Справа № 826/13788/16
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання Цюпка Б.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кепітал Тайм" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кепітал Тайм" до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся в суд із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, у якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16 серпня 2016 року №.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що твердження контролюючого органу щодо не підтвердження реальності здійснення господарської діяльності між позивачем та його контрагентом є безпідставними, оскільки у нього наявне документальне підтвердження фактичного здійснення спірних операцій, всі первинні документи, які супроводжували господарські операції відповідають вимогам закону та мають усі необхідні реквізити.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 березня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Судове рішення вмотивовано тим, що оскільки відповідні податкові накладні та первинні, податкові, звітні та інші документи, які в умовах звичайної ділової практики супроводжують та підтверджують фактичне вчинення спірних господарських операцій, та судом не встановлено реальності здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ "Перша Трейдінгова Компанія", можливість формування податкового кредиту з податку на додану вартість по вказаним операціям не підтверджується, з огляду на зазначене, висновки акта перевірки про порушення позивачем норм Податкового кодексу України в частині завищення податкового кредиту податку на додану вартість є обґрунтованими.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги посилався на те, що судом першої інстанції не взято до уваги наявність у матеріалах справи документів, які фактично підтверджують реальність вчинення господарських операцій, а також наявності результатів такої діяльності - отримання прибутку, зокрема: договорів поставки, специфікації, договору про надання послуг з організації перевезення, актів здачі - прийняття робіт (надання послуг), рахунків - фактур, платіжних доручень, банківських виписок, залізничних накладних, тощо. Також, апелянт звертав увагу на те, що за спірними господарськими операціями позивачем було отримано прибуток та всі операції з придбання та реалізації товару були відображені у бухгалтерському обліку, звітності.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «Кепітал Тайм» задоволено, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 березня 2017 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою позов задоволено, визнано протиправною та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 16 серпня 2016 року №.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується поставка вугілля та виконання умов договорів. А тому доводи податкового органу про не підтвердження реального виконання угод з контрагентом не відповідає фактичним обставинам справи.

Постановою Верховного Суду від 04 грудня 2018 року касаційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві задоволено частково, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2017 у справі №826/13788/16 скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції, Верховний Суд дійшов до висновку, що фактично апеляційним судом не було досліджено реальність господарський операцій між позивачем та контрагентами, використання придбаного товару у власній господарській діяльності, транспортування придбаного товару по ланцюгу постачання, дослідження зміни майнового стану за результатами виконання вказаних господарських відносин, зокрема, не було перевірено фактичне вчинення господарських операцій з придбання позивачем товару (вугілля); не було досліджено походження придбаного товару, а також транспортування придбаного товару, зважаючи на доводи контролюючого органу щодо відсутності у залізничних накладних інформації щодо участі ТОВ «Перша Трейдінгова Компанія» в ланцюзі проходження (транспортування) вугільної продукції від відправника до отримувача, які безпідставно відхилені судом попередньої інстанції без їх перевірки та надання таким доказам належної оцінки як і доводам контролюючого органу щодо зазначення у вказаних накладних як відправників продукції інші компанії (ПАТ»ЦЗФ «Україна», ПАТ «ЦЗФ «Комсомольська», ПАТ «ЦЗФ «Росія», ТОВ «Брянська вугільна компанія), щодо яких відсутні докази вчинення господарських операцій з позивачем.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Судом установлено, що відповідно до податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 16 серпня 2016 року № за порушення пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.1, 198.2, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України ТОВ «Кепітал Тайм» зменшено суму податкового зобов'язання на 1 056 827,00 грн. для цілей розділу V Податкового кодексу України та зменшено суму податкового кредиту з податку на додану вартість на 1 011 716,00 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі акта від 26 липня 2016 року №169/26-15-14-04-03/39425963 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Кепітал Тайм» () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Перша Трейдінгова Компанія» () за період з 01 грудня 2015 року по 31 березня 2016 року та з контрагентами - покупцями» (далі - акт перевірки).

Згідно з актом перевірки, з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки, який оформлено листом від 11 серпня 2016 року №18054/10/26-15-14-04-03, встановлено порушення позивачем вимог: пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим завищено податкове зобов'язання за період: з грудня 2015 року по квітень 2016 року на загальну суму ПДВ 1 056 827,00 грн. по взаємовідносинам із контрагентами-покупцями: ТОВ "Імпульс - 2008" (), ТОВ "Інтербіс" (), ТОВ "НВО "Західінвест" (), ТОВ "Фірма "Шанс Плюс" (), ФГ "Сейм" (), ТОВ "Славресурс" (), ТОВ "Шанс" (), ТОВ "Енерго Системи" (), а також пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.1, 198.2, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим завищено податковий кредит за період: з грудня 2015 року по квітень 2016 року на загальну суму податку на додану вартість 1 011 716,00 грн. по взаємовідносинам із контрагентом-постачальником ТОВ "Перша Трейдінгова Компанія" ().

Вказаний висновок контролюючого органу ґрунтується на вчиненні безтоварних операцій з придбання вугільної продукції у рамках господарських відносин позивача з ТОВ "Перша Трейдінгова Компанія"; не підтвердженням факту реалізації вищезазначених товарно-матеріальних цінностей від ТОВ "Перша Трейдінгова Компанія" на адресу ТОВ "Кепітал Тайм" та в подальшому на адресу контрагентів-покупців такого вугілля; відсутність факту (джерела) законного введення ТОВ "Перша Трейдінгова Компанія" вугілля в обіг та/або реального задекларованого виробництва; формуванням постачальником сумнівного податкового кредиту по ланцюгу постачання тощо. На підставі наведеного, контролюючий орган стверджує, що ТОВ "Кепітал Тайм" неправомірно включено до складу податкового кредиту відповідні суми податку на додану вартість за безтоварними операціями з придбання вугільної продукції у рамках господарських відносин з ТОВ "Перша Трейдінгова Компанія", а також до складу податкових зобов'язань по взаємовідносинам із контрагентами-покупцями такого вугілля, а саме: ТОВ "Імпульс - 2008", ТОВ "Інтербіс", ТОВ "НВО "Західінвест", ТОВ "Фірма "Шанс Плюс", ФГ "Сейм", ТОВ "Славресурс", ТОВ "Шанс" та ТОВ "Енерго Системи".

Вважаючи вказане податкове повідомлення - рішення протиправним, позивач звернувся у суд із даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктами 9.1.1, 9.1.3 п.9.1 ст.9 ПК України податок на прибуток підприємств та податок на додану вартість віднесено до загальнодержавних податків.

Згідно пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

В силу п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктами 198.2, 198.3 ст.198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п.198.6 ст.198 ПК України).

Згідно п.201.1 ст.201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

В силу вимог п.201.4 ст.201 ПК України податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

У своїй апеляційній скарзі позивач посилається на підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Перша Трейдінгова Компанія», а також із контрагентами покупцями із контрагентами-покупцями, а саме: ТОВ "Імпульс - 2008", ТОВ "Інтербіс", ТОВ "НВО "Західінвест", ТОВ "Фірма "Шанс Плюс", ФГ "Сейм", ТОВ "Славресурс", ТОВ "Шанс" та ТОВ "Енерго Системи".

Надаючи правову оцінку вказаним доводам, колегія суддів виходить з наступного.

Під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (ст.3 ГК України).

Згідно пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як вбачається з вищенаведених норм, обов'язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб'єктами господарювання у сфері суспільного виробництва, яка спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг; результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження. Господарська діяльність здійснюється у загальній економічній сфері, а тому має економічні властивості, що неможливе без вартісної оцінки і взаємооцінки, еквівалентності обміну, відповідних обчислень і розрахунків.

За таких обставин, аналіз реальності господарської діяльності має здійснюватись на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту господарських операцій.

Судом установлено, що між ТОВ "Кепітал Тайм" (покупець) та ТОВ "Перша Трейдінгова Компанія" (постачальник) укладено договір поставки від 03 листопада 2015 року №6/11, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити покупцю вугільну продукцію (далі - вугілля), в асортименті, за ціною, за реквізитами, в строки, в кількості та з якісними характеристиками, погодженими сторонами в специфікаціях до договору.

Відповідно до умов підпункту 1.5 пункту 1 договору право власності на вугілля та усі ризики втрати або пошкодження вугілля (або його частини) переходять до покупця з моменту передачі вугілля перевізнику, що підтверджується датою вказаною залізничною станцією відправлення на залізничній накладній про приймання вантажу до перевезення, якщо інше не передбачено в специфікаціях до договору.

Про передачу права власності сторони підписують акт приймання-передачі вугільної продукції.

Відповідно до підпункту 2.7 пункту 2 договору по кожній партії вугілля постачальник передає покупцю наступні документи: посвідчення про якість; копії залізничних накладних про приймання вантажу вантажоперевізником, завірені вантажовідправником; рахунок-фактуру; акти приймання-передачі вугільної продукції (оригінали); розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної та коригувальний акт приймання-передачі вугільної продукції (надається у разі необхідності).

Підпунктом 3.3 пункту 3 договору передбачено, що покупець оплачує постачальнику вартість вугілля в національній валюті України у порядку 100% передоплати шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок постачальника, якщо іншій порядок не буде передбачений у специфікаціях або додаткових угодах до договору.

На підтвердження реальності здійснення господарської операції з ТОВ "Перша Трейдінгова Компанія" позивачем під час розгляду справи надані копії наступних документів: договір поставки № 6/11 від 03.11.2015, специфікації до договору; договори про надання послуг з організації перевезення вантажів у власних напіввагонах та проведення розрахунків пов'язаних з цими перевезеннями від 01.09.2012 № 197/2012-п, від 03.03.2015 № 09/2015-п, рахунки - фактури, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) з організації залізничних перевезень, листи - замовлення ТОВ «Кепітал Тайм», виписки по рахунку.

На підтвердження реалізації придбаного у ТОВ "Перша Трейдінгова Компанія" контрагентам-покупцям, позивачем суду надано договори поставки з ТОВ "Імпульс - 2008", ТОВ "Інтербіс", ТОВ "НВО "Західінвест", ТОВ "Фірма "Шанс Плюс", ФГ "Сейм", ТОВ "Славресурс", ТОВ "Шанс", ТОВ "Енерго Системи", специфікації до договорів, платіжні доручення, заявки на поставку вугілля.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить висновку, що наданими документами прослідковується рух, мета, економічна доцільність придбання таких товарів, та наявні в матеріалах справи первинні документи розкривають повністю зміст господарських операцій. При цьому, усі фінансово - господарські зобов'язання відображені в податковому обліку позивача, що не спростовано відповідачем.

Перевіряючи фактичне вчинення господарських операцій з придбання позивачем товару (вугілля) та досліджуючи походження придбаного товару, а також надаючи оцінку доводам відповідача щодо відсутності у залізничних накладних інформації щодо участі ТОВ «Перша Трейдінгова Компанія» в ланцюзі проходження (транспортування) вугільної продукції від відправника до отримувача, колегією суддів виходить з наступного.

Так, позивачем надано до перевірки та долучено до матеріалів справи копії первинних документів щодо транспортування товарно-матеріальних цінностей (вугілля кам'яне: Г 0-100, Г 13-100, АМ 13-25), а саме копії залізничних накладних, в яких відправниками вугільної продукції зазначені ПАТ "ЦЗФ "Україна", ПАТ "ЦЗФ "Комсомольська", ПАТ "ЦЗФ "Росія", ТОВ "Брянська вугільна компанія". У вказаних накладних дійсно відсутня інформація щодо участі ТОВ "Перша Трейдінгова Компанія" в ланцюзі проходження (транспортування) вугільної продукції від відправника до отримувача та у позивача були відсутні взаємовідносини з ПАТ "ЦЗФ "Україна", ПАТ "ЦЗФ "Комсомольська", ПАТ "ЦЗФ "Росія", ТОВ "Брянська вугільна компанія".

Разом з тим, згідно наявних в матеріалах справи копій листів ТОВ «Перша Трейдінгова компанія» (т. 3 а.с. 179 - 208) вугілля кам'яне, що було відвантажене з ПАТ «ЦЗФ «Комсомольська», ПАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Росія», ПАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Україна», ПАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Росія», ТОВ «Брянківська вугільна компанія», є власністю ТОВ «Кепітал Тайм».

В матеріалах справи наявні копії рахунків (т. 3 а.с.125 - 150), які виписані на виконання умов договору поставки від 03.11.2015 року №6/11, де постачальником зазначено ТОВ «Перша Трейдінгова Компанія», а платником ТОВ «Кепітал Тайм», акти приймання - передачі вугільної продукції, складені між ТОВ «Перша Трейдінгова Компанія» та позивачем (т. 3 а.с. 151 - 176).

На підтвердження подальшої реалізації позивачем вугільної продукції до матеріалів справи надано видаткові накладні, виписані ТОВ «Інтербіс» (т. 3 а.с. 61, 64, 66 -73), ТОВ «Імпульс-2008» (т. 3 а.с. 52 -57, 65), ТОВ «Науково - виробниче обєднання «Західінвест» (т. 3 а.с. 59, 60), ТОВ «Фірма «Шанс Плюс» (т. 3 а.с. 58), ТОВ «Шанс» (т. 3 а.с. 51), ТОВ «Славресурс» (т. 3 а.с. 50), ТОВ «Енерго Системи» (т. 3 а.с. 49), Фермерське господарство «Сейм» (т. 3 а.с. 48), акти прийому - передачі вугільної продукції, згідно з яких ТОВ «Кепітал Тайм» поставив ТОВ "Імпульс - 2008", ТОВ "Інтербіс", ТОВ "НВО "Західінвест", ТОВ "Фірма "Шанс Плюс", ФГ "Сейм", ТОВ "Славресурс", ТОВ "Шанс", ТОВ "Енерго Системи" вугільну продукцію, а останні її отримали (т. 3 а.с. 99 - 124).

Колегія суддів звертає увагу на те, що у наведених документах збігається кількість та вага відправленого товару, марка вугілля, номера залізничних накладних та номера залізничних вагонів.

Таким чином, проаналізувавши вказані документи у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що такі підтверджують реальність господарських операцій, а також участь ТОВ «Перша Трейдінгова Компанія» в ланцюзі проходження (транспортування) вугільної продукції від відправника до отримувача.

Відтак, доводи контролюючого органу щодо відсутності в залізничних накладних інформації щодо участі ТОВ «Перша Трейдінгова Компанія» в ланцюгу походження (транспортування) вугільної продукції є необгрунтованими.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням вищенаведених норм права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що наданими позивачем доказами підтверджується правомірність формування ним податкового кредиту та валових витрат на підставі первинних документів, з огляду на встановлення судом на підставі матеріалів справи реальності здійснення господарських операцій, наявності придбаних товарів та використання їх в господарській діяльності позивача, дотримання позивачем вимог податкового законодавства, а тому спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що порушує права позивача, як платника податків та підлягають скасуванню.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, призвели до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кепітал Тайм" - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2017 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кепітал Тайм" до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 16 серпня 2016 року №.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 29 березня 2019 року.

Головуючий суддя Н.В. Безименна

Судді В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма