Справа № 176/59/19
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

01 квітня 2019 року Справа 176/59/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до державної установи «Жовтоводська виправна колонія № 26» про визнання неправомірною відмови в поданні на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИВ:

27.03.2019 року з Жовтоводського міськрайонного суду Дніпропетровської області за підсудністю надійшла позовна заява ОСОБА_1 до державної установи «Жовтоводська виправна колонія № 26», в якій позивач просить визнати неправомірною відмову у поданні на умовно-дострокове звільнення; зобовязати адміністрацію Жовтоводської виправної колонії № 26 внести подання до суду про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; притягти адміністрацію Жовтоводської виправної колонії № 26 до відповідальності за бездіяльність, що виразилась у не повідомленні у триденний строк до вищих органів про початок голодування.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно пункту 1 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається найменування суду першої інстанції.

Оскільки позовну заяву першочергово було подано до Жовтоводського міськрайонного суду Дніпропетровської області, а в подальшому передано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду за підсудністю, вона містить назву даного міськрайонного суду.

Відповідно пунктів 4, 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно пункту 8 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом з позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

В даному випадку, в позовній заяві позивачем заявлено вимоги про визнання протиправною відмови у поданні на умовно-дострокове звільнення та зобовязання адміністрації Жовтоводської виправної колонії № 26 внести подання до суду про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Отже, предметом звернення позивач зазначає відмову, тобто активну поведінку відповідача, яка виразилась у відмові у внесенні подання до суду про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Разом з тим, позивачем не наведено жодної інформації яка свідчить про звернення позивача з відповідною заявою до адміністрації Жовтоводської виправної колонії № 26 та щодо отриманої ним відмови на таке звернення.

Таким чином, позивач має зазначити в позовній заяві обставини, які обґрунтовують вимогу про визнання протиправною відмови у внесенні подання до суду про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Отже, на підтвердження обставин, що свідчать про відмову відповідача у внесенні подання до суду про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, позивач має надати відповідні докази.

Оскільки позивачем також заявлено вимогу про зобовязання адміністрації Жовтоводської виправної колонії № 26 внести подання до суду про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, позивач має надати відповідні докази, які підтверджують зазначені в позовній заяві підстави для права на умовно-дострокове звільнення.

При цьому суд розяснює що у позовній заяві також зазначаються докази, які не можуть бути подані разом з позовною заявою (за їх наявності).

Пунктом 11 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак в позовній заяві не зазначено власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також, частиною 1 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Суд зазначає, що до позовної заяви поданої позивачем не додано її копії для направлення відповідачу.

Окрім того, позивачем заявлено вимогу про притягнення адміністрації Жовтоводської виправної колонії № 26 до відповідальності за бездіяльність, що виразилась у не повідомленні у триденний строк до вищих органів про початок голодування.

Так, суд розяснює, що відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Частиною 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено справи на які поширюється юрисдикція адміністративних судів. Так, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між субєктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому субєкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, повязаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обовязковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, повязаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень"; 13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Частиною 2 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено справи на які не поширюється юрисдикція адміністративних судів. Так, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи: 1) що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; 2) що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства; 3) про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом; 4) щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) громадського обєднання, саморегулівної організації віднесені до його (її) внутрішньої діяльності або виключної компетенції, крім справ у спорах, визначених пунктами 9, 10 частини першої цієї статті.

Отже, позивачем заявлено позовну вимогу, що не відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України Про судовий збір.

Згідно частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Абзацом четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» передбачено, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2019 року становить 1921 гривня.

Таким чином, судовий збір за даними позовними вимогами становить 768,40 грн. (1921 грн.х0,4), та підлягає перерахуванню за наступними реквізитами: отримувач: УК у Чечелівському районі м.Дніпра Дніпропетровської області; код ЄДРПОУ (отримувача): 37989253; Рахунок: 4014 за кодом бюджетної класифікації доходів: 22030101; Банк: Казначейство України (ЕАП); МФО 899998; призначення платежу судовий збір за позовом _______________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача).

Однак, у пункті 17 частини 1 статті 5 Закону України Про судовий збір зазначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не повязаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, повязаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору.

Натомість позивачем до позовної заяви не додано доказів відсутності на його особовому рахунку коштів, достатніх для сплати судового збору.

Клопотання позивача про витребування в порядку досудової підготовки справи до розгляду у відповідача довідки про відсутність на його рахунку грошових коштів не підлягає задоволенню, оскільки обовязок надавати докази щодо відсутності грошових коштів для звільнення від сплати судового збору покладено на позивача при поданні позовної заяви.

Також суд вважає за необхідне розяснити позивачу, що відповідно частини 1 статті 15 Кодексу адміністративного судочинства України, судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою.

Частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог, встановлених статтею 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме, не надано документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі, визначеному чинним законодавством України чи доказів відсутності на особовому рахунку позивача коштів, достатніх для сплати судового збору; не зазначено виклад обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; не додано доказів які б підтверджували вимоги позивача про право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та про отримання відмови у поданні, та не зазначено докази які позивач не може самостійно надати; в позовній заяві не зазначено власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; до позовної заяви не додано її копії для відповідача, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160-161,169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до державної установи «Жовтоводська виправна колонія № 26» про визнання неправомірною відмови в поданні на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без руху.

Встановити позивачу строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме: надати суду докази сплати суми судового збору у розмірі 768,40 грн., за наступними реквізитами: отримувач: УК у Чечелівському районі м.Дніпра Дніпропетровської області; код ЄДРПОУ (отримувача): 37989253; Рахунок: 4014 за кодом бюджетної класифікації доходів: 22030101; Банк: Казначейство України (ЕАП); МФО 899998; призначення платежу судовий збір за позовом _______________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача) або докази відсутності на особовому рахунку позивача коштів достатніх для сплати судового збору; подати до суду уточнену позовну заяву із зазначенням найменування суду до якого подається заява (Дніпропетровський окружний адміністративний суд), із наданням копії позовної заяви відповідачу, у якій зазначити виклад обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; додати до позовної заяви докази які б підтверджували вимоги позивача про його право на про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та про отримання відмови у поданні, або зазначити докази які позивач не може самостійно надати; в уточненій позовній заяві зазначити власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити особі, що звернулася із адміністративним позовом.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2