Справа № 420/1544/19
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1544/19
УХВАЛА

02 квітня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Танцюра К.О., перевіривши матеріали адміністративного позову Головного управління ДФС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЬКИЙ ОЛІЙНОДОБУВНИЙ ЗАВОД" про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДФС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЬКИЙ ОЛІЙНОДОБУВНИЙ ЗАВОД" про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЬКИЙ ОЛІЙНОДОБУВНИЙ ЗАВОД", згідно рішення ГУ ДФС в Одеській області від 07.12.2018р.

Відповідно до п.п.3,5,6 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ухвалою суду від 18.03.2019р. залишено без руху позовну заяву Головного управління ДФС в Одеській області та надано 10-денний термін для усунення недоліків по справі, яку позивач отримав 20.03.2019р.

01.04.2019р. до суду від Головного управління ДФС в Одеській області надійшло клопотання про усунення недоліків, в прохальній частині якого позивач просить відстрочити сплату судового збору до подання апеляційної скарги.

За приписами частини першої статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З викладеного вбачається, що скаржник не є суб'єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

Аналогічну позицію висловлено Верховним Судом в ухвалах від 11.01.2018 р. по справі №809/1045/16, від 10.01.2018 р. по справі № 242/3169/17.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001р. справа "Креуз проти Польщі", "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

У зв'язку з викладеним, суд вважає що відсутні підстави для задоволення клопотання Головного управління ДФС в Одеській області про відстрочення сплати судового збору.

Таким чином, Головне управління ДФС в Одеській області вимоги, зазначені в ухвалі Одеського окружного адміністративного суду від 18.03.2019р., у встановлений судом строк, з урахуванням терміну направлення поштової кореспонденції не виконав.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги невиконання позивачем вимог, встановлених ст. 160, 161 КАС України, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви відповідно до п. 1 ч.4 ст. 169 КАС України.

Керуючись ст. ст. 169, 256, 294-296 КАС України, суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника Головного управління ДФС в Одеській області про відстрочення сплати судового збору до подання апеляційної скарги-відмовити.

Позовну заяву Головного управління ДФС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЬКИЙ ОЛІЙНОДОБУВНИЙ ЗАВОД" про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту,- повернути позивачеві.

Роз'яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляють права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили у строк та порядок визначений ст. 256 КАС України та оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.294- 296 КАС України.

Суддя К.О. Танцюра