Справа № 280/930/19
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

02 квітня 2019 року 09 год. 30 хв.Справа № 280/930/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (69005, АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1)

до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя (69057, м.Запоріжжя, вул. Гагаріна, буд. 2-Б; )

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя (далі відповідач, Центральне ОУПФУ м.Запоріжжя), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії позивача на підставі рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року по справі № 0840/3494/18 зі збільшенням пенсії передбаченої частиною 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобовязати відповідача встановити збільшення до пенсії позивача відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01 січня 2018 року у розмірі 1285,94 грн.;

- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість зі збільшення пенсії, передбаченого частиною 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року по справі № 0840/3494/18 за період з 01 червня 2018 року по 28 лютого 2019 року у розмірі 11573,46 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року у справі №0840/3494/18, яке набрало законної сили 11 грудня 2018 року, зобовязано відповідача починаючи з 01 червня 2018 року перерахувати та виплатити позивачу пенсію за віком, відповідно до статей 27, 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням положень пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» збільшивши пенсію за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років. Проте, листом №57/Г-9 від 01 лютого 2019 року відповідачем повідомлено позивача про те, що частина його пенсії розрахована відповідно до Закону, що діяв раніше, а частину відповідно до діючого законодавства. Вважає, що відповідач не правильно зрозумів та трактує вказане рішення суду. З огляду на зазначене, просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 07 березня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі № 280/930/19. Судове засідання призначено на 02 квітня 2019 року о 09 годині 30 хвилин без виклику сторін.

Ухвалою суду від 02 квітня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

27 березня 2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. №12159), в якому зазначив, що ним виконано рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року у справі №0840/3494/18 у повному обсязі, що підтверджується рішенням про перерахунок пенсії від 02 січня 2019 року та протоколом за період з 01 червня 2018 року по 31 січня 2019 року. Вказує, що вказаним рішенням вже вирішено питання про встановлення збільшення до пенсії в твердому розмірі з 01 червня 2018 року, а тому відсутні підстави для його повторного розгляду. Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості зі збільшенням пенсії, передбаченого пунктом 2 статті 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року у справі №0840/3494/18 за період з 01 червня 2018 року по 28 лютого 2019 року в розмірі 11573,46 грн., відповідач наголошує, що така заборгованість відсутня, а позивачем жодних доказів її наявності не надано. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Приписами ч. 2 ст. 263 КАС України, визначено, що справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 243 КАС України, у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п'ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ІІ категорії, що підтверджується посвідченням серії А № 191333 від 26 лютого 1999 року.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Центрального обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м.Запоріжжя та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року у справі №0840/3494/18 (головуючий суддя Калашник Ю.В.) позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправними дії Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя щодо відмови в перерахуванні ОСОБА_1 пенсії за віком, з урахуванням положень пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобовязано Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя, починаючи з 01 червня 2018 року перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком, відповідно до статей 27, 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням положень пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» збільшивши пенсію за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років;

- в іншій частині позовних вимог відмовлено.

26 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Центрального ОУПФУ м.Запоріжжя із проханням здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01 червня 2018 року відповідно до вказаного рішення.

Листом № 849/Г-9 від 09 січня 2019 року Центральним ОУПФУ м.Запоріжжя повідомлено ОСОБА_1 про те, що йому перераховано пенсію згідно з рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року у справі №0840/3494/18 та зазначено, що доплата за понаднормативний стаж (32 роки) становить 464,64 грн.

16 січня 2019 року ОСОБА_1 до Центрального ОУПФУ м.Запоріжжя із заявою про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року у справі №0840/3494/18.

На це звернення Центральним ОУПФУ м.Запоріжжя надано лист-відповідь № 57/Г-9 від 01 лютого 2019 року, де зазначено, що частину пенсії ОСОБА_1 розраховано відповідно до Закону, що діяв раніше, а частину відповідно до діючого законодавства.

Вважаючи, що відповідачем неправильно розуміється та трактується рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року у справі №0840/3494/18, та як наслідок неправильно ним виконується, позивач звернувся із цим позовом до суду за належним захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Таким чином з вищезазначеної норми Закону України надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» або спеціальним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій. Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Також п. 2 ст. 56 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (зміни внесено згідно із Законом №2148-VIII від 03 жовтня 2017 року).

Проаналізувавши вищенаведені норм законодавчих приписів встановлено, що для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Порядок перерахунку пенсій Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не встановлений, водночас, ознакам передбаченим вказаною нормою, відповідає абз. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з якого випливає, що за кожний повний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1 % визначеної законом її розрахункової величини.

Таким чином громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, розрахункова величина має пільговий характер і визначена в ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

Згідно з цим Законом вона дорівнює мінімальному розміру пенсії за віком, який згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлений у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія на умовах, визначених положеннями Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 07 липня 2015 року у справі № 21-727а15 та від 20 вересня 2016 року у справі справа № 21-1255а16, а також в постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі №560/675/17 (К/9901/684/17).

З рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року по справі № 808/3494/18, яке набрало законної сили вже було встановлено наявність у позивача права на перерахунок пенсії за віком відповідно до статті 27 та 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01 червня 2018 року з урахуванням положень пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», збільшивши пенсію за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Положення статті 1 Конвенції, Статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Париж, 20.III.1952) передбачають, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, положення Статті 14 Конвенції якою визначено, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Таким чином, суд вважає, що ігнорування відповідачем рішення суду не лише порушує право позивача на обрання того чи іншого порядку пенсійного забезпечення, а не відповідає вимогам закону про обовязковість судових рішень у звязку чим, дії відповідача є протиправними.

У суду відсутні зауваження щодо наведеного позивачем у позові контррозрахунку пенсії. Від відповідача заперечення стосовно числових показників цього розрахунку до суду не надходили.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно вимог ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням з'ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Питання розподілу судових витрат судом не вирішується з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як громадянина, віднесеного до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 77, 241, 243-246, 255 КАС, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (69005, АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя (69057, м.Запоріжжя, вул. Гагаріна, буд. 2-Б; ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року по справі № 0840/3494/18 зі збільшенням пенсії передбаченої частиною 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя встановити збільшення до пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01 січня 2018 року у розмірі 1285,94 грн.

Стягнути з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя на користь ОСОБА_1 заборгованість зі збільшення пенсії, передбаченого частиною 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року по справі № 0840/3494/18 за період з 01 червня 2018 року по 28 лютого 2019 року у розмірі 11573,46 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі виготовлено та підписано 02 квітня 2019 року.

Суддя М.С. Лазаренко