Справа № 520/1648/19
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 березня 2019 р. № 520/1648/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

за участю:

секретаря судового засідання - Самігулліної К.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 (наказ від 18.03.2019 року)

представника відповідача - ОСОБА_2 (довіреність №22747/9/20-40-10-04-02 від 18.09.2018),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міська Рекламно-Інформаційна Система" (вул.Данилевського, буд. 22, 7 підїзд, м.Харків,61058, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд.46, м.Харків, 61057, ) про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Міська Рекламно-Інформаційна Система", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд зобов'язати Головне управління ДФС у Харківській області виконати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.01.2017 року по справі №820/5722/16, яка набрала законної сили 15.05.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що внаслідок протиправної бездіяльності відповідача, що виражається в невиконанні постанови Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2014 року по справі №820/18212/14 та постанови Харківського окружного адміністративного суду від 25.01.2017 року по справі №820/5722/16, до ТОВ "Міська рекламно-Інформаційна Система" застосовано штрафні санкції та нараховано пеню за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Ухвалою суду від 21.02.2019 року було відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Ухвалою суду від 05.03.2019 було у справі призначено проведення підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 20.03.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача - ОСОБА_1 (наказ №112-ОП від 18.03.2019 року), у судовому засіданні підтримав доводи позовної заяви та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача - ОСОБА_2 (довіреність №22747/9/20-40-10-04-02 від 18.09.2018), заперечував проти доводів позовної заяви, просив відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у письмовому відзиві.

З'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 25.01.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Міська Рекламно-Інформаційна Система" отримало рішення №, яким до позивача застосовано штрафні санкції за період з 21.10.2014 до 23.12.2014 у розмірі 82088,50 грн. та нараховано пеню за період з 12.03.2015 по 03.12.2018 у розмірі 874,64 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а.с.16).

На думку позивача, вказані штрафні санкції є наслідком бездіяльності відповідача щодо невиконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2014 року по справі №820/18212/14, якою задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Міська рекламно-інформаційна система" до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення. Скасовано рішення Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 21 жовтня 2014 року № та № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску (а.с.11-12).

Також, постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25.01.2017 року по справі №820/5722/16 відмовлено у задоволенні адміністративного позову Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міська рекламно-інформаційна система" про стягнення податкового боргу у сумі 45902,96 грн.

Вказані постанови Харківського окружного адміністративного суду набрали законної сили в установленому законом порядку.

Не погоджуючись з вказаною бездіяльністю відповідача щодо невиконання рішень суду та допущення бездіяльності з приводу несписання податкового боргу, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

За правилами ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись, серед іншого, про наявність права на позов у матеріальному розумінні, а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

З огляду на це суд зазначає, що фактичною підставою для звернення позивача із позовними вимогами про невиконання відповідачем рішення суду, яке набрало законної сили.

Тобто, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Так, згідно з ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Отже, набрання постановою суду законної сили породжує наступні правові наслідки, а саме: вирішується спір між сторонами, постанова суду стає загальнообов'язковою, є незмінною та остаточною та може бути виконана примусово.

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Крім того, відповідно до ст. 383 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов'язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

При цьому, в порядку здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах не передбачено звернення позивача з окремим позовом щодо зобов'язання виконання судового рішення по іншій справі.

Тобто, якщо позивач вважає протиправним рішення, дії чи бездіяльність відповідача, вчинених на виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2014 року по справі №820/18212/14 та постанови Харківського окружного адміністративного суду від 25.01.2017 року по справі №820/5722/16 або порушення його прав, свобод чи інтересів, то він повинен був звернутись до суду в порядку ст. 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред'являти новий адміністративний позов.

Втім, судом встановлено, що позивачем подано саме адміністративний позов до Головного управління ДФС у Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії в загальному порядку, а не в порядку, передбаченому положеннями статті 383 КАС України.

Таким чином, оскільки позивачем по суті заявлено позовну вимогу щодо захисту своїх прав, які фактично вирішено судом в постанові від 18.12.2014 року по справі №820/18212/14 та постанові від 25.01.2017 року по справі №820/5722/16 то, відповідно, позивачем обрано неналежний спосіб захисту свого порушеного права.

Суд доходить обґрунтованого висновку про те, що суб'єкт владних повноважень не може бути зобов'язаний виконувати судове рішення шляхом ухвалення судом іншого рішення, оскільки примусове виконання рішення суду являє собою завершальну стадію судового провадження та здійснюється в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", в рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Згідно ст.ст. 129, 129-1 Конституції України обов'язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Ст. 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" та ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з ч.2 ст. 372 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Таким чином, усі судові рішення, які набрали законної сили, підлягають виконанню усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України, в тому числі й Головним управлінням ДФС у Харківській області.

За таких підстав, суд зазначає, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2014 року по справі №820/18212/14 та постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25.01.2017 року по справі №820/5722/16 спір між сторонами вирішено, вказаними рішенням у спірних правовідносинах поновлено право позивача, а тому, при зверненні до адміністративного суду з даною позовною заявою у позивача відсутнє порушене право.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Міська рекламно-інформаційна система" є такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Міська Рекламно-Інформаційна Система" до Головного управління ДФС у Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду. Або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 29 березня 2019 року.

Суддя Панченко О.В.