Справа № 555/233/19
Суддя: Собчук А. Ю.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 555/233/19
Номер провадження 2-а/555/20/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2019 року м. Березне

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Собчука А. Ю.,

при секретарі Кухарчук Л.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 752326 від 22.01.2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

01.02.2019 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить суд скасувати постанову винесену інспектором роти № 35 батальйону УПП в Рівненській області ДПП рядовим поліції ОСОБА_2, серії НК № 752326 від 22.01.2019 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 22.01.2019 року відносно нього було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме за те що 22.01.2019 року о 16 год. 15 хв., він керуючи автомобілем марки Citroen Berlingo, державний номерний знак АІ 8361НЕ в м. Сарни по вул. Суворова 7, під час руху користувався засобами звязку, тримаючи їх у руках, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п. 2.9 д ПДР України. Даною постановою на позивача накладено адміністративний штраф у розмірі 425 грн.

Вважає постанову незаконною та необґрунтованою такою, що підлягає скасуванню. Відповідачем не зафіксовано порушення п. 2.9 ПДР України, яке б доводило вину, оскільки відсутні докази вчинення адміністративного правопорушення, тому постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії НК №752326 від 22 січня 2019 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

В обґрунтування поданого позову позивач посилався на те, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є недоведеним і необґрунтованим, а складання оскаржуваної постанови було вчинене з порушенням норм закону. Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою Березнівського районного суду Рівненської області від 11.02.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов - п'ятнадцять днів з дня вручення йому копії даної ухвали суду та роз'яснено сторонам, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч. 5ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Копію даної ухвали відповідач отримав 14.02.2019 року, однак відзив на адресу суду у визначений ухвалою строк наданий не був.

Відповідно до ч. 6ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Суд, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що інспектором роти № 35 батальйону УПП в Рівненській області ДПП рядовим поліції ОСОБА_2 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 752326 від 22.01.2019 р., за порушення вимог п. 2.9 д ПДР України. Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штраф у розмірі 425 грн.

З постанови серії НК № 752326 вбачається, що 22 січня 2019 року о 16 год. 15 хв. в м.Сарни, Рівненської області по вул. Суворова 7, водій керуючи автомобілем марки CITROEN д.н.з. АІ 8361НЕ під час руху ТЗ користувався засобами зв'язку тримаючи їх у руках, а саме розмовляв по мобільному телефону. І чим порушив п.2.9.д.ПДР - користування під час руху ТЗ засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306(надалі - Правила дорожнього руху), учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил,а також бути взаємно ввічливими.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

З позову ОСОБА_1 вбачається, що позивач не порушував вимог ч.2 ст. 122 КУпАП. Представник відповідача, суб'єкт владних повноважень не надав суду належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених позивачем в адміністративному позові.

Як слідує з позовної заяви позивач стверджує, що порушення зазначене в оскаржуваній постанові не вчиняв. Вказав, що не розмовляв по телефону.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що при винесенні постанови інспектором поліції не було з'ясовано чи винний позивач у вчиненні адміністративного правопорушення, не враховано пояснень позивача, який пояснював, що ніякого порушення не здійснював, не допитаний свідок, який перебував у салоні автомобіля.

Відповідачем, в свою чергу, не представлено належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, на основі яких інспектор поліції встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та винність позивача в його вчиненні, за винятком постанови про адміністративне правопорушення, яка складена із порушеннями прав і законних інтересів позивача, в той час, коли відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд при цьому зазначає що, з урахуванням конституційних принципів законності та індивідуалізації відповідальності, обов'язковою передумовою накладення на особу адміністративного стягнення є точний виклад обставин вчиненого нею адміністративного правопорушення, прямо передбаченого законодавством. Притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях є неприпустимим.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, судом встановлено, що під час винесення оспорюваної постанови, інспектором поліції не зібрано достатніх достовірних фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не долучено інших відомостей необхідних для вирішення справи, передбачених ст. 268 КУпАП України.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій, щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач суду не надав, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростував.

Дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення є недоведеною, при винесенні оскаржуваної постанови не були з'ясовані всі обставини справи, не встановлені свідки правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що при складанні постанови про адміністративне правопорушення серії НК № 752326 від 22 січня 2019 року стосовно ОСОБА_1 інспектором роти № 35 батальйону УПП в Рівненській області ДПП рядовим поліції ОСОБА_2, не доведений факт розмови по мобільному телефону під час керування автомобілем.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, при розгляді адміністративної справи, визнаючи позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, відповідач не взяв до уваги усні пояснення позивача, доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надав, а тому суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 752326 від 22.01.2019 року - задоволити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 752326 від 22 січня 2019 року, винесену інспектором роти № 35 батальйону УПП в Рівненській області ДПП рядовим поліції ОСОБА_2, відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Березнівський районний суд Рівненської області в Восьмий апеляційний адміністративний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_3