Справа № 820/4337/18
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 р.Справа № 820/4337/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Панченко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 07.09.18 року по справі № 820/4337/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Охоронне Підприємство "Імперіал-Україна"

до Державної фіскальної служби України , Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОХОРОННЕ ПІДПРИЄМСТВО "ІМПЕРІАЛ-УКРАЇНА", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Харківській області, в якому з урахуванням уточнень просив суд:

- скасувати рішення Головне управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків,61057, від 26 квітня 2018 року № 668537/37658591 про відмову в реєстрації зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю "ОХОРОННЕ ПІДПРИЄМСТВО "ІМПЕРІАЛ-УКРАЇНА" №28 від 20.04.2018 року (отримувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "АВЕОІЛ" ІПН 79) на суму 10000,00 (десять тисяч гривень 00 коп.);

- зобов'язати Державну фіскальну службу України (, адреса: Львівська площа, 8, м.Київ, 04053) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "ОХОРОННЕ ПІДПРИЄМСТВО "ІМПЕРІАЛ-УКРАЇНА" №28 від 20.04.2018 року (отримувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "АВЕОІЛ" ІПН 79) на суму 10000,00 (десять тисяч гривень 00 коп.).

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що позивачем за результатами господарської діяльності була складена податкова накладна №28 від 20.04.2018 року, яка направлена позивачем на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних. Проте, згідно квитанції, реєстрацію вказаної податкової накладної було зупинено, у зв'язку з тим, що ПН відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пп.1.6 п.1 "критеріїв ризиковості платника податків". Позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення, що і було зроблено останнім. Однак, 26.04.2018 року відповідачем було прийнято рішення № 668537/37658591 про відмову в реєстрації податкової накладної №28 від 20.04.2018 року (отримувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "АВЕОІЛ" ІПН 79) на суму 10000,00 (десять тисяч гривень 00 коп.) в Єдиному реєстрі податкових накладних на підставі того, що позивачем не було надано копії документів, але при цьому не зазначено яких. Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду, оскільки вважає, що наявні всі правові підстави для реєстрації вказаної податкової накладної.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2018 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОХОРОННЕ ПІДПРИЄМСТВО "ІМПЕРІАЛ-УКРАЇНА" до Державної фіскальної служби України; Головного управління ДФС у Харківській області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії- задоволено.

Скасовано рішення Головне управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків,61057, ) від 26 квітня 2018 року №668537/37658591 про відмову в реєстрації зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю "ОХОРОННЕ ПІДПРИЄМСТВО "ІМПЕРІАЛ-УКРАЇНА" №28 від 20.04.2018 року (отримувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "АВЕОІЛ" ІПН 79) на суму 10000,00 (десять тисяч гривень 00 коп.).

Зобов'язано Державну фіскальну службу України (, адреса: Львівська площа, 8, м.Київ, 04053) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "ОХОРОННЕ ПІДПРИЄМСТВО "ІМПЕРІАЛ-УКРАЇНА" №28 від 20.04.2018 року (отримувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "АВЕОІЛ" ІПН 79) на суму 10000,00 (десять тисяч гривень 00 коп.).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ОХОРОННЕ ПІДПРИЄМСТВО "ІМПЕРІАЛ-УКРАЇНА" зареєстровано Виконавчим комітетом Харківської міської ради від 16.05.2011 р. №0050248 (а.с.22-27).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видом економічної діяльності позивача, зокрема є - діяльність у сфері охорони громадського порядку та безпеки (а.с.22-27).

ТОВ "ОХОРОННЕ ПІДПРИЄМСТВО "ІМПЕРІАЛ-УКРАЇНА" було складено податкову накладну від 20.04.2018 №28 (отримувач:ТОВ "АВЕОІЛ" ІПН 79) на загальну суму 60000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 10000,00 грн.)

Квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, з якої вбачається, що реєстрація ПН/РК № 28 від 20.04.2018 року (отримувач ТОВ "АВЕОІЛ" ІПН 79 ) зупинена у зв'язку з тим, що ПН відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податків».

26 квітня 2018 року комісією Державної фіскальної служби України було прийнято Рішення № 668537/37658591 про відмову в реєстрації податкової накладної № 28 від 20.04.2018 року (отримувач ТОВ ""АВЕОІЛ" ІПН 79) на суму 10000,00 (десять тисяч гривень 00 коп.) в Єдиному реєстрі податкових накладних на підставі того, що ТОВ «"ОХОРОННЕ ПІДПРИЄМСТВО "ІМПЕРІАЛ-УКРАЇНА"» не було надано копії документів, але при цьому не зазначено яких.

На виконання п.п. 201.16.2. п. 201.16. ст. 201 Податкового кодексу України ТОВ «"ОХОРОННЕ ПІДПРИЄМСТВО "ІМПЕРІАЛ-УКРАЇНА"» було направлено на адресу ДФС письмові пояснення, повідомлення щодо подачі документів та копії документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК.

Підставою для відмови в реєстрі податкових накладних стало те, що з наданих позивачем документів, на думку відповідача, неможливо ідентифікувати та підтвердити проведення господарських операцій.

19.03.2018 року між ТОВ «ОХОРОННЕ ПІДПРИЄМСТВО «ІМПЕРЇАЛ-УКРАЇНА» та ТОВ «АВЕОІЛ» було укладено Договір №19/03-1 від 19.03.2018р. про охорону товарно-матеріальних цінностей (вантажів), що перевозяться уповноваженими на те особами суб'єктів господарювання (а.с.38-43).

Відповідно до Додатку 4 до Договору про узгодження договірної ціни. Заявки № 4 від 17.04.2018 р. на виділення наряду на охорону вантажів, та Акту №4 від 20.04.2018 року було здійснено заходи щодо охорони вантажу, що перевозився у автомобілі ДАФ АА0463КХ/АА1724ХМ за маршрутом Київська обл., с. Щасливе, вул. Демидова, буд 12 до Донецька обл., смт. Удачне, вул. Восточна, буд. 108 з 18.04.2018 по 20.04.2018 року. (а.с.44-46). Товарно - транспортні накладні №Р7 та Р8 від 18.04.2018 р. підтверджують переміщення та маршрут охороняємого вантажу (а.с.57-60).

Суть діяльності ТОВ "ОХОРОННЕ ПІДПРИЄМСТВО «ІМПЕРІАЛ- УКРАЇНА" полягає у наданні охоронних послуг та стеженні за об'єктами нерухомості, вантажними транспортними засобами.

Відповідно до пояснень позивача, кожен автомобіль та стаціонарний пункт обладнується мобільним телефоном з СРS приймачем для відстеження маршруту у реальному часі з відео фіксацією, та у разі настання надзвичайної ситуації оперативного реагування. Товариство закуповує за оптовими цінами мобільні телефони, планшети, комп'ютерну техніку необхідно для провадження своєї господарської діяльності. Вказана техніка використовується у господарській діяльності, зокрема: мобільні телефони розподілені між клієнтами для стеження за транспортними засобам; планшети з програмним забезпечення видаються клієнтам для стеження за транспортними засобами в режимі реального часу; комп'ютери та ноутбуки встановлюються на стаціонарних постах.

Для виконання обов'язків за Договором №19/03-1 від 19.03.2018р., на вантажний автомобіль ДАФ АА0463КХ/АА1724ХМ було встановлено спеціальні технічні засоби що потребують безперебійного живлення, де були використані частина Джерел безперебійного живлення Powercom ВNТ- 600АР USB (УКТ ЗЕД 8504.40.30.00).

Джерел безперебійного живлення Powercom ВNТ- 600АР USB були придбані гуртом у ТОВ «ЕКСІМ-СТАНДАРТ» відповідно до умов договору поставки Договір № ЕХ-1803-28 від 28.03.18 р. (а.с.47-49).

Згідно платіжних доручень №17 та №18 від 10.04.2018 року ТОВ «ОХОРОННЕ ПІДПРИЄМСТВО «ІМПЕРІАЛ-УКРАЇНА» було перераховано на користь ТОВ "ЕКСІМ-СТАНДАРТ" грошові кошти в розмірі 67 800,00 грн. та 84 600,00 грн. (а.с.55-56).

Товар було відвантажено 28.03.2018 на користь ТОВ «ОХОРОННЕ ПІДПРИЄМСТВО «ІМПЕРІАЛ-УКРАЇНА» згідно Видаткової накладної № ЕХ0328-0026 від 28.03.2018 р. та видаткової накладної № ЕХ0328-0027 від. 28.03.2018 р.(а.с.51,53).

Згідно змісту оскаржуваного рішення воно прийнято з підстав: надання платником податку копій документів які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувальне рішення є необґрунтованим, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковою накладною № 28 від 20.04.2018 року, у реєстрації якої було відмовлено, а тому є таким, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Суд зазначає, що Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно підпунктів "а", "б" пункту 185.1 статті 185 ПК України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Відповідно до п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Така податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні / розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов'язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних в електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платника податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 р. (далі - Порядок № 1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1246, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Відповідно до п. 13 Порядку №1246, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно із п. 14. Порядку №1246, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до п. 15 Порядку №1246, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

У відповідності до п. 16 Порядку №1246, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п. 18 Порядку №1246, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Згідно із п. 19 Порядку №1246, комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Відповідно до п. 20 Порядку №1246, зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Приписами п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація зазначених у позові податкової накладної була зупинена у зв'язку з тим, що ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку".

Згідно з пп. 1.6. п.1. Критеріїв ризиковості платника податку, оприлюднених листом ДФС України від 21.03.2018 № 959/99-99-07-18, комісії Головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: 1) платник податку зареєстрований (перереєстрований)з а адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); 2) дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; 3) платник податку-юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); 4) платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб'єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; 5) платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; 6) платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України; 7) наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Разом з цим, як вірно зазначено судом першої інстанції встановити із наявних в матеріалах справи копій квитанцій контролюючого органу, які саме із перелічених критеріїв пп. 1.6. п.1. "Критеріїв ризиковості платника податку" стосуються позивача не можливо, оскільки ці критерії в квитанціях не зазначені.

При цьому, під час розгляду справи судом, відповідачами не було надано суду жодних доказів щодо приналежності позивача до перелічених категорій ризикових платників податків.

Крім того, відповідно до пункту 21 Порядку № 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що і рішення Комісії Державної фіскальної служби України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Як зазначено вище, оскаржуване рішення вмотивоване неподанням позивачем копій документів, а саме договорів, завнішньоєкономічних контрактів, первинних документі постачання та придбання послуг.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору про охорону товарно - матеріальних цінностей (вантажів) (№19/03-1 від 19.03.2018) та вищевказаних норм законодавства, 20.04.2018 року позивачем було відправлено засобами телекомунікаційного зв'язку до податкового органу податкову накладну №28 на реєстрацію в ЄДР (а.с.65).

Так, позивачем було відправлено засобами телекомунікаційного зв'язку до ДФС України повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій, реєстрацію яких було зупинено з доданими до них поясненнями та копіями первинних документів, що підтверджують реальність здійснення господарської операції.

В повідомлені зазначено, що діяльність позивача полягає у наданні охоронних послуг та стеженні за об'єктами нерухомості, вантажними транспортними засобами. Копії первинних документів були додані позивачем до повідомлення.

Проте, не зважаючи на наданні пояснення та документивідповідачем було прийнято рішення №668537/37658591 від 26.04.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №28 від 20.04.2018 р. Як підставу вказало: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС України рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

В свою чергу, позивач направив до ДФС України скаргу на вказане рішення №668537/37658591 від 26.04.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної до ДФС України.

Так, рішенням комісії з питань розгляду скарг №4091/37658591/2 від 08.05.2018 року рішення комісії ДФС залишено без змін оскаржувальне рішення, а скаргу підприємства - без задоволення ( а.с. 68).

Проте, в рішенні не зазначено які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію зазначеної податкової накладної.

Отже, оскаржуване рішення не містять чіткого визначення підстав для прийняття Комісією рішень про відмову в реєстрації податкових накладних.

Колегія суддів зауважує, що факт зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарських операцій, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна / розрахунок коригування.

Отже, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та ТОВ "АВЕОЛ "згідно договорів про надання послуг, та на те, що відповідні документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувальне рішення є необґрунтованими, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковою накладною № 28 від 20.04.2018 року, у реєстрації якої було відмовлено, а тому є таким, що підлягає скасуванню.

Стосовно позовної вимоги про зобов'язання Державну фіскальну службу України Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "ОХОРОННЕ ПІДПРИЄМСТВО "ІМПЕРІАЛ-УКРАЇНА" №28 від 20.04.2018 року (отримувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "АВЕОІЛ" ІПН 79) на суму 10000,00 (десять тисяч гривень 00 коп.), колегія суддів зазначає настпне.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Ради Європи N R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб'єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до абзацу 3 пункту 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду "Про судове рішення в адміністративній справі" від 20.05.2013 № 7, суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень відповідно до закону приймає рішення на власний розсуд.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, виконуючи цілі, встановлені адміністративним судочинством щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається і не може втручатися в дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Так, відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

За приписами пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти постанову про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Аналізуючи дані положення кодексу, можна дійти висновку, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов'язувати суб'єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на приписи п.п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМ України № 1246 від 29.12.2010, яким передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

У першому та третьому випадках податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день набрання законної сили саме рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної, при цьому датою реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, нормами Податкового кодексу України та Порядку чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної та можливості зазначення дати її реєстрації.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.97; Конвенція набула чинності для України 11.09.97.

За приписами статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що в даному випадку, задоволення позовної вимоги щодо зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "ОХОРОННЕ ПІДПРИЄМСТВО "ІМПЕРІАЛ-УКРАЇНА" №28 від 20.04.2018 року (отримувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "АВЕОІЛ" ІПН 79) на суму 10000,00 (десять тисяч гривень 00 коп.), є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення Головне управління ДФС у Харківській області від 26 квітня 2018 року № 668537/37658591 про відмову в реєстрації зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю "ОХОРОННЕ ПІДПРИЄМСТВО "ІМПЕРІАЛ-УКРАЇНА" №28 від 20.04.2018 року є необгрунтованим, та що відповідач - Державна фіскальна служба України, послався лише на пп. 1.6 п. 1 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК, тобто, в порушення пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, відповідачем не вказано ані конкретного критерію (відповідного підпункту пункту) оцінки ступеня ризику, ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом № 567 (п. 1 Вичерпного переліку документів містить два різні переліки, в залежності від визначеного ступеня ризику).

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2018 року по справі № 820/4337/18 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2018 року по справі № 820/4337/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) О.А. Спаскін В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 01.04.2019 року