ухвала суду про повернення судового збору);

- оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Таким чином, враховуючи той факт, що позивачем зазначене платіжні доручення було додано до матеріалів зустрічного позову у справі № 826/196921/18, а потім до матеріалів справи №640/5187/19, суд приходить до висновку, що вказані платіжні доручення не є належними доказами сплати позивачем судового збору у справі № 640/5187/19.

Таким чином, позивачу, з урахуванням заявлених позовних вимог немайнового характеру, необхідно сплатити судовий збір у розмірі 768, 40 грн.

Відповідно до частини першої та другої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, суд вважає за належне вказати, що зазначені вище недоліки позовної заяви повинні бути усунені позивачем шляхом подання до суду із посиланням на реквізити даної ухвали, зокрема:

- докази сплати судового збору у справі №640/5187/19 у розмірі 768, 40 грн. грн. за немайнові вимоги.

Керуючись статтями 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Встановити позивачу п'ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання даної ухвали.

3. Попередити позивача про те, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви, вона буде повернута йому відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства.

Ухвала оскарженню не підлягає. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями), відповідно частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.М. Погрібніченко