Справа № 200/14631/18-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2019 р. Справа№200/14631/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., при секретарі судового засідання Сєрих М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго"

до відповідача: Головного управління ДФС у Донецькій області

про: визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДФС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску № Ю-13418-44 від 02.10.2018 року в розмірі 1464234,92 грн.

за участю

представників сторін:

від позивача: Щепіхіна В.В.,- за довірен.,

від відповідача: Яковлєва А.С. - за довірен.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго", звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДФС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску № Ю-13418-44 від 02.10.2018 року в розмірі 1464234,92 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 02.10.2018 року Головним управління ДФС в Донецькій області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-13418-44 в розмірі 1464234,92 грн. Позивач зазначає, що на думку відповідача недоїмка зі сплати єдиного внеску виникла у зв'язку з несплатою позивачем єдиного внеску внаслідок порушення ч. 9 ст. 25 Закону № 2464, відповідно до якого передача платниками єдиного внеску свої зобов'язань з його сплати третім особам заборонена, крім випадків, передбачених законодавством. Позивач вважає висновки відповідача необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам та нормами діючого законодавства. Позивач зазначає, що недоїмка у розмірі 1464234,92 грн., яка зазначена у спірній вимозі, виникла за даними ДФС станом на 30.09.2018 року, однак позивач вказує на те, що фактична зазначена сума складається із сум єдиного соціального внеску, сплачених відокремленими підрозділами позивача: СП ОКП «Єдиний розрахунковий центр», ВО «Слов'янськтепломережа», ВО «Краматорськміжрайтепломережа» та сум єдиного соціального внеску сплаченого Науково - виробничим підрозділом ОКП «Донецьктеплокомуненерго» (договір про спільну діяльність від 01.06.2001 року № 152 ОКП «Донецьктеплокомуненерго»). Позивач зазначає, що вищезазначені структурні підрозділи не є третіми особами у відповідності до норм ЦК України, в зв'язку з чим у межах чинного законодавства мали підстави для сплати єдиного внеску. Крім того, позивач звертає увагу суду на те, що позивачем неодноразово таким чином проводились розрахунку по зобов'язанням зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на протязі дії договору про спільну діяльність і ніяких зауважень зі сторони контролюючих органів не надходило, за результатами звірення з органами ДФС суми перерахувань ЄСВ здійснених ДСД № 152 від 01.06.2001 року враховувались в інтегрованій картці ОКП «Донецьктеплокомуненерго» до 31.12.2017 року.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав викладені обставини та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву на позовну заяву відповідач посилається на те, що Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначає, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Відповідач вказує на те, що частино 9 статті 25 Закону № 2464 визначено, що передача платниками єдиного внеску своїх обов'язків з його сплати третім особам, забороняється, крім випадків передбачених законодавством. Відповідач зазначає, що аналіз положень Закону № 2464 дозволяє дійти висновку про те, що порядок сплати єдиного внеску безпосередньо платником єдиного внеску, передача платниками єдиного внеску своїх обов'язків з його сплати третім особам заборонена, крім випадків, передбачених законодавством. Наявність суми недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування станом на 31.10.2018 року в розмірі 376290,10 грн. підтверджується інтегрованою карткою платника податку ОКП «Донецьктеплокомуненерго». Крім того, відповідач вказує на те, що наявні копії платіжних доручень свідчать про сплату єдиного внеску за позивача третіми особами, що є порушенням вимог ч. 9 ст. 25 Закону № 2464, а тому відповідачем правомірно не було зараховано сплачені суми у розрахунок сплати позивачем єдиного внеску.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав викладені у відзиві на позовну заяву обставини та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання на 25 лютого 2018 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19 березня 2019 року.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» зареєстроване в якості юридичної особи 23.02.2001 року за номером 0002451 та включене до ЄДРПОУ № 03337119, юридична адреса: 84307, Донецька область, м. Краматорськ, пров. Земляний, 2, перебуває на обліку в Головному управлінні ДФС у Донецькій області.

02 жовтня 2018 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області сформовано вимогу № Ю-13418-44 про сплату Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» заборгованості з єдиного соціального внеску на загальну суму 1464234,92 грн., яка виникла станом на 30 вересня 2018 року, до складу якої входить: недоїмка з єдиного внеску в сумі 1464234,92 грн. (а.с. 10).

Не погодившись з винесеною вимогою № Ю-13418-44 від 02 жовтня 2018 року позивач звернувся зі скаргою від 24 жовтня 2018 року № 03/2644/1 до Державної фіскальної служби України (а.с. 13-14).

За результатами розгляду скарги позивача Державною фіскальною службою України прийнято рішення від 30 листопада 2018 року № 38947/99-99-11-02-02-25 «Про результатаи розгляду скарги», відповідно до якого скарга позивача залишена без задоволення, а оскаржувана вимога без змін (а.с. 15-16).

За результатами звіряння даних, відображених в інтегрованій картці платника податків (юридичної особи - ОКП «Донецьктеплокомуненерго»), з даними підприємства з нарахування та сплати єдиного соціального внеску встановлено, що недоїмка, яка виникла за даними ДФС станом на 30 вересня 2018 року фактично складається із сум єдиного соціального внеску, сплаченого відокремленим підрозділом ОКП "Єдиний розрахунковий центр", ВО «Слов'янськтепломережа», ВО «Краматорськміжрайтепломережа» та сум єдиного соціального внеску, сплаченого Договором про спільну діяльність від 01.06.2001 року № 152 ОКП «Донецьктеплокомуненерго» НПП ОКП «Донецьктеплокомуненерго».

Так, згідно статуту Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», затвердженого розпорядженням голови облдержадміністрації 18 січня 2001 року № 30 вбачається, що підприємство є юридичною особою (п. 2.1 Статуту).

Згідно пп. 3.1.1 п. 3.1 Статуту до складу підприємства у вигляді відокремлених підрозділів входять, зокрема, Виробнича одиниця обласного комунального підприємства «Донецьктеплокумуненерго» «Краматорськміжрайтепломережа» та Виробнича одиниця обласного комунального підприємства «Донецьктеплокумуненерго» «Слов'янськтепломережа» (а.с. 19).

Відповідно до пп. 3.1.2 пункту 3.1 Статуту до складу підприємства у вигляді відокремленого підрозділу входить Єдиний розрахунковий центр, що не має статусу юридичної особи та діє згідно з положенням, затвердженим підприємством.

Пунктом 3.2 передбачено, що структурні підрозділи мають право відкривати в банках поточні та інші рахунки.

Структурний підрозділ «Єдиний розрахунковий центр» (далі по тексту - ЄРЦ), ВО «Слов'янськтепломережа», ВО «Краматорськміжрайтепломережа» є невід'ємною частиною ОКП "Донецьктеплокомуненерго" як юридичної особи та здійснює лише збір та облік платежів за теплопостачання від населення та інших користувачів послуг, в тому числі по м. Краматорськ та м. Костянтинівка. Тобто, розрахункові рахунки ЄРЦ, ВО «Слов'янськтепломережа» та ВО «Краматорськміжрайтепломережа» є фактично розрахунковими рахунками юридичної особи ОКП "Донецьктеплокомуненерго" та відповідно всіх філій та структурних підрозділів.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 01.06.2001 між позивачем (Виконавець) та Державним підприємством інженерний центр "Техно-Ресурс" (Центр) укладено договір про спільну діяльність №152 (далі по тексту - Науково-виробничий підрозділ ОКП "Донецьктеплокомуненерго") (а.с. 128 - 132).

Відповідно до п.п. 2.2. п. 2 договору, Виконавець здійснює розрахунки з державою по податках і обов'язкових зборах, робить обов'язкові виплати і розрахунки з кредиторами, виплату іншій стороні її частку прибутку.

Відповідно до Положення про науково-виробничий підрозділ, НПП не є юридичною особою, є платником податків, веде окремий облік пов'язаний з виконанням договору та користується товарними знаками Підприємства та Центру (а.с. 138-142).

Договір про спільну діяльність № 152 від 01.06.2001 взятий на облік платника податків за № 2.06.2001 за № С/Д 28 до контролюючого органу в ДПІ у Ворошиловському районі м. Донецька, що підтверджується довідкою про взяття на облік платника податків за формою №4-ОПП. На теперішній час перебуває на обліку в СДПІ з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС, про що свідчить довідка про взяття на облік платника податків за формою № 4-ОПП від 03.11.2016 №025.

Тобто, зазначений договір зареєстрований в контролюючому органі, тому повинен враховуватися в податковій інспекції.

Відповідно до довідки про облік персоналу науково-виробничого підрозділу з антикорозійного захисту і теплогідроізоляції обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго", науково-виробничий підрозділ діє на підставі Положення від 12.06.2001, не є юридичною особою та входить до складу ОКП "Донецьктеплокомуненерго" згідно з Договором про спільну діяльність від 01.06.2001 № 152. Розробка та затвердження штатного розпису, прийом, переведення та звільнення працівників НВП здійснюється у загальному обліку персоналу ОКП "Донецьктеплокомуненерго".

В матеріалах справи містяться звіти позивача про сплату до бюджету сум єдиного внеску за період з січня 2018 року по вересень 2018 року, які подавались до контролюючого органу за всіх працівників підприємства, платіжні доручення про сплату єдиного внеску (а.с. 33-115, 238-266).

Суд зазначає, що позивач не погодившись з вимогою відповідача про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 02 жовтня 2018 року № Ю-13418-44, звернувся до суду з даним позовом.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI (далі по тексту - Закон № 2464).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464, єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно приписів пункту 6 частини 1 статті 1 Закону № 2464 недоїмка це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом 10 зазначеної норми Закону визначено, що страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Згідно абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 зазначеного Закону, платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Тобто, позивач в розумінні зазначених норм Закону є страхувальником та на нього покладений обов'язок нараховувати та сплачувати єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з п. 1 ст. 1130 Цивільного кодексу України, за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові.

У відповідності до ч. 2 ст. 1134 ЦК України ведення бухгалтерського обліку спільного майна учасників може бути доручено ними одному з учасників.

Відповідно до абз. 6 п.п.14.1.139 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України для цілей оподаткування дві чи більше особи, які здійснюють спільну діяльність без утворення юридичної особи, вважаються окремою особою у межах такої діяльності.

Облік результатів спільної діяльності ведеться платником податку, уповноваженим на це іншими сторонами згідно з умовами договору, окремо від обліку господарських результатів такого платника податку.

Отже, платником єдиного внеску під час виконання договорів про спільну діяльність без утворення юридичної особи є уповноважена особа - один з учасників такого договору про спільну діяльність без утворення юридичної особи, на якого згідно з умовами договору про спільну діяльність без утворення юридичної особи покладено обов'язок нарахування, утримання та внесення податків і зборів до бюджету.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

Згідно з частинами 1-3 ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій.

Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи.

Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Таким чином, відокремлений підрозділ юридичної особи може здійснювати всі або частину функцій юридичної особи.

Пунктами 1, 4 частини 2 статті 6 Закону № 2464 встановлено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Статтею 9 Закону № 2464 визначені порядок обчислення і сплати єдиного внеску, зокрема, сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.

Частиною 8 статті 9 Закону № 2464 передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Згідно з п. 12 ст. 9 Закону № 2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону № 2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Відповідно до пп. 1 п. 1 розділу ІІ Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - Порядок), з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Суд зазначає, що платником єдиного внеску є Обласне комунальне підприємство «Донецьктепломережа».

Як вже встановлено судом, сума єдиного внеску за період з 01.01.2018 року по 30.09.2018 року в сумі 1551848,87 грн. були сплачені ВП "Єдиний розрахунковий центр", ВО «Краматорськміжрайтепломережа» та ВО «Слов'янськтепломережа» та НПП ОКП «Донецьктеплокомуненерго».

Відповідач при формуванні спірної вимоги про сплату боргу (недоїмки) виходив з того, що позивачем порушені вимоги ч. 9 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме відповідно до вимог вищезазначеної статті передбачено, що передача платниками єдиного внеску своїх обов'язків з його сплати третім особам заборонена, крім випадків, передбачених законодавством.

Суд вказує на те, що ОП «Єдиний розрахунковий центр», ВО «Краматорськміжрайтепломережа» та ВО «Слов'янськтепломережа» не є фактично платником єдиного соціального внеску, але він є структурним підрозділом позивача та використовує рахунки, операції за якими обліковуються за платником - юридичною особою, яка в розумінні статті 4 Закону України № 2464 являється платником єдиного внеску, оскільки є роботодавцем.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що передача платникам єдиного внеску своїх обов'язків з його сплати третім особам заборонена, крім випадків, передбачених законодавством, оскільки Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" не містить визначення поняття "третя особа".

В матеріальному праві, третя особа - це особа, яка не є стороною в зобов'язанні, але на підставі закону чи договору набуває прав у такому зобов'язанні.

Отже в цьому розумінні відокремлені підрозділи ОП «Єдиний розрахунковий центр», ВО «Краматорськміжрайтепломережа» та ВО «Слов'янськтепломережа» не можуть виступати третьою особою, оскільки є від'ємною частиною ОКП "Донецьктеплокомуненерго" та є його структурним підрозділом та не є юридичною особою, а усі фінансово - господарські операції вищезазначених підрозділів відображаються в складі балансу ОКП "Донецьктеплокомуненерго".

Стосовно сплати єдиного НВП ОКП «Донецьктеплокомуненерго» суд зазначає, що договором про спільну діяльність № 152 від 01.06.2001 обов'язок із ведення обліку і сплати податків покладено на ОКП "Донецьктеплокомуненерго". При цьому, наймані працівники, що працюють в НВП ОКП "Донецьктеплокомуненерго" прийняті до складу працівників ОКП "Донецьктеплокомуненерго". Штатний розпис керівників, службовців і фахівців, робітників НВП ОКП "Донецьктеплокомуненерго" входить до складу загального штатного розпису ОКП "Донецьктеплокомуненерго". Тому, сплата єдиного соціального внеску, подання звіту про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування до органів доходів і зборів та Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого на користь платника податку, і сум утриманого з них податку) подається юридичною особою ОКП "Донецьктеплокомуненерго".

НВП ОКП "Донецьктеплокомуненерго" самостійно здійснював оплату єдиного соціального внеску з власного розрахункового рахунку одночасно з виплатою заробітної плати, при зазначенні в платіжному доручення в полі призначення платежу зазначено код ЄДРПОУ юридичної особи.

Таким чином, на підставі договору, положення про Науково-виробничий підрозділ та у відповідності до норм чинного законодавства Науково-виробничий підрозділ ОКП "Донецьктеплокомуненерго" має право здійснювати всі або частину функцій ОКП "Донецьктеплокомуненерго".

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду по справі № 805/3456/16-а від 11 грудня 2018 року.

Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно розпорядження Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» від 25.06.2018 року № 1/1 «Про встановлення тимчасового порядку здійснення розрахунків по сплаті єдиного соціального внеску» враховуючи неможливість оплати грошовими коштами зобов'язань з єдиного соціального внеску при проведенні розрахунків по заробітній платі з працівниками апарату ОКП «Донецьктеплокомуненерго», внаслідок накладення арешту Відділом примусового виконання рішень державної виконавчої служби на розрахункові рахунки апарату управління підприємства, на виконання Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на підставі статуту підприємства, Положення про науково виробничі підрозділі ОКП «Донецьктеплокомуненерго» ДСД від 01.06.2001 року № 152, Положення про єдиний розрахунковий центр ОКП «Донецьктеплокомуненерго», тимчасово (до моменту зняття арешту з розрахункових рахунків ОКП) встановлено порядок оплати ЄСВ: розрахунки по сплаті єдиного соціального внеску здійснювати відокремленими підрозділами (виробничими одиницями) від імені юридичної особи ОКП «Донецьктеплокомуненерго» з подальшим відображенням проведеної оплати по внутрівідомчим розрахункам, зокрема: ВО «Краматорськміжрайтепломережа», ВО «Слов'янськтепломережа», СП «Єдиний розрахунковий центр», ДСД від 01.06.2001 року № 152 НПП ОКП «Донецьктеплокомуненерго». Згідно п. 2 зазначеного розпорядження вказано, що при оформленні розрахункових документів (платіжних доручень) в полі «Призначення платежу» вказувати - код ЄДРПОУ платника - код юридичної особи - 03337119 (а.с. 123-124).

Також, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявні платіжні доручення, відповідно до яких вбачається, що структурними підрозділом "ЄРЦ", «Краматорськміжрайтепломережа», «Слов'янськтепломережа», НПП ОКП «Донецьктеплокомуенерго» проведені виплати по заробітній платі, а також пов'язаних з нею податків та зборів, за всі структурні підрозділи ОКП «Донецьктеплокомуненерго» та вони повністю відображені в інтегрованих картках таких структурних підрозділів.

Під час розгляду справи, представник позивача пояснив, що дана ситуація щодо сплати ЄСВ відокремленим підрозділом не є типовою для підприємства та склалась через непередбачені обставини, а саме накладання арешту на всі поточні рахунки безпосередньо апарату ОКП "Донецьктеплокомуненерго". При цьому, враховуючи, що згідно з чинним законодавством виконання зобов'язань по виплаті заробітної плати працівникам та пов'язаних з цими виплатами податків та зборів є першочерговими, ОКП "Донецьктеплокомуненерго", з метою недопущення порушень прав та інтересів фізичних осіб і держави, проведено ці виплати через розрахунковий рахунок Єдиного розрахункового центру.

Відповідно до Наказу "Про організацію бухгалтерського обліку та облікову політику ОКП "Донецьктеплокомуненерго" № 582 від 27.12.2013 року (із змінами), погодженому Департаментом житлово - комунального господарства Донецької облдержадміністрації, а саме розділу 4 "Організація спільної діяльності без створення юридичної особи", облік спільної діяльності здійснюється відповідно до П(С) БО 12 "Фінансові інвестиції" та до Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку спільної діяльності без створення юридичної особи, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 30.12.2011 року № 1873 (а.с. 133-137).

Згідно п. 2.1 Методичних рекомендацій Оператор спільної діяльності веде бухгалтерський облік спільної діяльності окремо від результатів власної господарської діяльності, використовуючи для цього окремі регістри бухгалтерського обліку. За даними цих регістрів оператор спільної діяльності в порядку, встановленому положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку. Для виконання робіт по Договору про спільну діяльність та практичного застосування норм Методичних рекомендацій в частині складання окремого балансу та відповідних форм фінансової звітності спільної діяльності, створений відокремлений підрозділ в складі ОКП "Донецьктеплокомуненерго" - Науково - виробничий підрозділ (ДСД № 152 від 01.06.2001 року), на який згідно Положення, затвердженого учасниками Договору 12.06.2001 року покладено виконання робіт по Договору, в тому числі розрахунки із застрахованими особами. Згідно Постанови Національного банку України № 117 від 31.12.1993 року відокремленому підрозділу відкрито поточний рахунок, через який саме і здійснюються розрахунки з працівниками та відповідно і за зобов'язаннями по податках та зборах.

Представник позивача також наголосив на цьому в судовому засіданні, та зазначив, що ДСД № 152 (структурний підрозділ) від 01.06.2001 року таким саме чином проводились розрахунки по зобов'язанням зі сплати єдиного соціального внеску на протязі всього періоду дії Договору про спільну діяльність, що підтверджується документами, що містяться в матеріалах справи і ніяких зауважень контролюючих органів не надходило. Крім того, за результатами звіряння з органами ДФС суми перерахувань ЄСВ здійснених ДСД № 152 від 01.06.2001 року враховувались в інтегрованій картці ОКП "Донецьктеплокомуненерго" до 31.12.2017 року.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов висновку, що відповідачем неправомірно не здійснено залік операцій по сплаті ЄСВ, які були проведені з використанням рахунку ОП "Єдиний розрахунковий центр", ВО «Краматорськміжрайтепломережа», ВО «Слов'янськтепломережа», НПП ОКП «Донецьктеплокомуненерго» (згідно договору про спільну діяльність № 152 від 01.06.2001 року), у зв'язку з чим станом на 30.09.2018 року суд вважає, що у ОКП "Донецьктеплокомуненерго" борг зі сплати ЄСВ відсутній.

Крім того, суд вказує на те, що згідно з п. 9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VI платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану. Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції. Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення Ради національної безпеки України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції (АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-VII період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, у якому, серед інших населених пунктів м. Маріуполь, де зареєстрована юридична особа позивача.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1079-р від 5 листопада 2014 року зупинено дію Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року, проте, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 826/18327/14 від 26 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 2 квітня 2015 року, Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1079-р від 5 листопада 2014 року визнано нечинним.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України по даній справі зупинено виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2015 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 2 квітня 2015 року до розгляду касаційної скарги Кабінету Міністрів України у Вищому адміністративному суду України.

Крім цього, Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р, яким визнано такими, що втратили чинність Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 та Розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079, затверджено новий перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, у якому, серед інших є м. Краматорськ.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року діяло у період з 30 жовтня 2014 року по 4 листопада 2014 року та у період з 2 квітня 2015 року по 27 квітня 2015 року. Аналізуючи наведене, а також беручи до уваги факт прийняття 02 грудня 2015 року Розпорядження № 1275-р, суд зазначає, що станом на час прийняття спірної вимоги факт знаходження у спірний період населених пунктів м. Краматорськ, на території, де проводилась антитерористична операція - є встановленим, чим спростовуються заперечення відповідача з цього приводу.

Як вже зазначалося судом, відповідно до п. 9-4 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464-VI, платники єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться/проводилась антитерористична операція - звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану. При цьому, достатньою підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Приписами пункту 9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464 визначено, що відповідна заява подається до органів доходів і зборів за основним місцем обліку не пізніше тридцяти днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Суд зазначає, що наданий час Указ Президента України про закінчення антитерористичної операції не приймався, а посилання позивача на Указ Президента України «Про затвердження рішення РНБО «Про широкомасштабну антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей» від 30.08.2018 року № 116/2018 року є безпідставним, оскільки відповідного указу не зазначається про припинення антитерористичної операції але зазначається про введення в дію Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року "Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях".

Також, суд звертає увагу на те, що статтею 30 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268 від 18.01.2018 року були внесені зміни до деяких законодавчих актів України.

Так, статтею 3 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» № 638 від 20.03.2003 року було доповнено абзацом 10: «антитерористична операція може здійснюватися одночасно із відсіччю збройної агресії в порядку статті 51 Статуту Організації Об'єднаних націй та/або в умовах запровадження воєнного чи надзвичайного стану відповідно до Конституції України та законодавства України»

Отже, суд зазначає, що діючі норми права не містять кінцевої дати закінчення антитерористичної операції, а дають підстави вважати, що антитерористична операція продовжується з операцією об'єднаних сил.

Також, суд зауважує, що приписами п. 9-4 розділу VIII "Прикінцевих та перехідних положень" Закону № 2464-VI не вимагається надання будь-якого сертифікату про засвідчення форс-мажорних обставин для звільнення платника від сплати ЄСВ - необхідним є подання до органу фіскальної служби лише заяви, складеної в довільній формі. Посилання у вказаному пункті на порядок списання недоїмки, передбачений Податковим кодексом, стосується лише здійснення самої процедури/порядку списання недоїмки (питання щодо чого у межах даної справи не вирішується). У свою чергу підтвердженням існування підстав для звільнення платника від сплати ЄСВ відповідно до зазначеного пункту є виключно знаходження платника на обліку в органах фіскальної служби, що розташовані на території населених пунктів, визначених відповідним переліком, де проходить АТО, та подання таким платником відповідної заяви до контролюючого органу.

Разом із тим, в матеріалах справи міститься сертифікат Торгово-промислової палати України від 28.08.2014 № 2644 про настання обставин непереборної сили, згідно з яким ТПП засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) ОКП "Донецьктеплокомуненерго" з 02.07.2014, зокрема щодо обов'язку платника податків, а саме сплати податків і зборів в строки та у розмірах, встановлених нормативно-правовими актами (а.с. 191).

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що станом на час прийняття Закону № 911-VIІІ зазначений пункт Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VI на підставі Закону України «Про внесення змін до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці» від 2 березня 2015 року № 219-VIII, мав (та має станом на час розгляду даної справи) нумерацію «9-4», а не «9-3».

А ні Законом № 911-VIІІ, а ні будь-яким іншим законом приписи п. 9-4 Закону № 2464-VI не виключені із цього закону (або змінені) станом на час виникнення спірних правовідносин (та станом на час розгляду даної справи), а тому є чинними.

Суд зауважує, що чинна редакція Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI містить п. 9-4 Прикінцевих та перехідних положень. Відповідно до преамбули Закону № 2464-VI саме цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ю-1313418-44 від 02.10.2018 року є протиправною, та такою, що підлягає скасуванню.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДФС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску № Ю-13418-44 від 02.10.2018 року в розмірі 1464234,92 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДФС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску № Ю-13418-44 від 02.10.2018 року в розмірі 1464234,92 грн. - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску № Ю-13418-44 від 02.10.2018 року в розмірі 1464234,92 грн.

Стягнути на користь Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" (84307, Донецька область, м. Краматорськ, пров. Земляний, буд. 2, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, буд. 114, ) судовий збір в розмірі 21963 (двадцять одна тисяча дев'ятсот шістдесят три) гривні 52 копійок.

Рішення прийнято у нарадчій кімнаті та проголошена вступна та резолютивна частини у судовому засіданні 19 березня 2019 року в присутності представників позивача та відповідача.

Повний текст рішення буде складено та підписано 29 березня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Олішевська В.В.