Справа № 524/341/19
Суддя: Предоляк О. С.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/341/19
Провадження №2-а/524/137/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого судді - Предоляк О.С.,
при секретарі судового засідання Гладкій К.О.,
за участі позивача ОСОБА_1,
представника третьої особи ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3, третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -
ВСТАНОВИВ:
У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №1 Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
В обґрунтування позову зазначає, що 21.12.2018 року інспектором роти №1 Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 винесено постанову серії НК № 304337, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено штраф в сумі 255 грн. Стверджує, що не порушував Правил дорожнього руху.
Вважає постанову по справі про адміністративне правопорушення незаконною винесену за відсутності доказів, такою, що порушує його права та охоронювані законом інтереси. Просить її скасувати.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Зазначає, що відповідач інспектор Геращенко Р.С. розглянув справу про адміністративне правопорушення безпідставно, не вислухав його пояснення, вів себе зухвало та грубо. Постанова винесена неправомірно. Зокрема стверджує, що екіпаж патрульної поліції не бачив фактичний рух його автомобіля, а постанова винесена інспектором опираючись на припущення.
Представник третьої особи Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 проти позову заперечує. Пояснює, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП України з накладенням штрафу. Просить відмовити у задоволенні позову.
Відповідач інспектор Грищенко Р.С. у судове засідання не зявився, до канцелярії суду надав письмовий відзив в якому просить відмовити в задоволенні позову.
Вислухавши пояснення позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, письмові докази та відеоматеріали, суд вважає наступне.
За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.
Згідно з КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).
Судом встановлено, що згідно з постановою НК №304337 від 21.12.2018 року, близько 21.00 год. водій ОСОБА_1, керуючи ТЗ Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 в м.Кременчуці по вул.Макаренка, 105 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «Вїзд заборонено» розділу 33 ПДР України.
Провадження по справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого дотримання законності.
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 10, 11 КУпАП).
Відповідно до п.9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.
Ст. 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП настає в разі перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Судом досліджений відеозапис, наданий відповідачем до відзиву. Вказаним доказом вчинення водієм ОСОБА_1 правопорушення не зафіксовано, рух його автомобіля на відрізку дороги в межах дії знаку 3.21 «Вїзд заборонено» не відображено. А тому існує обґрунтований сумнів вважати, що поліцейський ОСОБА_3 притягнув водія до адміністративної відповідальності без належних підстав.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Суд дійшов висновку, що позивач діяв у відповідності до ПДР України, а відповідачем не надано докази на підтвердження правомірності прийнятого ним рішення та дотримання процедури при складанні постанови.
Керуючись ст.ст. 5-10, 14, 77, 139, 242-246, 250, 295, 297, 286 КАС України, ст.ст. 7, 122, 245, 246, 247, 251, 254, 258, 279 КУпАП, суд
Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3, третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.
Постанову серії НК № 304337 від 21.12.2018 року скасувати, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м.Кременчука протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя: О.С. Предоляк