Справа № 686/10196/17
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/10196/17

Головуючий у 1-й інстанції: Мороз В.О.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

28 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Совгири Д. І. Боровицького О. А.

за участю:

секретаря судового засідання: Франчук А.О.,

представника відповідача: ОСОБА_2,

представника третьої особи: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 лютого 2018 року (м.Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, Головне управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, Головне управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 лютого 2018 року адміністративний позов задоволено, а саме: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не включення до розрахунку пенсії ОСОБА_4 виплати зазначені у довідках за вих. №376/10-24-13-05-014 від 16.03.2017 та вих.№235/10/22-01-05-20 від 31.03.2017 р.; зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести нарахування та виплату пенсії ОСОБА_4 з 05.04.2016 р. у розмірі 60% суми грошового забезпечення, включивши до складу грошового забезпечення для обчислення пенсії, виплати зазначені у довідках за вих.№235/10/22-01-05-20 від 31.03.2017 р. та 376/10-24-13-05-014 від 16.03.2017 а саме: матеріальну допомогу на оздоровлення - 5942,37грн., матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань - 9540,31грн., індексацію - 420,95грн., премії до державних, професійних свят та ювілейних дат - 800,00 грн.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні представник відповідача та третьої особи доводи апеляційної скарги підтримали в повному обсязі та за обставин викладених в ній просили суд задовольнити її, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Позивач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь позивача в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 21.09.2013 року Головним управлінням ПФУ в Хмельницькій області відповідно до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ позивачу призначено пенсію по інвалідності у розмірі пенсії за вислугу років з розрахунку 60% від отримуваного грошового забезпечення.

16.03.2017 р. Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області видано довідку № 376/10-24-13-05-014 та 31.03.17 р. головним управлінням ДФС у Хмельницькій області видано довідку № 235/10/22-01-05-20, про суми, які були нараховані ОСОБА_4 до грошового забезпечення за період та не увійшли у довідки подані для розрахунку пенсії при її призначенні. На всі виплати, включені у видані довідки нараховано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р.- єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування. Згідно вищевказаних довідок позивачу виплачувалася матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально- побутових питань, індексація, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат. Проте дані суми при розрахунку пенсії враховано не було.

Позивач 05.04.2017 року звернувся до відповідача із заявою про включення до розрахунку його пенсії виплат зазначених у довідках.

Однак, листом № 229/Ж-8 від 20.04.2017 відповідач відмовив включати зазначені у довідках виплати до розрахунку пенсії, мотивуючи свої дії тим, що вони не належать до щомісячних доплат до грошового забезпечення.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 9 Закону № 2011-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Зміст наведених норм свідчить про те, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону № 2011-ХІІ пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Водночас, за Законом № 2262-ХІІ, однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Частиною 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до п. 7 Постанови КМУ № 393 пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Водночас, згідно правової позиції ОСОБА_5 Верховного Суду, висловленої в постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, при обчисленні пенсії особам звільненим з військової служби не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

У зазначеній постанові ОСОБА_5 Верховного Суду зазначила, що факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія.

Наведене свідчить про те, що у відповідача були відсутні законні підстави для здійснення позивачу перерахунку пенсії із включенням до складу грошового забезпечення ОСОБА_4, з якого обчислюється пенсія, зазначених вище одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Отже, оскільки отримувані позивачем під час проходження військової служби грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат не входять до встановленого ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення, висновки суду першої інстанції про наявність підстав для включення до грошового забезпечення ОСОБА_4, з якого обчислюється пенсія, вказаних виплат, ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 29 березня 2019 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7