Справа № 805/864/18-а
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 березня 2019 року

Київ

справа №805/864/18-а

адміністративне провадження №К/9901/66768/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року (Суддя: Ушенко С.В.),

та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року (Судді: Компанієць І.Д., Геращенко І.В., Ястребова Л.В.),

у справі № 805/864/18-а

за позовом Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод»

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.11.2017 року № 6 у розмірі 481 754,74 грн, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року Приватне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод» (далі - позивач, ПАТ «АКЗ») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач, Офіс ВПП), в якому просило суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.11.2017 року № про застосування штрафних санкцій у сумі 481 754, 74 грн за несвоєчасну реєстрацію акцизних накладних за період з квітня 2016 року по січень 2017 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права при розгляді справи просив суд скасувати судові рішення і прийняти нове, яким задовольнити позов.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що з врахуванням вимог ст. 14.1.212 та 231 Податкового кодексу України (в ред. станом на 2016 рік) використання пального для власного споживання не є його реалізацією, а тому у платника був відсутній обов'язок складати в електронній формі акцизні накладні на обсяги пального, використаного підприємством для власного споживання, та як наслідок, реєструвати їх в Єдиному реєстрі акцизних накладних, тому у зв'язку з їх реєстрацією він не повинен нести відповідальність за їх несвоєчасну реєстрацію. До того ж в касаційній скарзі посилався на невірний розрахунок відповідачем суми фінансових санкцій, застосованих податковим повідомлення-рішенням, оскільки фінансові санкції на думку позивача розраховуються із суми акцизного податку, який в свою чергу визначається за ставкою, що встановлюється на дату реалізації пального та за курсом НБУ, що діє на перший день кварталу, в якому здійснюється реалізація пального, а в даному випадку реалізації пального взагалі не було.

Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами, Приватне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод» є юридичною особою, перебуває на обліку в Офісі великих платників податків державної фіскальної служби, та є платником акцизного податку, зареєстрованим у встановленому порядку.

На підставі пп. 20.1.4. п. 20.1. ст. 20 та у порядку ст. 76 ПК України відповідачем проведено камеральну перевірку позивача з питань своєчасної реєстрації акцизних накладних/розрахунків коригування до акцизних накладних за квітень 2016 року - січень 2017 року в Єдиному реєстрі акцизних накладних, за результатами якої складено акт перевірки від 29.09.2017 року №1027/28-10-47-06/00191075.

Перевіркою встановлено порушення позивачем граничних термінів реєстрації акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних, а саме: № 70 (з врахуванням уточнення номеру накладної) від 31.05.2016 року на 90 календарних днів; № 65 від 30.04.2016 року на 121 календарний день; № 83 від 31.05.2016 року на 93 календарних дні; № 71 від 31.05.2016 року на 90 календарних днів; № 84 від 31.05.2016 року на 93 календарних дні; № 68 від 30.04.2016 року на 121 календарний день; № 67 від 30.04.2016 року на 121 календарний день; № 85 від 31.05.2016 року на 93 календарних дні; № 69 від 31.05.2016 року на 90 календарних днів; № 66 від 30.04.2016 року на 121 календарний день; № 108 від 25.11.2016 року на 19 календарних днів; № 107 від 23.11.2016 року на 21 календарний день; № 116 від 23.12.2016 року на 7 календарних днів.

На підставі вищенаведених висновків акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.11.2017 року № , яким до позивача за порушення п. 231.1, п. 231.3, п.231.5, п. 231.6 ст.231 та ст. 232 ПК України на підставі пп. 54.3.3. п.54.3 статті 54, п. 1202 .2, п. 1202..3 ст. 120 ПК України за несвоєчасну реєстрацію наведених в акті перевірки акцизних накладних застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 481 754, 74 грн.

Незгода з прийнятим податковим повідомленням-рішенням стала підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідно до пп. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України (в редакції від 01.02.2016 року, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - ПК України) реалізація пального для цілей розділу VI Кодексу - це, зокрема, будь-які операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів купівлі-продажу, міни, поставки, дарування, комісії, доручення (у тому числі передача комісійну/довірчу реалізацію), поруки, інших господарських та цивільно-правових договорів або за рішенням суду, іншого компетентного державного органу чи органу місцевого самоврядування за плату (компенсацію) або без такої, які передбачають перехід права власності або права розпорядження, а також передачу (відпуск, відвантаження) пального на підставі договорів про виробництво із сировини замовника.

Як визначено п. 231.1 ст. 231 ПК України, платник податку при реалізації пального зобов'язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального та зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.

Платник податку зобов'язаний скласти акцизну накладну на обсяги пального втраченого, як в межах, так і понад встановлені норми втрат, зіпсованого, знищеного, включаючи випадки внаслідок аварії, пожежі, повені, інших форс-мажорних обставин чи з іншої причини, пов'язаної з природним результатом, а також внаслідок випаровування в процесі виробництва, обробки, переробки, зберігання чи транспортування такого пального (в ред. до 01.01.2017 року).

На підставі п.231.3 та 231.4. ст. 231 ПК України окрім іншого передбачено, що акцизна накладна складається платником податку в день реалізації пального при кожній повній або частковій операції з реалізації пального.

Право на складання акцизних накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники акцизного податку в порядку, передбаченому статтею 212 цього Кодексу.

Згідно з п. 231.5. ст. 231 ПК України при реалізації пального особа, яка реалізує пальне, зобов'язана в установлені терміни скласти акцизну накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі акцизних накладних, така реєстрація вважається наданням акцизної накладної отримувачу пального. Акцизні накладні, які не надаються отримувачу пального, та акцизні накладні/розрахунки коригування, складені за операціями з реалізації пального суб'єктам господарювання та фізичним особам, які не є платниками акцизного податку, також підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Відповідно до абз. 1, 2, 5 п. 231.6. ст. 231 ПК України, реєстрація акцизних накладних та/або розрахунків коригування у Єдиному реєстрі акцизних накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання. Підтвердженням особі, що реалізує пальне, про прийняття її акцизної накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру акцизних накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання акцизної накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Пунктами 120-2.1, 120-2.2, 120-2.3 статті 120-2 ПК України визначено, що порушення платниками акцизного податку граничних термінів реєстрації акцизних накладних/розрахунків коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних, встановлених статтею 231 цього Кодексу, тягне за собою накладення штрафу в розмірі:

-2 відсотків від суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

-10 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

-20 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

-30 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 61 до 90 календарних днів;

-40 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 91 і більше календарних днів.

Відсутність з вини платника акцизного податку реєстрації акцизної накладної в Єдиному реєстрі акцизних накладних/розрахунку коригування протягом більш як 120 календарних днів після дати, на яку платник податку зобов'язаний скласти акцизну накладну/розрахунок коригування, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, на які платник податку зобов'язаний скласти таку акцизну накладну/розрахунок коригування.

Сума акцизного податку для цілей пунктів 120-2.1 і 120-2.2 цієї статті визначається за ставкою, що встановлена на дату реалізації пального, та курсом Національного банку України, що діє на перший день кварталу, в якому здійснюється реалізація пального.

Аналіз вищезазначених приписів податкового законодавства дає підстави для висновку, що якщо Товариство буде здійснювати операції з реалізації пального в розумінні п.п. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 Кодексу, то воно повинно зареєструватись платником акцизного податку, і на всі обсяги витраченого пального (у т.ч. використаного для власних виробничих потреб Товариства) зобов'язане складати в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД реалізованого (використаного, втраченого) пального та реєструвати її в ЄРАН з дотриманням умов, визначених чинних законодавством. У іншому випадку - акцизні накладні не складатимуться і, відповідно, не реєструватимуться в ЄРАН.

Якщо підприємство закуповує пальне та використовує його виключно для власних потреб (для заправки власної техніки пальним, що належить підприємству, для виконання сільгоспробіт), то зазначені операції не є операціями з реалізації пального в розумінні абзацу другого п.п. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 Кодексу і немає потреби складати акцизну накладну на об'єми пального, що використані виключно для власних потреб підприємства.

В даному випадку, як встановлено судами, підприємство зареєструвало акцизні накладні з типом використання «для власного споживання», що не є спірним між сторонами.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції встановили, що позивач не здійснював реалізацію пального у розумінні пп. 14.1.212 п. 14.1. ст. 14 ПК України, оскільки використовував пальне виключно для власних потреб, тому дійшли висновку, що позивач був звільнений від обов'язку складати та реєструвати акцизні накладні в Єдиному реєстрі. Проте зазначили, що у разі, якщо позивач, звільнений від обов'язку складати та реєструвати акцизні накладні в ЄРАН але все ж таки вчинив дії щодо їх реєстрації, він повинен був дотримуватися строків їх реєстрації, визначених ПК України.

Отже за відсутністю на час спірних правовідносин норми, яка зобов'язувала позивача реєструвати акцизні накладні внаслідок використання пального для власного споживання (такий обов'язок виник у платника з 01.01.2017 року (абз.2 статті 231.1 ПК України) суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції в частині звільнення позивача від обов'язку складати та реєструвати акцизні накладні в Єдиному реєстрі акцизних накладних за відсутністю факту реалізації пального, оскільки пальне використовувалось виключно для власного споживання.

Проте суд касаційної інстанції не погоджується з висновком судів, що платник податку зареєструвавши акцизні накладні все ж таки повинен нести відповідальність за їх несвоєчасну реєстрацію, оскільки за відсутності факту реалізації, та, як наслідок обов'язку реєструвати акцизні накладні платник податку не повинен нести відповідальність за їх несвоєчасну реєстрацію.

У зв'язку з неправильним застосуванням судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права при вирішенні справи, суд вважає за необхідне задовольнити касаційну скаргу, скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції, та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позов, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.11.2017 року № 6 у розмірі 481 754,74 грн.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За ч. 7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

В матеріалах справи наявні платіжні доручення про сплату судового збору: від 30.01.2018 року № за подання позову в розмірі 7 226,32 грн (арк. справи 3); від 26.06.2018 року № за подання апеляційної скарги в розмірі 10 839,48 грн (арк. справи 111), та від 16.11.2018 року № за подання касаційної скарги в розмірі 14 452,64 грн. Отже підтверджені платіжними дорученнями сплачені судові витрати в загальному розмірі 32 518,44 грн підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 139, 341, 345, 349, 351, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 805/864/18-а скасувати.

Прийняти нове судове рішення.

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.11.2017 року № 6 у розмірі 481 754,74 грн задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 03.11.2017 року № 6 у розмірі 481 754,74 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (, адреса: 04119, м.Київ, вулиця Дегтярівська, 11 г) на користь Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (, адреса: 86065, Донецька обл., місто Авдіївка, проїзд Індустріальний, будинок 1) судові витрати (у відповідності до платіжних доручень від 30.01.2018 року № ; від 26.06.2018 року № ; від 16.11.2018 року № ) в загальному розмірі 32 518,44 грн (тридцять дві тисячі п'ятсот вісімнадцять грн 44 коп.).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.А. Васильєва
Судді: С.С. Пасічник
В.П. Юрченко