Справа № 500/765/19
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

Справа № 500/765/19

03 квітня 2019 рокум. Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Мірінович У.А., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Тернопільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Тернопільської області про визнання відмови неправомірною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду поступила позовна заява ОСОБА_1 до Тернопільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Тернопільської області, в якій просить:

- визнати відмову відповідача щодо внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_1 неправомірною;

- зобов'язати відповідача внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1, а саме у відомостях про матір змінити по батькові з "Іванівна" на "Олексіївна".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він звернувся до відповідача із заявою, в якій просив внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_1, а саме у відомостях про матір змінити ім'я (по батькові) з "Іванівна" на "Олексіївна". Однак, відповідач висновком про внесення змін до актового запису цивільного стану від 26.09.2018 № 323/14-05.6-04 відмовив у задоволенні зазначеної заяви, у зв'язку з відсутністю документів, які підтверджують ім'я (по батькові) матері "Олексіївна". Позивач вважає таку відмову неправомірною, а тому звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до пунктів 4, 6 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб'єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов'язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій, а тому під час визначення предметної юрисдикції суд повинен виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Як слідує з матеріалів справи, що ОСОБА_1, звертаючись із заявою до відповідача, бажав внести зазначені зміни в актовий запис про народження ОСОБА_1, а тому оскаржує неправомірну, на його думку, відмову відповідача, оформлену висновком про внесення змін до актового запису цивільного стану від 26.09.2018 № 323/14-05.6-04.

Таким чином, спірні правовідносини пов'язані з відмовою відповідача внести зміни до зазначеного актового запису.

Водночас, актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть (частина перша, друга, третя статті 49 Цивільного кодексу України).

Слід зазначити, що аналогічні за змістом приписи закріплені у статті 2 Закону України від 01.07.2010 № 2398-VI "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (далі - Закон № 2398-VI).

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 2398-VI державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Частиною першою статті 22 Закону № 2398-VI визначено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Відповідно до частин першої та другої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Водночас, у підпункті 2.13.1 пункту 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, які зареєстровані в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793 (далі - Правила № 96/5) зазначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Суд встановив, що у даній справі позивач звернувся до суду для захисту права на забезпечення органом державної влади особистого немайнового права (частина перша статті 273 ЦК України) на відображення в актовий запис інформації щодо вірного ім'я (по батькові) своєї матері.

Таким чином, враховуючи те, що позивач у даній справі, не просив визнати неправомірними дії відповідача, а мав лише намір вирішити питання щодо внесення змін в актовий запис про народження ОСОБА_1 відповідної інформації у вже існуючий актовий запис, суд дійшов висновку, що спір у цій справі не має ознак публічно-правового та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 425/2737/17, від 23.01.2019 у справі № 807/45/17, а тому відповідно до статті 242 КАС України суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Водночас, суд звертає увагу на те, що порушення правил предметної підсудності є підставою для висновку про розгляд справи неповноважним складом суду, що у відповідності до пункту 1 частини третьої статті 317 КАС України обумовлює скасування судового рішення судом апеляційної інстанції та ухвалення нового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частиною шостою статті 170 КАС України визначено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Таким чином, з аналізу зазначених норм, виходячи із суб'єктного складу сторін та предмету спору, суд дійшов висновку, що даний правовий спір повинен вирішуватись Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за правилами цивільного судочинства.

Керуючись статтями 2, 170, 248 КАС України

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Тернопільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Тернопільської області про визнання відмови відповідача щодо внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_1 неправомірною; про зобов'язання відповідача внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1, а саме у відомостях про матір змінити по батькові з "Іванівна" на "Олексіївна".

Роз'яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копія ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Мірінович У.А.

Копія вірна

Суддя Мірінович У.А.