Справа № 826/16885/15
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 березня 2019 року

Київ

справа №826/16885/15

адміністративне провадження №К/9901/7611/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Гімона М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2015 року (суддя Федорчук А.Б.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2016 року (головуючий суддя Мацедонська В.Е., судді: Грищенко Т.М., Земляна Г.В.) у справі №826/16885/15 за позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь», про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - відповідач-1, Фонд), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича (далі по тексту - відповідач-2, Уповноважена особа), в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність відповідача-2 щодо не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

зобов'язати відповідача-2 включити позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

зобов'язати відповідача-2 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо виплати відшкодування у розмірі 200 000 грн. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо позивача за договором банківського вкладу № 25124-44.16 від 19 березня 2015 року, укладеного з ПАТ «Банк «Київська Русь»;

зобов'язати відповідача-1 включити позивача до Загального реєстру вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачем-2 протиправно не включено позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2015 року адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю., що полягає у неприйнятті та не включенні до Реєстру вимог кредиторів ПАТ «Банк «Київська Русь» вимог ОСОБА_3 на суму 186147,00 грн., зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. включити вимоги ОСОБА_3 на суму 186147,00 грн. до реєстру вимог кредиторів ПАТ «Банк «Київська Русь», в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2016 року апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. - залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 27 листопада 2015 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. щодо невключення ОСОБА_3 до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_3, як вкладника, що має право на відшкодування коштів за договором банківського вкладу №25124-44.16 від 19 березня 2015 року, укладеного з ПАТ «Банк «Київська Русь», за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. В решті позову відмовлено.

Вирішуючи спір між сторонами, суди попередніх інстанцій встановили, що між ПАТ «Банк «Київська Русь» (банк) та ОСОБА_3 (клієнт) укладено договір від 19 березня 2015 року №25124-44.16 банківського вкладу в національній валюті «Сім днів», відповідно до умов якого вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника на зберігання грошові кошти в формі депозитного вкладу в сумі 186147,00 грн., термін внесення вкладу 19 березня 2015 року, банк відкриває позивачу поточний рахунок НОМЕР_1.

З наявного в матеріалах справи платіжного доручення від 19 березня 2015 року №1297 вбачається надходження коштів на рахунок вкладника НОМЕР_1 у сумі 186147,00 грн., платником та отримувачем є ОСОБА_3, призначення платежу - залучення депозиту з поточного рахунку за 19 березня 2015 року згідно з договором №25124-44.16 від 19 березня 2015 року.

19 березня 2015 року на підставі постанови правління Національного банку України №190 від 19 березня 2015 року «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №61 про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь», згідно якого розпочато з 20 березня 2015 року процедуру виведення ПАТ «Банк «Київська Русь» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 20 березня 2015 року по 19 червня 2015 року включно, призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Київська Русь» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волкова О.Ю.

Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №116 від 15 червня 2015 року продовжено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» по 19 липня 2015 року (включно).

На підставі постанови правління Національного банку України від 16 липня 2015 року №460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 липня 2015 року №138 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» з 17 липня 2015 року та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волкова О.Ю. строком на 1 рік з 17 липня 2015 року по 16 липня 2016 року включно.

23 червня 2015 року на ім'я Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасово адміністрації в ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. позивачем було направлено заяву про включення до Переліку вкладників і в Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Окрім того, позивач звернувся до регіонального відділення ПАТ АБ «Південний» із запитом від 01 липня 2015 року щодо надання інформації про включення його до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Листом в.о. голови правління АБ «Південний» від 16 липня 2015 року №14-33049 позивача повідомлено, що виплати згідно реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, наданого уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на ім'я ОСОБА_3 відсутні.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2015 року у справі №373/1659/15-ц позовні вимоги ОСОБА_3 до ПАТ «Банк «Київська Русь» задоволено частково, стягнуто з ПАТ «Банк «Київська Русь» на користь ОСОБА_3 кошти у розмірі 213019,79 грн., в тому числі 186147 грн. коштів на рахунку, 812,05 грн. трьох відсотків річних, 26060,58 грн. збитків від інфляції.

Повідомленням про нікчемність правочинів від 27 жовтня 2015 року №9675/16 Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волковим О.Ю. повідомлено позивача, про нікчемність у відповідності до приписів пунктів 2 та 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та статті 228 ЦК України правочину щодо перерахування частини одержаних внаслідок повернення поворотної фінансової допомоги грошових коштів у загальній сумі 150000,00 грн. та договору банківського вкладу №25124-44.16 від 19 березня 2015 року, укладеного між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_3

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що з урахуванням рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2015 року у справі №373/1659/15-ц належним способом захисту порушених прав позивача як вкладника банку буде зобов'язання відповідача-2 включити ОСОБА_3 до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк Київська Русь». При цьому суд зазначив, що перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, складається Уповноваженою особою лише один раз та вже був поданий до Фонду. Разом з тим, суд вказав, що позовні вимоги до Фонду заявлені позивачем на майбутнє та не підлягають задоволенню.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову постанову про часткове задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що позивачем було дотримано вимоги чинного законодавства під час укладення з банком договору банківського вкладу та внесення відповідних коштів на рахунок. При цьому в ході судового розгляду справи не підтвердились посилання Уповноваженої особи на те, що спірний правочин є нікчемним з підстав, визначених статтею 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Враховуючи те, що процедура відшкодування Фондом коштів за вкладами складається з певних визначених законом етапів та потребує вчинення відповідних дій Уповноваженою особою, то вимоги, заявлені позивачем до Фонду, є передчасними.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волков О.Ю. подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2015 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2016 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що з 19 березня 2015 року було призначено Уповноважену особу на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Київська Русь, а положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» пов'язують питання припинення повноважень саме із часом призначення Уповноваженої особи в банку, тому всі правочини, вчинені банком 19 березня 2015 року, не відповідають закону та є нікчемними. Крім того, зауважено, що кошти на поточний рахунок позивача надійшли від ПП «Сімекс Зоответсервіс», відтак позивач не є вкладником у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки не залучав такі кошти готівкою через касу банку, а отримав їх від юридичної особи в якості поворотної фінансової допомоги.

У запереченнях на касаційну скаргу ОСОБА_3 просив в її задоволенні відмовити та залишити в силі постанову суду апеляційної інстанції, як законну та обґрунтовану. Наголошено на тому, що тимчасову адміністрацію у банку було запроваджено саме 20 березня 2015 року, а тому твердження відповідача-2 щодо відсутності у працівників банку повноважень на укладення правочинів станом на 19 березня 2015 року є помилковими. Позивач зазначає, що хоча кошти на його рахунок і надійшли від ПП «Сімекс Зооветсервіс», але такі кошти надійшли у власність ОСОБА_3 та вважаються вкладом у розумінні статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки вкладом є, в тому числі, кошти, які надійшли від іншої особи на умовах договору банківського рахунку. Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не встановлює обмежень щодо походження вкладу, зокрема, в частині, що такі кошти мають бути внесені безпосередньо вкладником.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,обговоривши доводи касаційної скарги та заперечень на неї, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; Закон № 4452-VI).

Пунктом 3 та 4 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти;

вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Згідно з положеннями статті 27 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що держава гарантує фізичним особам, які на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мали у такому банку вклад (від 10 грн.), відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів ФГВФО у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється ФГВФО відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліку вкладників з визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонду.

Отже, відшкодування Фондом коштів відбувається лише вкладникам за наявними у банку вкладами в межах граничної суми відшкодування. При цьому обов'язковими умовами, за яких відповідні кошти вважаються вкладом, а особа - вкладником, є залучення банком таких коштів від особи чи для неї на підставі договору банківського вкладу, банківського рахунку або на підставі іменного депозитного сертифіката.

Суд касаційної інстанції зауважує, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом №4452-VI щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім'я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому положення чинного законодавства не пов'язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджено матеріалами справи, на дату прийняття постанови Правління НБУ №190 від 19 березня 2015 року «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних» на банківському рахунку ОСОБА_3 НОМЕР_1, відкритому відповідно до договору банківського вкладу №25124-44.16 від 19 березня 2015 року, перебувала сума у розмірі 186147 грн. Кошти на депозитний рахунок позивача було зараховано 19 березня 2015 року відповідно до платіжного доручення від 19 березня 2015 року №1297 із власного поточного рахунку №001 (а.с.14).

Відповідно до частини другої статті 34 Закону № 4452-VI не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України".

Частинами третьою, п'ятою цієї статті також передбачено, що виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону №4452-VI з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

За частиною третьою цієї ж статті правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.

З огляду на вищенаведене, приписи Закону №4452-VI пов'язують виникнення права у особи на відшкодування суми коштів за вкладом разом з нарахованими на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних відсотками з наявністю у особи статусу вкладника та наявності такого вкладу станом на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

При цьому з аналізу вищенаведених правових норм слідує, що процедура початку виведення банку з ринку пов'язується не тільки із призначенням Уповноваженої особи в банку, а з датою початку тимчасової адміністрації в банку, яка визначається виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у відповідному рішенні та не завжди співпадає з датою призначення Уповноваженої особи. Саме з дати, якою запроваджено тимчасову адміністрацію у банку, і припиняються повноважень органів управління і керівництва банку щодо укладення будь-яких правочинів. Вказане спростовує доводи скаржника щодо того, що договір банківського вкладу, укладений між позивачем та банком, є нікчемним з підстав, визначених статтею 36 Закону №4452-VI.

Щодо посилань відповідача-2 на наявність підстав для віднесення правочину до нікчемних з огляду на підстави, визначені пунктами 2 та 7 статті 38 Закону №4452-VI, суд касаційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 2 та 7 статті 38 Закону №4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав, зокрема: 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Викладені відповідачем-2 у касаційній скарзі посилання на визнання спірного правочину нікчемним з огляду на підстави, визначені пунктом 2 частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI, визнаються колегією суддів безпідставними, оскільки відповідачем-2 всупереч приписів частини 2 статті 71 КАС України (в редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) не було доведено належними та допустимими доказами, що саме внаслідок укладення спірного правочину банк став неплатоспроможним.

Пункт 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI також не поширює свою дію на договір, укладений між позивачем та ПАТ «Банк «Київська Русь». Зокрема, зі змісту даної норми вбачається, що вона поширює свою дію на випадки, коли саме банк уклав з одним із кредиторів договір; на підставі такого договору у останнього виникають переваги (пільги) стосовно інших кредиторів банку, прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; умови цього договору передбачають перерахування банком коштів або передачу майна банком такому кредитору. Однак, як вбачається з матеріалів справи, та не спростовується доводами касаційної скарги, при укладенні договору банківського вкладу №25124-44.16 від 19 березня 2015 року позивачем не отримано жодних переваг від ПАТ «Банк «Київська Русь», банк не здійснив жодного платежу на користь позивача, а лише отримав кошти як вклад у банк.

Посилання відповідача-2 на те, що метою укладення даного правочину було отримання гарантованої суми відшкодування за вкладом, колегія суддів касаційного суду сприймає критично, оскільки доказів такого умислу суду не надано.

Слід зазначити, що відповідно до наданого платіжного доручення від 19 березня 2015 року №1297 зарахування коштів на вкладний депозитний рахунок позивача відбулось шляхом їх перерахування з власного поточного рахунку і це відповідає приписам пункту 10.12 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління НБУ від 12 листопада 2003 року № 492.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивач є вкладником у розумінні приписів статті 2 Закону №4452-VI, вклад розміщено на рахунку в ПАТ «Банк «Київська Русь» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому ОСОБА_3 підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону №4452-VI. При цьому відповідачем не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до приписів Закону №4452-VI.

Отже, позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку після отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов'язання уповноваженої особи Фонду для подання до Фонду додаткової інформації щодо ОСОБА_3 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Банк «Київська Русь» за рахунок Фонду.

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 802/351/16-а.

При цьому колегія суддів касаційного суду вважає за необхідне зауважити, що судом апеляційної інстанції вірно не було взято до уваги рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2015 року у справі №373/1659/15-ц оскільки у даній адміністративній справі правовідносини виникли між Фондом і позивачем, який претендує на отримання гарантованого відшкодування за рахунок коштів Фонду, вважаючи себе вкладником банку і не погоджуючись із правомірністю формування переліку осіб, які мають право на таке відшкодування. В межах даного спору оцінці підлягала саме правомірність виконання окремої владної функції Фонду, а саме організації виплат гарантованих сум за вкладами, що вірно було здійснено апеляційним судом.

Таким чином, наявність рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2015 року у справі №373/1659/15-ц не перешкоджає прийняттю рішення у даній справі та не впливає на його кінцевий результат, оскільки не має в межах даної адміністративної справи преюдиційного значення.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків апеляційного суду та обставин справи не спростовують.

Що стосується вимог касаційної скарги про скасування постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2015 року, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про часткове задоволення позову.

Між тим, ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 15 лютого 2016 року (№К/800/3818/16) відкрито касаційне провадження за скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2015 року

та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2016 року.

Враховуючи те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції у цій справі скасовано в результаті його перегляду в апеляційному порядку, то, відповідно підстави для його перегляду Верховним Судом як судом касаційної інстанції в адміністративних справах у порядку, визначеному главою 2 розділу ІІІ чинної редакції КАС України, відсутні.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що касаційне провадження за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2015 року у цій справі відкрите помилково, а тому згідно з частиною другою статті 339 КАС України (в редакції після 15 грудня 2017 року), підлягає закриттю.

Керуючись статтями 339, 343, 350, 356 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити касаційне провадження за скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2015 року у справі 826/16885/15, як помилково відкрите ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 15 лютого 2016 року.

Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик ,

Судді Верховного Суду