Справа № 822/537/18
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/537/18

Головуючий у 1-й інстанції: Салюк П.І.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

28 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Загороднюка А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання протиправною відмову №10159/02 від 05.02.2018 Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області у переведенні ОСОБА_2 на пенсію по інвалідності відповідно до закону України "Про державну службу".

Також, позивач просив зобов'язати Білогірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області зарахувати у стаж роботи ОСОБА_2 в якості державного службовця період роботи з 08.04.1993 по 21.08.1995, зобов'язати Білогірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області взяти до уваги довідку про складові заробітної плати державного службовця №882/05 від 30.01.2018 в розмірі 60 % від заробітку, зобов'язати Білогірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області з 30.01.2018 здійснювати нарахування та виплату ОСОБА_2 пенсії державного службовця відповідно до частини сьомої ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723 в розмірі 60% від заробітку відповідно до довідки №882/05 від 30.01.2018.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.03.2018 позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи, відповідно до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ №0901768 від 01 березня 2017 року призначена пенсія по інвалідності згідно із вимогам: Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у зв'язку з наявністю у неї ІІ групи інвалідності.

Згідно наказу №4-ос від 29 січня 2018 року ОСОБА_2 була звільнена з посади начальника адміністративно-господарського відділу Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області відповідно до пункту п.6 ч.1 ст.83 Закону України "Про державну службу".

30 січня 2018 року позивач звернулася до Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області із заявою про переведення її з пенсії по інвалідності, як інваліда ІІ групи, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності державного службовця у відповідності до вимог ст.37 Закон України "Про державну службу" №3723.

Білогірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області листом №1059/02 від 05 лютого 2018 року відмовило ОСОБА_2 в призначенні пенсії державного службовця, мотивуючи тим, що з 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України "Про держави службу" №889-VIII у відповідності до п.п.10,12 Прикінцевих та перехідних положень якого пенсія державного службовця у відповідності до ст.37 ЗУ "Про державну службу" №3723 призначається лише двом категоріям осіб:

- державним службовцям, які на день набрання чинності Закону України "Про державну службу" №889 обіймали посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених Закону України "Про державну службу" № 3723 та актами KM України;

- особам, які на день набуття чинності Закону України "Про державну службу" № 889 мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 ЗУ "Про державну службу" № 3723 та актами KM України.

При цьому право на призначення пенсії відповідно до ст.37 ЗУ "Про державну службу" № 3723 за наявності страхового стажу у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років, з урахуванням вищезазначеного стажу державної служби, якщо до набрання чинності Законом України "Про державну службу" №889 не призначалася пенсія, то відповідно до вимог даного закону мають: жінки які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Вважаючи зазначену вище відмову протиправною, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що по 29 січня 2018 року позивачка працювала на посадах, віднесених до посад державних службовців, таким чином її стаж державної служби становить понад 10 років. Крім того позивач є інвалідом ІІ групи довічно.

На час набрання чинності Закону України "Про державну службу" №889-VІІІ від 10 грудня 2015 року позивач працювала на посаді державного службовця та мала вислугу років понад 10 років.

У зв"язку з цим позивач має право на призначення пенсії по інвалідності у відповідності ст.37 Закону України "Про державну службу" №3723.

Разом з тим, згідно ст.1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

В частині позовної вимоги зарахувати у стаж роботи ОСОБА_2 в якості державного службовця період роботи з 08.04.1993 по 21.08.1995, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_2 в період 08.04.1993 по 21.08.1995 перебувала на посаді спеціаліста першої категорії з питань вдосконалення організації оплати праці та організації селянських (фермерських) господарств Білогірського районного управління сільського господарства (в подальшому позивач перебувала на посадах, віднесених до сьомої-шостої категорій посад державних службовців). Отже, при призначенні ОСОБА_2 пенсії, відповідачу необхідно зарахувати до стажу державної служби період декретної відпустки на посаді спеціаліста першої категорії з питань вдосконалення організації оплати праці та організації селянських (фермерських) господарств Білогірського районного управління сільського господарства з 08.04.1993 по 21.08.1995.

Також, судом першої інстанції зобов'язано Білогірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області з 30.01.2018 здійснювати нарахування та виплату ОСОБА_2 пенсії державного службовця відповідно до частини сьомої ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723 в розмірі 60% від заробітку відповідно до довідки №882/05 від 30.01.2018.

Колегія суддів частково не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом №889-VIII.

Відповідно до п.2 розд.ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ "Про державну службу" №889-VІІІ з 01 травня 2016 року втратив чинність ЗУ "Про державну службу", крім ст.37, що застосовується до осіб, зазначених у п.10 і 12 цього розділу.

Згідно з п.10,12 розд.ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ "Про державну службу" №889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 ЗУ "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 ЗУ "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 ЗУ "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 ЗУ "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 ЗУ "Про державну службу", але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

У відповідності до ч.1 ст.37 ЗУ "Про державну службу" встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз.1 ч.1 ст.28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Як передбачено ч.9 ст.37 ЗУ "Про державну службу" пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених ч.1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби (…).

Відповідно до ч.12 ст.37 ЗУ "Про державну службу" якщо інваліду I або II групи було встановлено III групу інвалідності, то в разі наступного визнання його інвалідом I або II групи право на отримання раніше призначеної пенсії на умовах, передбачених цим Законом, поновлюється з дня встановлення I або II групи інвалідності за умови, якщо після припинення виплати пенсії минуло не більше п'яти років. У такому самому порядку визначається право на отримання пенсії по інвалідності на умовах, передбачених цим Законом, особам, яким така пенсія не була призначена у зв'язку з продовженням перебування зазначених осіб на державній службі.

Виходячи із викладеного, неприпустимим є встановлення такого правового регулювання, за яким розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в ч.3 ст.46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме ст.22 Основного Закону України.

Аналогічна позиція висловлена у постанові ОСОБА_3 Верховного Суду у зразковій справі №822/524/18 (Пз/9901/23/18) від 13 лютого 2019 року.

Відповідно до вимог частини третьої статті 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Положеннями ст.6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Європейський суд з прав людини у п.52,56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобовязаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обовязків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобовязані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, врахувавши зазначене та матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що відмова відповідача в частині переведення позивача з пенсії по інвалідності, призначеної їй відповідно до ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на пенсію державного службовця по інвалідності ІІ групи відповідно до ЗУ "Про державну службу" з підстави, що позивач не досягла віку 60 років є неправомірною, а тому позовна вимога щодо визнання протиправною відмову №10159/02 від 05.02.2018 Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області підлягає задоволенню.

В частині рішення суду першої інстанції щодо зарахування у стаж роботи ОСОБА_2 в якості державного службовця період роботи з 08.04.1993 по 21.08.1995 та зобов'язання Білогірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області з 30.01.2018 здійснювати нарахування та виплату ОСОБА_2 пенсії державного службовця відповідно до частини сьомої ст.37 Закону України "Про державну службу" №3723 в розмірі 60% від заробітку відповідно до довідки №882/05 від 30.01.2018, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції передчасно прийнято рішення про зобов'язання вчинити вищезазначені дії, оскільки, як вбачається з листа Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області від 05.02.2018 №1059/02 єдиною підставою для відмови слугував той факт, що позивачу пенсія у відповідності до ЗУ "Про державну службу" буде встановлена при досягненні 60 років. Не врахування періоду з 08.04.1993 по 21.08.1995 у даному листі відповіді не відображено.

В частині позовних вимог щодо зобов'язання Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області взяти до уваги довідку про складові заробітної плати державного службовця №882/05 від 30.01.2018 в розмірі 60 % від заробітку, колегія суддів зазначає, що дана вимога є некоректно сформульована та знаходить своє відображення в позовній вимозі щодо зобов'язання відповідача з 30.01.2018 здійснювати нарахування та виплату ОСОБА_2 пенсії державного службовця відповідно до частини сьомої ст.37 Закону України "Про державну службу" №3723 в розмірі 60% від заробітку відповідно до довідки №882/05 від 30.01.2018, а тому колегія суддів вважає, що в задоволенні даної позовної вимоги необхідно відмовити.

Щодо довідки, колегія суддів зазначає, що вона має бути затвердженого зразка передбаченого постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3. В свою чергу, матеріали справи містять лист відповідь на запит №882/05 від 30.01.2018 (а.с.20). Позивач сама зазначає в переліку додатків до позовної заяви, що це не довідка, а відповідь про складові заробітної плати. (а.с.6).

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Крім того, колегія суддів зазначає, що при врахуванні висновків даної постанови, при наявності довідки належного зразка відповідач буде діяти в межах чинного законодавства, а тому колегія суддів приходить до висновку, що належним способом захисту прав позивача, в межах даних правовідносин, буде повторний розгляд заяви позивача про переведення її з пенсії по інвалідності згідно ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності державного службовця згідно з ст.37 ЗУ "Про державну службу".

У відповідності з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції не врахував, рішення суду першої інстанції є необґрунтованим в повній мірі та передчасним в частині, що призвело до неправильного вирішення справи, тому рішення суду першої інстанції в належить скасувати і ухвалити нове рішення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області задовольнити частково.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 березня 2018 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області №10159/02 від 05.02.2018 у переведенні ОСОБА_2 з пенсії по інвалідності згідно ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу".

Зобов'язати Білогірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про переведення її з пенсії по інвалідності згідно ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності державного службовця згідно з ст.37 ЗУ "Про державну службу".

В решті рішення позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5