Справа № 344/144979/17
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/394/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Рибачука А. І.,

суддів Багрія В. М., Старунського Д. М.,

з участю секретаря Пильо І. І.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківській області від 12 лютого 2018 року у справі № 344/14479/17 (рішення ухвалене у місті Івано-Франківськ судом у складі головуючого судді Островського Л. Є., повне судове рішення складене 12 лютого 2018 року) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області (далі ГУ ПФУ у Івано-Франківській області), в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку його пенсії з врахуванням одноразових додаткових видів грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні; зобов'язати відповідача провести перерахунок призначеної йому пенсії з врахуванням зазначених виплат, починаючи з 13 липня 2016 року та виплачувати її в подальшому до втрати права на таку пенсію.

Позов обґрунтовував посиланням на те, що ГУ ПФУ у Івано-Франківській області протиправно відмовило у проведенні перерахунку його пенсії з врахуванням зазначених виплат, оскільки такі виплати є додатковими видами грошового забезпечення, з яких сплачено внески на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а тому повинні враховуватись при обчисленні розміру пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі Закон № 2262-XII).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківській області від 12 лютого 2018 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Івано-Франківській області щодо відмови у проведенні перерахунку належної ОСОБА_1 пенсії з урахуванням одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Зобов'язано ГУ ПФУ у Івано-Франківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 належну йому пенсію з урахуванням додаткового виду грошового забезпечення одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення, починаючи з 13 липня 2016 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ГУ ПФУ у Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позову та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на те, що відповідно до положень статті 43 Закону № 2262-XII та пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі Постанова № 393) не передбачено включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, такої виплати, як одноразова матеріальна допомога на оздоровлення. Дана допомога є разовою компенсаційною та заохочувальною виплатою, не належить до складу додаткових видів грошового забезпечення, а тому не повинна враховуватись при обчисленні розміру пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII.

Відповідно до вимог частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд переглядає справу в межах вимог та доводів апеляційної скарги ГУ ПФУ у Івано-Франківській області, тобто лише в частині задоволення позову.

Позивач та представник відповідача не зявились в судове засідання, хоча такі були належним чином повідомлені про дату, час та місце його проведення, що відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з липня 2016 року призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII.

28 вересня 2017 року позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій просив провести перерахунок його пенсії з врахуванням таких одноразових додаткових видів грошового забезпечення: індексації грошового забезпечення, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні та інших додаткових видів грошового забезпечення.

Листом від 03 жовтня 2017 року № 792/Б-15 відповідач відмовив позивачу у проведенні такого перерахунку, мотивуючи відмову посиланням на те, що відповідно до положень статті 43 Закону № 2262-XII та пункту 7 Постанови № 393 не передбачено включення зазначених виплат до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, призначена відповідно до вказаного Закону.

Не погодившись із вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції (в частині, що переглядається в апеляційному порядку) виходив з того, що матеріальна допомога на оздоровлення є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, який відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII) відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців. Тому зазначена допомога, з якої сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відноситься до складу грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та повинна враховуватись при призначенні пенсії та обчисленні її розміру.

Такий висновок суду першої інстанції є помилковим з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої-третьої статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Отже, відповідно до змісту наведених норм до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види його складових: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першої статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-XII.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 Постанови № 393 пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Отже, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема, співробітників органів внутрішніх справ (поліцейських), передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячних основних видів грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій.

Відповідно, при обчисленні розміру пенсії не враховується такі складові грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних.

Зважаючи на наведене вище, суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для включення до складу грошового забезпечення ОСОБА_2, з якого обчислюється пенсія, отриманої позивачем під час проходження служби матеріальної допомоги на оздоровлення, оскільки виплата такої допомоги здійснювалася не щомісячно, отже, не входять до переліку видів грошового забезпечення, встановленого частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ.

При цьому, суд зазначає, що факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права висловлені, зокрема, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17 (провадження № 11-806апп18).

Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства, суд вважає помилковим та необґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення вимог ОСОБА_2 про протиправність дій та зобовязання ГУ ПФУ в Івано-Франківській області провести перерахунок його пенсії з врахуванням матеріально допомоги на оздоровлення.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 241, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківській області від 12 лютого 2018 року у справі № 344/14479/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити дії скасувати в частині задоволення позову та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, визначених пунктом 2 частини пятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5