Справа № 500/518/19
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/518/19

27 березня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баранюка А.З.

за участю:

секретаря судового засідання Кухар О.Л.;

позивача: ОСОБА_1;

представника відповідача: ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бучацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі-позивач, ОСОБА_1І.) звернулась до суду із позовом до Бучацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (надалі-відповідач) про визнання дій протиправними щодо відмови їй у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» та зобов'язання призначити пенсію.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 з 05грудня 2014 року призначено пенсію за віком. 29 січня 2019 року нею подано заяву до Бучацького обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо проведення перерахунку (призначення пенсії) відповідно до Закону України «Про державну службу». Листом від 07 лютого 2019 року № 496/02 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії та у звязку з відсутністю необхідного стажу державної служби. Дану відмову позивач вважає неправомірною у звязку з чим подала до суду позов.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року відкрито провадження у справі.

12 березня 2019 року відповідач подав до суду відзив у якому, серед іншого зазначив, що Законом України від 04.12.1990 №509-ХІІ «Про державну податкову службу в Україні» було передбачено, що Рада Міністрів Української РСР встановлює для працівників державних податкових інспекцій персональні звання, спеціальну форму та відзнаки. Подальшими редакціями цього Закону було передбачено, що службовим особам державних податкових інспекцій присвоюються спеціальні звання. Положення про спеціальні звання та порядок їх присвоєння, розмір надбавок за звання затверджувався Кабінетом Міністрів України (постанови Кабінетом Міністрів України від 05.10.1992 №559 «Питання державної податкової служби в Україні», від 22.02.1999 №258 «Про затвердження Положення про спеціальні звання посадових осіб органів державної податкової служби», від 22.09.2004 №1234 «Про спеціальні звання посадових осіб органів державної податкової служби», від 19.12.1912 №1169 «Питання присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів державної податкової служби», від 23.10.2013 №839 «Про спеціальні звання посадових осіб органів доходів і зборів»).

Водночас згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.09.1997 №503-р «Про віднесення посад працівників місцевих державних податкових адміністрацій до відповідних категорій посад державних службовців», яке 06.08.2016 втратило чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2016 №465 «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України», було віднесено до 4-7 категорії посад державних службовців відповідні посади в місцевих державних податкових адміністраціях. Відтак, періоди роботи посадових осіб в органах державної податкової служби на посадах, в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання - не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Періоди роботи працівників місцевих державних податкових адміністрацій на посадах, в період перебування на яких були встановлені ранги державних службовців, підлягають зарахуванню до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Враховуючи вищезазначене, відповідач вважає, що стаж державної служби позивача становить 5 місяців 26 днів в період роботи з 05.07.2013 по 30.12.2013 року, тому вона права на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» не має.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві, просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечила, просила суд у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 травня 1992 року позивач була призначена на посаду старшого державного податкового інспектора Державної податкової інспекції в Бучацькому районі. 28 листопада 2014 року позивач звільнена з посади заступника начальника Монастириського відділення Бучацької ОДПІ ГУ Міндоходів у Тернопільській області. За час роботи в податкових органах позивачу неодноразово присвоювалися спеціальні звання та ранг державного службовця.

05 грудня 2014 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

29 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Бучацького обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу».

Листом від 07 лютого 2019 року № 496/02 року Бучацьке обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської відмовило в зарахуванні стажу роботи з 04.05.1992 року по 28.11.2014 року до стажу державної служби, оскільки періоди роботи посадових осіб в податкових органах на посадах, в період перебування на яких були присвоєнні спеціальні звання, не зараховується до стажу роботи на посадах віднесених до категорії посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993. Відповідач вважає, що до стажу роботи позивача на посадах державної служби може бути зараховано лише 5 місяців 26 днів за період роботи з 05.07.2013 по 30.12.2013 року.

Суд вважає, що відмова в зарахуванні ОСОБА_1 періоду до стажу державної служби є безпідставною, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 344 Податкового Кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». При цьому, період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Згідно ст.343 Податкового кодексу України посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання: головний державний радник податкової служби; державний радник податкової служби I рангу; державний радник податкової служби II рангу; державний радник податкової служби III рангу; радник податкової служби I рангу; радник податкової служби II рангу; радник податкової служби III рангу; інспектор податкової служби I рангу; інспектор податкової служби II рангу; інспектор податкової служби III рангу.

Положення про спеціальні звання та порядок їх присвоєння, співвідношення з рангами державних службовців, розмір надбавок за спеціальне звання затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Пунктом 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 р. № 283 (діючого до набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року) передбачалося, що до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті податкової служби.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (с. Пишківці, Бучацький район, Тернопільська область, 48430, РНОКПП НОМЕР_1) до Бучацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (вул. Шухевича, 1, м. Бучач, Тернопільська область, ) задовольнити.

Визнати протиправними дії Бучацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу».

Зобов'язати Бучацьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити ОСОБА_1 пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» з 29 січня 2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Бучацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) 40 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 березня 2018 року.

Головуючий суддя Баранюк А.З.

копія вірна

Суддя Баранюк А.З.