Справа № 240/5152/18
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/5152/18

Головуючий у 1-й інстанції:Нагірняк М.Ф.

Суддя-доповідач: Франовська К.С.

28 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Франовської К.С.

суддів: Кузьменко Л.В. Сушка О.О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Колісниченка Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року (час ухвалення рішення - не зазначено, місце ухвалення рішення - м. Житомир, дата складання повного тексту рішення - 07.12.2018 р.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним рішення, зобов'язання розглянути заяву щодо виплати одноразової грошової допомоги,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Державної фіскальної служби України про визнання рішення від 28.09.2018 року про відмову у розгляді заяви про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням третьої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в податковій міліції та зобов'язання розглянути заяву від 03.08.2018 року щодо виплати одноразової грошової допомоги.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06.12.2018 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнати протиправним та скасовано рішення Державної фіскальної служби України про відмову у розгляді заяви ОСОБА_2 від 03.08.2018року про призначення та виплату одноразової грошової допомоги із встановленням 3 групи інвалідності у зв'язку із захворюванням, що мало місце в період проходження служби в податковій міліції, оформлене листом від 28.09.2018року.

Зобов'язано Державну фіскальну службу України розглянути заяву ОСОБА_2 від 03.08.2018 року про призначення та виплату одноразової грошової допомоги із встановленням 3 групи інвалідності у зв'язку із захворюванням, що мали місце в період проходження служби в податковій міліції, відповідно до вимог Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 р. N 850.

В апеляційній скарзі, ДФС України, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач та його представник заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Як встановив суд та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_2 з 06.10.1998року по 06.08.2012року проходив службу в податковій міліції Головного управління ДФС у Житомирській області, в тому числі з 16.02.2012 року перебував у розпорядження ДПС України. Відповідно до наказу ДФС України від 06.08.2012року №1484-о позивач з 06 серпня 2012року звільнений з органів податкової міліції за власним бажанням.

За висновком медичної (військово-лікарської) комісії ДУ "ТМО МВС України по Житомирські області" від 15.06.2018року та довідки до акта огляду Житомирською МСЕК від 26.07.2018року серії 12ААА №029581 ОСОБА_2 з 20.07.2018 року встановлена третя група інвалідності в результаті захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та ступінь втрати професійної працездатності - 30%.

03.08.2018року позивач звертався до ДФС України із заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із втратою працездатності. До заяви, окрім іншого, було долучено копії постанови медичної (військово-лікарської) комісії ДУ "ТМО МВС України по Житомирські області" від 15.06.2018року та довідки до акта огляду Житомирською МСЕК від 26.07.2018року.

Листом ДФС України від 28.09.2018року позивача було повідомлено про те, що оскільки йому встановлено ІІІ групу інвалідності після втрати чинності Законом України «Про міліцію», проводити розрахунок та виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності та втратою працездатності колишнім працівникам податкової міліції після 07.11.2015 року законні підстави відсутні.

Не погоджуючись із таким рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до абзацу 3 пункту 15 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію» право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 356.1 статті 356 Податкового кодексу України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990р. № 565-XII та Законом України від 24.03.1998р. №203/98-ВР "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Частиною 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" (в редакції Закону від 13.02.2015р. №208-VIII) встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

07.11.2015р. втратив чинність Закон України "Про міліцію" від 20.12.1990р. №565-ХІІ та набрав чинності Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015р. №580-VIІI.

Пунктом 15 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIІI передбачено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

На виконання статті 23 Закону України "Про міліцію", постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №707 був затверджений Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, а постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - порядок № 850), які є чинними на даний час (далі - Порядок № 850).

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 передбачено, що особам, які до набрання чинності (12.03.2015р.) Законом України від 13.02.2015р. №208-VIII "Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007р. №707.

Тобто, призначення одноразової грошової допомоги позивачу в розмірі відповідно до Порядку №707 було б можливим лише за умови набуття права на отримання такої допомоги до 12.03.2015р., а тому, оскільки позивач набув таке право після 12.03.2015р. та у період чинності статті 23 Закону України «Про міліцію» (в редакції Закону від 13.02.2015р. №208-VIII, який набув чинності 12.03.2015р.), то розмір допомоги має бути визначений саме у відповідності із вказаним законом та в порядку, передбаченому постановою Кабінету міністрів України № 850.

Той факт, що в Порядку № 850 не зазначено Державну фіскальну службу України, не свідчить про те, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням йому 26.07.2018 інвалідності 3 групи, а відповідач не повинен був розглянути заяву позивача щодо виплати цієї допомоги і прийняти, як це передбачено п. 9 вказаного порядку, рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги

Посилання відповідача на те, що позивач не може отримати одноразову грошову допомогу відповідно до Закону України "Про міліцію", який втратив чинність внаслідок прийняття Закону України "Про Національну поліцію" також є безпідставними, тому що Законом України "Про Національну поліцію" право на отримання одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції не передбачено, а за правилами пункту 15 Перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" зберігається право та порядок її виплати, які діяли до набрання чинності цим законом.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.10.2018 у справі № 824/115/17-а (К/9901/4884/17), а відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 01.04.19

Головуючий Франовська К.С.

Судді Кузьменко Л.В. Сушко О.О.