Справа № 815/2757/18
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2019-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/2757/18
Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О. А.

Пятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1,
судді ОСОБА_2,
судді ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Котовський винзавод» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2018 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Котовський винзавод» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2018 року ТОВ «Котовський винзавод» (надалі позивач) звернулось до суду з позовом до ГУ ДФС в Одеській області (надалі відповідач, ДФС), в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУ ДФС в Одеській області від 06.06.2018 року №3918 про проведення фактичної перевірки ТОВ «Котовський винзавод».

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що спірний наказ є неправомірним, оскільки не відповідає вимогам Податкового кодексу, так як не містить конкретно визначеної підстави для проведення фактичної перевірки позивача.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.10.2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти по справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 06.06.2018 року Головним управлінням ДФС в Одеській області прийнято наказ №3918 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Котовський винзавод» (), в якому зазначено, що з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів, порядком здійснення готівкових розрахунків, ведення касових операцій, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв, на підставі пп.19-1.1.4 п.19-1 ст.19-1, пп.19-1.1.14 п.19-1.1 ст.19-1, ст.20, пп.80.2.5 п.80.2, ст.80 ПК України, провести з 06.06.2018 року фактичну перевірку ТОВ «Котовський винзавод», податкова адреса: м. Одеса, пров. Вознесенський, 2 А, фактична адреса здійснення господарської діяльності: Одеська область, м. Подільск, вул. Соборна, буд. 220, тривалістю 10 діб, перевіряємий період з 16.12.2017 року - по дату закінчення фактичної перевірки (а.с.11-12).

Даний наказ є предметом оскарження.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що спірний наказ є правомірним та був прийнятий на підставі діючого законодавства.

При вирішенні даного спору, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підстави та порядок проведення фактичної перевірки визначені у ст.80 ПК України.

Так, цією статтею передбачено наступне.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п.80.1).

Пунктом 80.2 цієї статті встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів (п.80.2.1);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (п.80.2.2.);

- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування (п.80.2.3);

- неподання суб'єктом господарювання в установлений законом строк обов'язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками (п.80.2.4);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (п.80.2.5);

- у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3 (п.80.2.6);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації (п.80.2.7) .

Фактична перевірка, що здійснюється за наявності обставини, визначеної у пункті 80.2.6, може бути проведена для контролю щодо припинення порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3, одноразово протягом 12 місяців з дати складання акта за результатами попередньої перевірки (п.80.3).

Перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція (п.80.3).

Зі змісту спірного наказу слідує, що вона проводиться з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів, порядком здійснення готівкових розрахунків, ведення касових операцій, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності, ліцензій, свідоцтв.

Наведена у спірному наказі мета проведення фактичної перевірки позивача узгоджується з положеннями підпункту 75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України, в якому визначені цілі такого виду перевірок.

В пункті 81.1 ст.81 ПК України викладені вимоги до наказу на проведення перевірки, відповідно до яких в наказі обовязково зазначаються наступні відомості: дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.

Апелянт стверджує про невідповідність спірного наказу цим вимогам, оскільки, на його думку, в ньому не зазначені підстави для її проведення, які передбачені у п.80.2 ст.80 ПК України.

Відповідач заперечує проти цього, зазначаючи, що в спірному наказі є посилання на пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, як на підставу для проведення фактичної перевірки, яким передбачено два випадки проведення фактичної перевірки.

Позиція ДФС полягає в тому, що пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України передбачає дві незалежні одна від одної підстави для проведення фактичної перевірки. Так, перша підстава - це отримання інформації про порушення законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а друга підстава - це здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Саме другим випадком відповідач у відзиві на позов та у відзиві на апеляційну скаргу обґрунтовує наявність передбаченої пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України підстави для призначення спірним наказом фактичної перевірки позивача.

Суд першої інстанції при прийнятті рішення погодився з такою позицією відповідача.

Проаналізувавши положення ст.80 ПК України колегія суддів дійшла висновку, що передбачені у пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України підстави для проведення фактичної перевірки повязані виключно із фактом отримання конкретної інформації про порушення субєктом господарювання вимог законодавства в сфері виробництва та/або обігу підакцизних товарів.

Посилання відповідача на те, що згідно пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України достатньою самостійною підставою для проведення фактичної перевірки є здійснення відповідачем функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу підакцизних товарів, колегія суддів вважає помилковими, оскільки таке тлумачення цієї норми повністю нівелює необхідність існування інших передбачених у п.80.2 ст.80 ПК України підстав для проведення фактичних перевірок дотримання вимог законодавства в цій сфері, адже такими функціями контролюючий орган наділений законодавчо на постійній основі.

Виходячи з викладеного, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про відсутність у спірному наказі від 06.06.2018 року №3918 визначених у п.80.2 ст.80 ПК України підстав для проведення фактичних перевірок.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що відповідачем до відзиву на позовну заяву в якості підтвердження існування підстав для проведення фактичної перевірки позивача долучена доповідна записка начальника управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ДФС від 05.06.2018 року (а.с.29-30). Однак в цій доповідній записці, як і в спірному наказі не вказано, яка інформація була отримана відповідачем щодо порушень з боку позивача, коли та ким така інформація надана, а також відповідачем не надано взагалі жодного доказу отримання такої інформації/звернення. Більш того, в цій доповідній записці зазначено, що інформація з відкритих джерел про порушення позивачем законодавства відсутня, і така інформація також не надходила і від інших підрозділів ДФС, а також не надходила і інформація про застосування позивачем схем ухилення від оподаткування або схем мінімізації податків.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Колегія суддів вважає, що, спірний наказ начальника ДФС від 06.062.2018 року №3918 про проведення фактичної перевірки ТОВ «Котовський винзавод» визначеним у ч.2 ст.2 КАС України критеріям для оцінки рішення субєкта владних повноважень не відповідає, оскільки прийнятий не у спосіб, передбачений Податковим кодексом України, внаслідок не зазначення в ньому обовязкових підстав для проведення такої перевірки.

З огляду на викладене, спірний наказ про проведення фактичної перевірки підлягає скасуванню, як такий, що не узгоджуються з приписами законодавства та порушує законні права та інтереси позивача.

Підсумовуючи все вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню внаслідок невірного застосування норм матеріального права.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Котовський винзавод» - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2018 року - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Котовський винзавод» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 06 червня 2018 року №3918 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Котовський винзавод».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3