Справа № 214/7741/18
Суддя: Гринь Н. Г.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/7741/18
2-а/214/16/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 березня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гриня Н.Г.,

при секретарі судового засідання Печарник З.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Інспектора ВБДР Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3, діючи від імені та в інтересах позивача, звернувся до суду з вказаним позовом 21.11.2018 року шляхом направлення поштовою кореспонденцією, в якому просить скасувати постанову серії НК №582994 від 08.11.2018 року, винесену інспектором ВБДР Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП.

Предявлені вимоги мотивовано тим, що 08.11.2018 року відповідачем винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за начебто порушення п.31.3 «а» ПДР України, а саме керування транспортним засобом марки Mercedes Benz 310D, р/н НОМЕР_1, який використовується для перевезення пасажирів на комерційній основі, переобладнаним без погодження з підрозділом МВС (встановлено додаткове сидіння для пасажирів). Представник зауважив, що 08.11.2018 року ОСОБА_1 дійсно керував вказаним транспортним засобом в м. Вознесенськ по вул. Київська, не допускаючи порушення ПДР України. Під час складання оскаржуваної постанови поліцейський не зясував всіх обставин справи, не прийняв до уваги пояснення водія, не допитав свідків. Крім самої постанови, доказів вчинення правопорушення відповідач не надав. Оскільки вина ОСОБА_1 жодними доказами не доведена, тому винесена відповідачем постанова є необґрунтованою та безпідставною.

Ухвалою суду від 22.11.2018 року за результатами автоматизованого розподілу позов прийнято до провадження суддею Гринем Н.Г. з призначення до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.13).

Не погоджуючись з предявленими вимогами, відповідач подав відзив на позов (а.с.17-21). В обґрунтування своїх заперечень відповідач вказав, що 08.11.2018 року під час здійснення патрулювання було виявлено транспортний засіб марки Mercedes Benz 310D, р/н НОМЕР_1, який використовувався для перевезення пасажирів та був переобладнаний (змінено параметри конструкції шляхом установки деталей кузова, а саме додаткового місця для сидіння). Він зупинив виявлений транспортний засіб з дотриманням вимог закону, відрекомендувався водієві відповідно до п.3 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», повідомив причину зупинки, попросив предявити водійське посвідчення та документи на автомобіль. Встановивши особу водія, яким виявився ОСОБА_1, виконавши вимоги ст.278 КУпАП та розяснивши водієві його процесуальні права, він перейшов до розгляду справи по суті. Встановивши факт допущення ОСОБА_1 порушення п.31.3 «а» ПДР України, дійсні обставини, він виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП. На його переконання, постанова є законною, обґрунтованою та підстави для її скасування відсутні.

Відповідь на відзив у встановлений судом строк позивач не подав, заяв про надання додаткового строку не подавав.

Сторони в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Заяв про відкладення розгляду справи від них на адресу суду не надходило.

З огляду на скорочені строки розгляду справи та з метою недопущення зловживання учасниками справи їх процесуальними правами, суд вважає за можливе справу розглянути в письмовому провадженні. В порядку ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію учасників справи, суд приходить до наступного висновку.

08.11.2018 року інспектором ВБДР УПП в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії НК №582994 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП, із накладенням штрафу в розмірі 680 грн. (а.с.7).

Винесення оскаржуваної позивачем постанови мотивовано тим, що 08.11.2018 року о 12.10 год. на автодорозі по вул. Київській в м. Вознесенськ водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Mercedes Benz 310D, р/н НОМЕР_1, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів на комерційній основі та був переобладнаний без погодження з підрозділом МВС, а саме встановлено додатково обладнане пасажирське місце. Своїми діями водій порушив п.31.3 «а» ПДР України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ст.121 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення інспектором ПП ОСОБА_2 як уповноваженою посадовою особою органу поліції, що не суперечить ст.276 КУпАП.

Перевіряючи наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч.2 ст.121 КУпАП, суд виходить з наступного.

Спірні відносини, які виникли між сторонами у даній справі, врегульовано положеннями Законів України «Про національну поліцію», «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, а також нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Завданням адміністративного судочинства, згідно з ч.1 ст.2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України регламентовано право на судовий захист, яке передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.5 ст. 14 Закону «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Диспозицією ч.2 ст.121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

У відповідності до п.31.3 «а» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Пунктом 32.2 «б» ПДР України визначено, що з надання сервісних послуг МВС переобладнання транспортних засобів узгоджуються з територіальними органами.

Пункт 5.2 ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» визначає, що не дозволено вносити зміни у конструкцію колісного транспортного засобу, а також застосовувати додаткове обладнання та експлуатаційні матеріали та рідини без узгодження таких дій за встановленим законодавством порядком.

Згідно із ст.32 Закону України «Про дорожній рух» переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України. Не дозволяється без погодження з виробниками транспортних засобів та їх складових частин або іншої спеціально уповноваженої на це Кабінетом Міністрів України організації переобладнання, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії. Переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах.

Отже, переобладнанням транспортних засобів, серед іншого, також є установка додаткового пасажирського місця, не передбаченого нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії, така установка у розумінні норм чинного законодавства є переобладнання транспортного засобу.

Судом встановлено, що 08.11.2018 року позивач дійсно керував транспортним засобом марки Mercedes Benz 310D, р/н НОМЕР_1, по автодорозі по вул. Київській в м. Вознесенськ, який використовується для перевезення пасажирів на комерційній основі. Вказані обставини позивач не оспорював, а тому вони не підлягають окремій перевірці на їх дійсність.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 вказував, що під час керування транспортним засобом він не допускав порушень ПДР України, у тому числі п.31.3 «а» ПДР України. Позивач не заперечував ту обставину, що він керував транспортним засобом, який переобладнано, але зазначає, що це здійснено з дотриманням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху. Відповідач безпідставно, без будь-яких пояснень зупинив його транспортний засіб та вимагав надати документи, що підтверджують правомірність переобладнання.

Дійсно, як слідує зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САО 313261, транспортний засіб марки Mercedes Benz 310D, р/н НОМЕР_1, типу автобус-D, 1999 року випуску, на праві власності належить ОСОБА_4; право власності зареєстровано 14.12.2012 року. В свідоцтві міститься відмітка про те, що автобус дообладнаний для перевезення 18 пасажирів; д/р ДПІ621459 від 06.12.2012 року, АЕС160825 від 19.09.2007 року Криворізьке ВРЕР ДАІ.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У КУпАП та КАС України визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та її перегляду судом у випадку оскарження, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. В даній категорії справ відповідач як суб'єкт владних повноважень, повинен зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача та його заперечення проти предявленого йому обвинувачення, адже в силу ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд зауважує, що необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися відповідними доказами.

Однак, в ході судового розгляду відповідачем належними, достовірним та достатніми доказами не доведено перед судом безпосереднього факту вчинення позивачем зазначеного у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення. В судове засідання не були представлені жодні докази, які б підтверджували обставини виявленого правопорушення. А відтак, оскільки позивач категорично заперечив факт вчинення ним адміністративного правопорушення, довів допустимість своїх доводів належними доказами, а відповідач не надав доказів факту правомірності своєї постанови, тому суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова є протиправною, внаслідок чого підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Сама по собі постанова є рішенням субєкта владних повноважень, прийнятого на підставі доказів, які доводять винуватість особи у вчиненні правопорушення, а ніяк не може заміняти ці докази чи розцінюватись як доказ винуватості особи.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити, а рішення субєкта владних повноважень скасувати із закриттям справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача та звільнення його від сплати судового збору на підставі ст.288 КУпАП, тому судові витрати підлягають компенсації за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Підстави, визначені ст.371 КАС України, для звернення судового рішення до негайного виконання, відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 9, п.10 ч.6 ст.12, ст.ст.72-79, 139, 162, п.2 ч.1, ч.3 ст.241, ст.ст.242, 244-246, 250, 255, 257, 268, 269, 271, 286, 293, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора ВБДР Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Постанову серії НК №582994 від 08.11.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП, винесену інспектором ВБДР Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2.

Судові витрати по справі, понесені позивачем, компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з моменту його підписання через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.286 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено та підписано 28.03.2019 року.

Суддя Гринь Н.Г.