Справа № 280/937/19
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2019-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

29 березня 2019 року Справа № 280/937/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ХОЛОДИЛЬНОГО МАШИНОБУДУВАННЯ РЕФМА (72301, Запорізька область, місто Мелітополь, вул. Д. Донцова, будинок 15, Код )

Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (72311, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Вакуленчука, 99 код ЄДРПОУ 34976І73)

про визнання неправомірними результатів оцінки майна та зобовязати вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ХОЛОДИЛЬНОГО МАШИНОБУДУВАННЯ РЕФМА (надалі позивач) до Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (надалі - відповідач), в якому позивач просить суд:

1. визнати неправомірними результати оцінки майна:

- Кондиціонер КК 3-2, у розібраному стані, наявні деталі вентилятора з електродвигуном, конденсатор, ресивер - кількість 1 ;

- Кондиціонер КК 4,5, зав.№Е-06, у непрацюючому стані,без компресора - кількість 1;

- Кондиціонер КА 2-25, зав.№Г-1, у непрацюючому стані, відсутні температурні датчики, у наявності конденсатори МВВД 35 2-4 0200 2 одиниці, у непрацюючому стані - кількість 1;

- Кондиціонер ІКСА 45, зав.№Г-7, відсутні конденсатор, компресор, температурні датчики кількість 1;

- Кондиціонер КК 3-І, зав.№А-2, відсутній компресора - кількість 1;

- Компресорно-конденсаторний агрегат ІАВ6-І-2, зав.№К-І, відсутній компресора, прибори автоматики - кількість І;

- Частина кондиціонера (верхня частина), що складається з повітряохолоджувача. Електродвигуна кількість 1;

- Ресивер МВВД у працюючому стані - кількість 1;

- Блок конденсаторний 1 КСА-6,5/25 у працюючому стані, 4 одиниці - кількість 4:

- Блок конденсаторний 1 КСА-6,5/25 без вентилятора - кількість 1;

- Кондиціонер КСА 3/15, у непрацюючому стані, відсутні компресор, магнітний пускатель, реле, трубопровід - кількість 1;

- Кондиціонер КСА 3/15 з компресором, відсутні компресор, магнітний мускатель, реле, трубопровід - кількість 1;

- Компресорно-конденсаторний агрегат 21АК10 у комплекті 3 одиниці без трубопроводу, до якого додається повітроохолоджувач ВО 20-2-0, 9 одиниць, ресивер МРЛ005А. 1 одиниця кількість 1;

- Конденсатор КВГ 80, у працюючому стані - кількість 1;

- Конденсатор КВВ 65, у працюючому стані, 4 одиниці - кількість 4:

- Конденсатор КВВ 80, 3 одиниці, (з них 1 одиниця з дефектом-порушення цілісності трубок) - кількість 3;

- Повітряохолоджувач 6МВВ30, у працюючому стані, 6 одиниць - кількість 6:

- Конденсатор КВГ-230 2 одиниці з імпортними вентиляторами - кількість 2;

- Конденсатор КВГ-230 3 одиниці з вітчизняними вентиляторами - кількість 3;

- Повітряохолоджувач ВОВН 27-3-33, 2 одиниці - кількість 2;

- Повітряохолоджувач ВОВН 36-3-43 - кількість 1,

2. зобов'язати заступника начальника Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 усунути порушення, шляхом проведення оцінки майна за ринковими цінами та відповідно до ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Ухвалою суду від 20 березня 2019 року зазначену позовну заяву було залишено без руху в звязку з невідповідністю позовної заяви вимогам КАС України та позивачеві був наданий строк для усунення недоліків.

Так, на виконання вимог зазначеної ухвали 15 березня 2019 року на адресу суду надійшла заява від позивача з виправленими недоліками.

Ухвалою суду від 20 березня 2019 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а перше судове засіданні призначено на 27 березня 2019 року.

27 березня 2019 року ухвалою Запорізького окружного адміністративного розгляд справи відкладено на 29 березня 2019 року.

Представник позивача 29 березня 2019 року до суду подав клопотання, відповідно до якого просить розглянути справу в порядку письмового провадження. На позовних вимогах наполягає.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що статтею 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб'єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки. Представник позивача вказує про те, що під час оцінки вартості арештованого майна доступ суб'єкта оціночної діяльності до майна не було забезпечено, ознайомлення з об'єктом оцінки не відбувалося, майно експертом не оглядалося, збирання вихідних даних не провадилося. Тому незважаючи на вибір експертом методичного підходу оцінки майна (дохідний, порівняльний) підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об'єктом оцінки шляхом доступу до нього. В рамках виконавчого провадження, замовник оцінки, тобто виключно державний виконавець, повинен забезпечити доступ суб'єкта оціночної діяльності до майна. В разі невиконання всього вищевказаного - експертна оцінка ринкової вартості нерухомого майна є недійсною.

Також вказує на те, що постанова про опис та арешт майна за зведеним виконавчим провадженням №56326008 від 08 серпня 2018 року не вручено. Вказує, що позивачу не відомо про існування такої постанови. Натомість 08 серпня 2018 року при участі представника позивача було складено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника за виконавчим провадженням №56543638. Про отримання постанови Стягувачем позивачу не відомо. Таким чином відлік 10-деного строку для досягнення згоди між сторонами, щодо вартості майна не розпочався на день отримання позивачем повідомлення про проведення оцінки майна. Але із повідомлення виконавця вбачається, що останній призначив експерта вже 13 вересня 2018 року, тобто до того моменту коли минув 10-деного строку для досягнення згоди між сторонами, щодо вартості майна, що є порушенням Закону України «Про виконавче провадження» та порушує права сторін.

Просить суд позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, причину неприбуття до суду не повідомив, про день час та розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області проти позову заперечує з підстав викладених у письмовому відзиві (№11638 від 25 березня 2019 року), відповідно до якого зазначає, що 28 вересня 2018 року надійшов звіт про оцінку майна боржника, згідно якого вартість вищевказаного арештованого майна визначена оцінювачем в розмірі 402 740,00 грн. без ПДВ., згідно переліку зазначеному у додатку №1 до цього повідомлення. 28 вересня 2018 року сторонам виконавчого провадження направлено повідомлення щодо результатів оцінки арештованого майна. Наданий звіт про оцінку майна містить усі інші вимоги, передбачені п.50-56 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» та взагалі Розділу «Загальні вимоги до складання звіту про оцінку та підготовки висновку про вартість майна». Крім того, у звіті про незалежну оцінку ОСОБА_2 зазначено, що натурний огляд об'єкта оцінки проведено у світлий час доби 21 вересня 2018 року в 11 год. 00 хв., та містяться відповідні фотографії. Отже, підстав стверджувати, що оцінювач не був ознайомлений з об'єктом оцінки, не має. Таким чином вказує про те, що державного виконавця були відсутні підстави не прийняти звіт оцінювача до виконавчого провадження. Вказує, що позовна заява є безпідставною, та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки державний виконавець діяв в спосіб і порядок встановлений Законом України «Про виконавче провадження».

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

В провадженні заступника начальника Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження №56326008, до складу якого входять 20 виконавчих провадження на загальну суму 747351,13 грн., з них 6 виконавчих документів на суму 115589,94 грн. по стягненню заборгованості із заробітної плати та інших вимог працівників, пов'язаних з трудовими правовідносинами.

За вказаним зведеним виконавчим провадженням боржником є - Публічного акціонерного товариства "Мелітопольський завод холодильного машинобудування "Рефма", .

При примусовому виконанні виконавчих документів 29 травня 2018 року державним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, про що винесена постанова про арешт майна ВП№56321365, обтяження внесені у відповідні реєстри.

З метою виконання зведеного виконавчого провадження №56326008, 08 серпня 2018 року державним виконавцем проведено опис та арешт майна боржника, а саме:

- кондиціонер КК 3-2 у розібраному стані, наявні деталі: вентилятор з електродвигуном, конденсатор, ресивер.

- кондиціонер КК 4,5 , зав. № Е-06, у непрацюючому стані, без компресора.

- кондиціонер КА 2-25 , зав. № Г-1, у непрацюючому стані, відсутні температурні датчики, у наявності конденсатори МВВД 35 2-4 0200 2 одиниці, у непрацюючому стані.

- кондиціонер ІКСА 45 , зав. № Г-7, відсутні конденсатор, компресор, температурні датчики.

- кондиціонер КК 3-1 , зав. № А-2, відсутні компресор.

- компресорно-конденсаторний агрегат 1АВ6-1-2, зав. №К-1, відсутній компресор, прибори автоматики.

- частина кондиціонера (верхня частина), що складається з повітряохолоджувача, електродвигуна.

- ресивер МВВД у працюючому стані.

- блок конденсаторний 1 КСА- 6,5/25 у працюючому стані, 4 одиниці.

- блок конденсаторний 1 КСА- 6,5/25 без вентиляторів.

- кондиціонер КСА 3/15 , у непрацюючому стані, відсутні компресор, магнітний пускатель, реле, трубопровід.

- кондиціонер КСА 3/15 з компресором, відсутні компресор, магнітний пускатель, реле, трубопровід.

- компресорно-конденсаторний агрегат 21АК10 у комплекті 3 одиниці без трубопровода, до якого додається повітряоходжувачі ВО 20-2-0, 9 одиниць, ресивер МРЛ005А, 1 одиниця.

- конденсатор КВГ 80, у працюючому стані.

- конденсатор КВВ 65, у працюючому стані, 4 одиниці.

- конденсатор КВВ 80, 2 одиниці, (з них 1 одиниця з дефектом - порушення цілісності трубок).

- конденсатор КВВ 80, 1 одиниця, з дефектом - порушення цілісності трубок.

- повітряохолоджувач 6МВВ30, у працюючому стані, 6 одиниць.

- конденсатор КВГ-230 2 одиниці з імпортними вентиляторами.

- конденсатор КВГ-230 3 одиниці з вітчизняними вентиляторами.

- повітряохолоджувач ОСОБА_4, 2 одиниці.

- повітряохолоджувач ВОВН 36-3-4Э.

28 вересня 2018 року (вх.№ 20251/16.9-39) надійшов звіт про оцінку майна боржника, згідно якого вартість вищевказаного арештованого майна визначена оцінювачем в розмірі 402740,00 грн. без ПДВ., згідно переліку зазначеному у додатку №1 до цього повідомлення.

Також 28 вересня 2018 року (вих. №16.9-41/484741 сторонам виконавчого провадження направлено повідомлення щодо результатів оцінки арештованого майна.

Позивач не погоджуючись з результатами оцінки майн, звернувся до суд з позовною заявою.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає за необхідне зазначити про наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі по тексту - Закон України від 02 червня 2016 року №1404-VIII в редакції, станом на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII визначено, що виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності до частини 1, абзаців 1-3 частини 2 статті 56 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно з частиною 1 статті 20 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII, для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Частиною 3 статті 57 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII передбачено, що у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

У постанові про опис та арешт майна боржника ВП№56543638 від 08 серпня 2018 року зазначено: «…Сторонам виконавчого провадження або заставодержателю роз'яснено можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця…».

Копії такої постанови того ж дня направлені стягувачам простою кореспонденцією за вих.№41763 від 08 серпня 2018 року, про що свідчить реєстр відправлень.

Отже, посилання скаржника на те, що він не отримував постанову про опис за зведеним виконавчим провадженням та те, що строк на досягнення згоди між сторонами ще не сплинув, не відповідає дійсності та спростовується наявним у постанові підписом керівника товариства.

У відповідності до частини 5 статті 57 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Відповідно до матеріалів справи 29 травня 2018 року заступником начальника відділу Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області винесено постанову про арешт майна боржника по виконавчому провадженню №56321365.

08 серпня 2018 року винесено постанову про опис та арешт майна (коштів боржника), з якою ОСОБА_5Є ознайомлений особисто.

13 вересня 2018 року заступником начальника відділу Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області винесено постанову про призначення субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, відповідно до якої призначено суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання СОД - СГ Ільєнко ОСОБА_6, який має сертифікат суб'єкта оціночної діяльності, видану (видане) 23 липня 2018 року за № №578/18, виданий Фонд Державного майна України (строк дії: 23 липня 2021 року).

У відповідності до наявної копії звіту про оцінку майна за результатами проведення незалежної оцінки обладнання

Огляд в натурі обєкта оцінки проводився у світлий час доби 21 вересня 2018 року о 11 год. 00 хв.

У додатках до вказаного звіту містяться фотографії об'єкта оцінки.

28 вересня 2018 року за вих. №16.9-41/48474 виконавчем на адресу сторін виконавчого провадження направлено повідомлення про оцінку арештованого майна.

У відповідності до наявної копії звіту про оцінку майна за результатами проведення незалежної оцінки устаткування оцінено у 402 740,00 грн.

Так, обґрунтовуючи свої позовні вимоги в частині вчинення державним виконавцем неправомірних дій щодо визначення вартості майна, представник позивача посилається на порушення останнім вимог статті 57 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII, проте, в чому саме полягає порушення вимог цієї статті або які саме положення чинного законодавства України, що регулює вчинення державним виконавцем виконавчих дій в межах примусового виконання виконавчого документа, як в позовній заяві, так і в заперечені на відзив представником позивача зазначено не було.

Аналіз наведених норм діючого законодавства України та досліджених судом доказів, які наявні в матеріалах адміністративної справи, дозволяє суду дійти висновку, що заступником начальника відділу Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області при вчиненні виконавчих дій щодо визначення вартості описаного та арештованого майна, зокрема, під час визначення суб'єкта оціночної діяльності, доручення останньому подати звіт про оцінку майна та повідомлення сторін виконавчого провадження про вартість майна, діяла в межах наданих їй повноважень, в порядок та спосіб, визначені діючим законодавством України.

Крім того, у відповідності до частини 1 статті 19 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право, серед іншого, ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Згідно пункту 56 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440, звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити: опис об'єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати; дату оцінки та дату завершення складення звіту, а у разі потреби - строк дії звіту та висновку про вартість майна відповідно до вимог законодавства; мету проведення оцінки та обґрунтування вибору відповідної бази оцінки; перелік нормативно-правових актів, відповідно до яких проводиться оцінка; перелік обмежень щодо застосування результатів оцінки; виклад усіх припущень, у межах яких проводилася оцінка; опис та аналіз зібраних і використаних вихідних даних та іншої інформації під час проведення оцінки; висновки щодо аналізу існуючого використання та найбільш ефективного використання об'єкта оцінки; виклад змісту застосованих методичних підходів, методів та оціночних процедур, а також відповідних розрахунків, за допомогою яких підготовлено висновок про вартість майна; письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об'єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об'єктивності оцінки майна і висновку про його вартість; висновок про вартість майна; додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаційні джерела, які роз'яснюють і підтверджують припущення та розрахунки.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на не проведення суб'єктом оціночної діяльності огляду майна під час виготовлення звіту про його вартість, з наданням копії журналу реєстрації відвідувачів.

В той же час такі твердження представника позивача спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи, зокрема самим звітом про оцінку майна, що підтверджує факт здійснення огляду суб'єктом оціночної діяльності об'єкта оцінки з наявними фотокартками майна, яке оцінювалось.

На думку суду журнал не може бути належним, допустимим, достовірним доказом у розумінні статей 73, 74, 75 КАС України, оскільки є документом довільної форми та беззаперечно не підтверджує єдиного доступу до території товариства.

Відмовляючи у позовних вимогах суд виходив з того, що у відповідності до частини 3 статті 20 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII експерт або спеціаліст зобов'язаний надати письмовий висновок, а суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем.

Експерт або спеціаліст зобов'язаний надавати усні рекомендації щодо дій, які виконуються в його присутності.

Наведене свідчить про те, що письмовий звіт надається суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання в межах обсягу питань, що містяться в постанові.

При цьому, суд звертає увагу, що згідно приписів частини 5 статті 57 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII, у разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Тобто, законодавець надав можливість оскарження до суду кожною із сторін результатів визначення вартості чи оцінки майна, але з норми Закону України «Про виконавче провадження» прямо не випливає порядку визначення як суб'єктного складу сторін у спорі про оскарження результатів визначення вартості чи оцінки майна, так і способу захисту цивільних прав та інтересів, що, в обох випадках, визначається самостійно суб'єктом оскарження.

За таких обставин, суд відзначає, що позивач не обмежений в наданих йому чинним законодавством процесуальних правах звернення до суду як за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у інший спосіб захисту своїх цивільних прав та інтересів, а також за інших, визначених, на його думку, підстав позову, мотивованих питаннями, пов'язаними з результатами визначення вартості чи оцінки майна.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України» від 12 липня 2001 року №2658-ІІІ (далі по тексту - Закон України від 12 липня 2001 року №2658-ІІІ)

Згідно з частиною 4 статті 3 Закон України від 12 липня 2001 року №2658-ІІІ процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Підставою проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (частина 1 статті 10, частина 1 статті 11 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III).

Відповідно до статті 33 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III спори, пов'язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.

Статтею 32 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III передбачена відповідальність оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності, частиною другою якої визначено, що оцінювачі та суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ'єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Відтак, чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ'єктивність оцінки майна) ним своїх обов'язків.

Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності (частина 1 статті 12 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III).

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов'язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Наведене в сукупності свідчить про те, що встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов'язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 13 березня 2018 року у справа № 914/881/17.

Крім того, суд не приймає до уваги надані представником позивача копії Звіту про незалежну оцінку вартості устаткування, яке належить ПАТ «РЕФМА», з огляду на те, що вказані Звіти та Висновки про оцінку майна не були предметом розгляду державним виконавцем під час винесення постанови про призначення суб'єкта оціночної діяльності та визначення вартості описаного та арештованого майна, яке належить ПАТ «РЕФМА», як і не були подані суб'єкту оціночної діяльності для порівняння під час проведення такої оцінки майна в рамках відповідних виконавчих проваджень.

Тобто, досліджені рішення субєкта та дії державного виконавця повністю узгоджуються з приписами статті 57 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII та відповідають вимогам діючого законодавства України, а тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, позивачем не підтверджено достатніми та належними доказами факту порушення його прав та охоронюваних інтересів в межах спірних правовідносин, в той час як відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведено правомірність його дій, вчинених в рамках виконавчих проваджень з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ХОЛОДИЛЬНОГО МАШИНОБУДУВАННЯ РЕФМА (72301, Запорізька область, місто Мелітополь, вул. Д. Донцова, будинок 15, Код ) Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (72311, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Вакуленчука, 99 код ЄДРПОУ 34976І73) про визнання неправомірними результатів оцінки майна та зобовязати вчинити певні дії відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною 6 статті 287 КАС України, апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі 29 березня 2019 року.

Суддя Д.В. Татаринов