Справа № 480/4290/18
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 р.Справа № 480/4290/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Донець Л.О.,

Суддів: Гуцала М.І. , Бенедик А.П. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 року (головуючий суддя І інстанції: В.М. Соколов, повний текст складено 17.12.18 року) по справі № 480/4290/18

за позовом ОСОБА_1

до Білопільської районної державної адміністрації Сумської області

про визнання дій незаконними та протиправними, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

19.11. 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позов до Білопільської районної державної адміністрації Сумської області (далі - відповідач), в якому просить суд, визнати незаконними та протиправними дії відповідача, що виразились у відмові позивачу у перереєстрації сертифіката серії СМ №0159967, виданого на підставі рішення відповідача від 10.12.1996 року №353, зареєстрованого 17.12.1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку (пай) за №567 з ОСОБА_2 на ОСОБА_1; зобовязано відповідача здійснити перереєстрацію сертифіката серії СМ №0159967, виданого на підставі рішення відповідача від 10.12.1996 року №353, зареєстрованого 17.12.1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №567 з ОСОБА_2 на ОСОБА_1.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 року у задоволенні позову було відмовлено.

Позивач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування своїх доводів апеляційної скарги, позивач посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, зокрема, ст.ст. 524,527,548 ЦК України, Закону України «Про місцеві державні адміністрації», що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивачем 27.09.2018 року подана до відповідача заява про здійснення перереєстрації сертифіката серії СМ №0159967 на право на земельну частку (пай) з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з наданням свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видається для підтвердження права на спадщину, яка знаходиться за межами Російської Федерації 46 АА 11054448, виданого 29.05.29018 року та сертифікат серії СМ №0159967 на земельну частку (пай).

Листом №01-31/2321 від 04.10.2018 року відповідачем відмовлено позивачу у задоволенні заяви.

Суд першої інстанції, відмовивши у задоволенні позову, дійшов до висновку про позивачем не оформлено право на земельний частку ( пай) сертифікат серії СМ №0159967 на який виданий на імя ОСОБА_2, надані до справи документи не свідчать про віднесення даного майнового права до спадкової маси майна після смерті її матері ОСОБА_3В, тому й підстави для задоволення заявлених вимог у відповідача обґрунтовано відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Абзацом 3 частиною 1 статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

Згідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий

районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в абзаці п'ятому частини першої статті 1 цього Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація розробляє та забезпечує виконання затверджених у встановленому законом порядку програм раціонального використання земель, лісів, підвищення родючості грунтів, що перебувають у державній власності; розпоряджається землями державної власності відповідно до закону; розробляє, подає на затвердження відповідної ради та забезпечує виконання регіональних екологічних програм; звітує перед відповідною радою про їх виконання; вносить до відповідних органів пропозиції щодо державних екологічних програм; вживає заходів до відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону довкілля підприємствами, установами, організаціями і громадянами; вносить пропозиції відповідним органам місцевого самоврядування щодо організації територій та обєктів природно-заповідного фонду місцевого значення; інформує населення про екологічно небезпечні аварії та ситуації, стан довкілля, а також про заходи, що вживаються до його поліпшення; організовує роботу по ліквідації наслідків екологічних аварій, залучає до цих робіт підприємства, установи, організації незалежно від форм власності та громадян; вносить пропозиції в установленому законом порядку про зупинення діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності у разі порушення ними законодавства про охорону довкілля та санітарних правил; розробляє і забезпечує дотримання правил користування водозабірними спорудами, призначеними для задоволення питних, побутових та інших потреб населення, зони санітарної охорони джерел водопостачання; обмежує або забороняє використання підприємствами питної води у промислових цілях; здійснює контроль за використанням відходів з урахуванням їх ресурсної цінності та вимог безпеки для здоровя людей і навколишнього природного середовища та розглядає справи про адміністративні правопорушення або передає їх матеріали на розгляд інших державних органів у разі порушення законодавства про відходи; погоджує документацію із землеустрою у випадках та порядку, визначених Земельним кодексом України та Законом України "Про землеустрій", щодо відповідності зазначеної документації законодавству у сфері охорони навколишнього природного середовища; вносить до Кабінету Міністрів України пропозиції щодо встановлення та зміни меж районів, міст у порядку, визначеному законом.

Стаття 15 Закону України «Про звернення громадян» визначає, що розгляд заяв (клопотань) здійснюють органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Заяви (клопотання) ОСОБА_4 Союзу, ОСОБА_5 Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто. Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Матеріали справи свідчать про те, що підставою для відмови позивачу у здійсненні перереєстрації сертифіката на право на земельну частку (пай) відповідачем стало відсутність доказів належності сертифіката серії СМ №0159967 який виданий на імя ОСОБА_2 на право на земельну частку ( пай) до спадкового майна, що прийняла позивач після смерті своєї матері ОСОБА_3

Колегія суддів, вважає необґрунтованими посилання позивача в апеляційній скарзі на відмітку в свідоцтві про право на спадщину за законом, виданого для підтвердження права на спадщину, яке знаходиться за межами Російської Федерації №46/37-н/46-2018-1-792 від 29.05.2018 року.

Так, позивачем не спростовується той факт що ОСОБА_3 не оформляла після смерті свого батька ОСОБА_2 право власності на сертифікат серії СМ №0159967, який виданий на імя ОСОБА_2 на право на земельну частку ( пай).

Таким чином, колегія суддів вважає, правомірну відмову відповідача у перереєстрації сертифіката серії СМ №0159967 на право на земельну часту (пай).

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи із викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення, та задоволення апеляційної скарги.

Згідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 року по справі № 480/4290/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя ОСОБА_6
Судді ОСОБА_7 ОСОБА_8
Повний текст постанови складено 29.03.2019 року