Справа № 465/5637/18
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/2270/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Судової-Хомюк Н.М.,

секретаря судового засідання Дідик Н.С.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Сподарик Н.І.), ухвалене у відкритому судовому засіданні о 14 год. 55 хв. 01 лютого 2019 року у справі №465/5637/18 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій, скасування повідомлення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

17.09.2018 ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, просив визнати протиправними дії та скасувати повідомлення від 03.09.2018 старшого державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Грень У.П. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання; зобов'язати Сихівський відділ державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області відкрити виконавче провадження по постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2018 року у справі №876/4677/18, яка направлена для виконання; зобов'язати Сихівський відділ державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області подати до суду у встановлений судом строк, звіт про виконання судового рішення.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2019 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії старшого державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Грень Уляни Петрівни щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання; скасовано повідомлення від 03.09.2018 старшого державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Грень Уляни Петрівни про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. У задоволенні позовних вимог про зобов'язання Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області відкрити виконавче провадження по постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.08.2018 року у справі №876/4677/18, яка була направлена для виконання Львівським апеляційним адміністративним судом відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Сихівський відділ державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області подав апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2018 року та винести нове рішення про відмову у задоволенні позовної заяви. Апеляційна скарга мотивована тим, що у постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.08.2018 у справі №813/3185/16 (в апеляційній інстанції №876/4677/18), яка надійшла до виконання, відсутні дані про боржника, передбачені частиною 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», а також зазначено два стягувача, а тому відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження. Скаржник вказує, що виконавчий документ повернено стягувачу без прийняття до виконання відповідно до пункту 6 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження». Також зазначає, що відсутність дати народження боржника робить неможливим реєстрацію виконавчого документа, тобто в автоматизованій системі виконавчих проваджень без дати народження боржника відсутня технічна можливість винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано визнав дії державного виконавця незаконними та скасував повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачеві.

ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу, який мотивовано тим, що відомості про місце проживання/перебування боржника, ідентифікаційний номер боржника можуть здобуватися вже в процесі виконавчого провадження, а тому відсутність таких у виконавчому документів не є підставою для винесення повідомлення про повернення виконавчого листа без прийняття до виконання. Вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, яке скасуванню не підлягає.

Учасники справи в судове засідання не з'явились, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи в порядку встановленому статтею 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), що не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до статті 230 КАС України секретарем забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам ст.242 КАС України не відповідає.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.08.2018 за заявою про накладення штрафу та встановлення нового строку для надання звіту про виконання судового рішення у справі №876/4677/18 за позовом ОСОБА_3 до Державної установи «Львівська виправна колонія (№48)» Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії і встановлення судового контролю скасовано ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 06.06.2018, апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_5 задоволено частково: накладено на керівника Львівської виправної колонії №48 управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області ОСОБА_5 штраф за не виконання звіту про виконання судового рішення, а саме - постанови Франківського районного суду м.Львова від 29 травня 2017 року у справі №813/3185/16 за позовом ОСОБА_3 до Державної установи «Львівська виправна колонія №48» Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії і встановлення судового контролю у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 01.01.2018, що в грошовому еквіваленті становить 35240,00 грн. (тридцять п'ять тисяч двісті сорок грн), з яких 17 620,00 грн. (сімнадцять тисяч шістсот двадцять) гривень стягнуто в користь ОСОБА_3 та 17 620,00 грн. (сімнадцять тисяч шістсот двадцять) гривень до Державного бюджету України; зобов'язано Державну установу «Львівська виправна колонія №48» Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції подати звіт про виконання постанови Франківського районного суду м.Львова від 29 травня 2017 року у справі №813/3185/16 в місячний строк з дня отримання цієї постанови суду апеляційної інстанції; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вказана постанова супровідним листом Львівського апеляційного адміністративного суду скерована на адресу Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області до виконання.

03.09.2018 старшим державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Грень У.П., керуючись пунктом 6 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, оскільки у виконавчому документі відсутні дані боржника, а також зазначено два стягувача.

Вважаючи дії відповідача щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання протиправними та незаконними, ОСОБА_3 звернувся із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до положень частин 2 та 6 статті 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала суду про накладення штрафу, що набрала законної сили, направляється для виконання до державної виконавчої служби.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон № 1404-VIII) відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Вимоги до виконавчого документа встановлено статтею 4 Закону № 1404-VIII згідно з якою у виконавчому документі зазначаються зокрема: повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв'язку та адреси електронної пошти.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону № 1404-VIII у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Відповідно до пункту 6 частини 4 статті 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Таким чином, Законом №1404-VIII визначено вичерпний перелік вимог до виконавчого документа, які є обов'язковими для органу, який його видав, а, також, визначено вичерпний перелік підстав, за яких виконавчий документ повертається.

Оскільки в даному випадку постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.08.2018 у справі №813/3185/16 (в апеляційній інстанції №876/4677/18) звернена до примусового виконання та є виконавчим документом, то оформлення такої повинно відповідати вимогам статті 4 Закону № 1404-VIII.

В свою чергу, вказана резолютивна частина постанови суду апеляційної інстанції не містить зазначення місця проживання чи перебування боржника, дати його народження, реєстраційного номеру облікової картки платника податків - боржника, що вказує на невідповідність такої вимогам до виконавчого документу, встановленим статтею 4 Закону № 1404-VIII, та унеможливлює належне виконання виконавчого документа державним виконавцем.

Щодо покликань суду першої інстанції та позивача на положення статті 18 Закону № 1404-VIII (обов'язки і права виконавців, обов'язковість вимог виконавців) та можливість здобути зазначену інформацію в процесі виконавчого провадження, то суд апеляційної інстанції зауважує, що дійсно, державний виконавець має право на безпосередній доступ до баз даних і реєстрів, але вказане не нівелює вимог щодо форми та змісту самого виконавчого документа, до того ж таке право не є обов'язком виконавчого органу, а навпаки, вказане право відповідач використовує добровільно, виходячи з власних інтересів.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 27 листопада 2018 року (справа №806/1376/17).

Окрім того слід зазначити, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.05.2019 у справі №465/5415/18, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2019, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування повідомлення Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 04.09.2018 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання та зобов'язання відповідача відкрити виконавче провадження по постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2018 у справі №876/4677/18. Слід зазначити, що у вказаній справі суди перевіряли правомірність винесення повідомлення державного виконавця від 04.09.2018 щодо повернення стягувачу без прийняття до виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2018 у справі №876/4677/18, яка скеровувалась до виконання ОСОБА_3

В свою чергу, щодо покликання у повідомленні про повернення виконавчого документа від 03.09.2018 як на підставу повернення зазначення двох стягувачів, то суд апеляційної інстанції зазначає, що вірними є висновки суду першої інстанції з застосуванням вимог ч.2 ст.4 Закону №1404 та ч.5 ст.373 КАС України, що такі стосуються інших виконавчих документів, відмінних від постанов (рішень) судів, хоча, на переконання суду апеляційної інстанції, такі висновки суду першої інстанції не можуть бути самостійною підставою для визнання дій щодо прийняття повідомлення протиправними та скасування такого повідомлення.

На підставі аналізу вказаних законодавчих норм та змісту резолютивної частини постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.08.2018 у справі №813/3185/16 (у суді апеляційної інстанції №876/4677/18), суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у постанові суду, яка є виконавчим документом, відсутні обов'язкові реквізити, визначені ст.4 Закону №1404-VIII, а тому дії державного виконавця є правомірними, законними та ґрунтуються виключно на вимогах Закону № 1404-VIII.

Водночас, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, ці недоліки можуть бути виправлені стягувачем, який може звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення виконавчого документа у відповідність із зазначеними вимогами, і це не позбавляє його права пред'явити виконавчий документ на виконання.

Зазначений висновок був викладений і у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2019 у справ №857/1871/19.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Так, у п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 317 КАС України, прецедентною практикою ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, такі зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Щодо судових витрат, то відповідно до вимог ст.139 КАС України такі розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 230, 241, 243, 287, 308, 310, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2019 року у справі № 465/5637/18 скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 до Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій, скасування повідомлення, зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді М. А. Пліш
Н. М. Судова-Хомюк