Справа № 754/14938/18
Суддя: Бабко В. В.
Дата ухвалення: 2019-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/19/19
РІШЕННЯ

Іменем України

22 березня 2019 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва

під головуючого судді Бабко В.В.

за участю секретаря судового засідання Козловець К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Вінницькій області про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про скасування постанови.

Ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 25.10.2018 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 14.12.2018 справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.10.2018 близько 17 год.40 хв. під час керування автомобілем НОМЕР_1 на а/д М-21 (268 км) позивача зупинив інспектор поліції Вінницького відділу поліції ГУНП в Вінницькій області інспектор Швець Д.О. Зупинившись, на вимогу працівника поліції, позивач забажавши реалізувати своє право передбачене ч.1 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», п.2.14 «в» ПДР, знати причину зупинки транспортного засобу, задав це питання інспектору поліції, інспектор зазначив, що позивач здійснив обгін в забороненому місці. Переконаний у своїй правоті, позивач намагався довести, що дана заборона була під час виконання дорожніх ремонтних робіт і дорожній знак було встановлено, коли виконувались дорожні роботи. Але і в даному випадку позивач здійснив обгін, одиночного транспортного засобу, що рухався зі швидкістю 30 км/год і не суперечить діючим правилам дорожнього руху. На що інспектор недотримуючись норм професійної і службової етики пояснив позивачу, нібито він багато знає, а платити нічого не хоче, виписав позивачу постанову серії НК № 349531 від 13 жовтня 2018. На підставі вказаної постанови позивача притягнуто до адміністративної відальності за ч. 1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень. Вважаю, що дана постанова по справі про адміністративне правопорушення є незаконною, необгрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з грубими порушеннями чинного законодавства. У зв'язку з викладеним вище прошу суд скасувати постанову серії НК№ 349531 від 13.10.2018 складену відносно ОСОБА_1.

14.12.2018 від представника відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого зазначила, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими що не підлягають задоволенню. Позивач порушив п. 2.14 «в» ПДР України та здійснив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Розглядаючи дану справу поліцейський діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Враховуючи вище вказане, постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 11.02.2019 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити. 22.03.2019 в судове засідання не з»явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлений належним чином про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши повно та всебічно матеріали справи, відзив на позовну заяву, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 13.10.2018 інспектором поліції Вінницького відділу поліції ГУНП в Вінницькій області Швець Д.О. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК №349531. Відповідно до зазначеної постанови ОСОБА_1 13.10.2018 о 17:40 год. керуючи автомобілем НОМЕР_1 на а/д М-21 (268км) здійснив обгін у забороненому місці, чим порушила п. 2.14 «в» Правил дорожнього руху України та здійснив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Крім того, відповідно до ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

При складанні протоколу та прийнятті постанови інспектором УПП повинно бути з'ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, але встановлені при розгляді справи обставини свідчать про неналежне з'ясування всіх обставин інспектором, що призвело до прийняття неправильного рішення по справі.

Також, працівники Національної поліції повинні не забувати, що їх завданням є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (ст.2 Закону України «Про Національну поліцію»), а ні виконувати лише тільки функцію карального органу, необхідно працювати на довіру громадян України.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем не надано достатніх доказів які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Частиною першою ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Так, при розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення ОСОБА_1, відзив представника відповідача не надав в обґрунтування правомірності дій поліцейського, в матеріалах справи такі підтвердження також відсутні, є в наявності лише постанова про вчинення правопорушення та накладення стягнення у вигляді штрафу, що не дає підстав стверджувати про порушення позивачем правил дорожнього руху.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а постанова - скасуванню.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись Конституцією України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Загальної декларації прав людини, Законом України «Про Національну поліцію», статтями 9, 126, 247, 251, 280 КУпАП, статтями 5, 9, 76, 77, 90, 229, 241-246, 262, 293, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Вінницькій області про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК №349531 від 13.10.2018 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.121 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу порушення.

Судовий збір компенсується за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд міста Києва.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання за адресою:АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_2.

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Вінницькій області, за адресою: м. Вінниця, вулиця Театральна, 10.

Повний текст складено та підписано 22 березня 2019 року.

Суддя В.В. Бабко