Справа № 160/7471/18
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2019 року м. Дніпросправа № 160/7471/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Приватного підприємства «Нафтотранссервіс» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року (суддя Ільков В.В., повний текст рішення складений 20.11.2018) в адміністративній справі

за позовом Приватного підприємства «Нафтотранссервіс»

до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті; Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті

про визнання незаконними та скасування розрахунку, постанови,-

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов Приватного підприємства «Нафтотранссервіс», в якому позивач просить: визнати незаконним та скасувати Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 22.06.2018 № 393, складений стосовно ПП «Нафтотранссервіс»; визнати незаконною та скасувати постанову в.о. начальника управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 055837 від 16.08.2018.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити у повному обсязі. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивачем 22.06.2018 автомобілем SCANIA R124, державний номер НОМЕР_1, з напівпричепом марки ВС-LDS, реєстраційний номер НОМЕР_2, здійснювалося перевезення нафтопродуктів, а саме, дизельного палива Євро сорт С (ДТ-Л-К5) 30-1202.

Посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті 22.06.2018 на автомобільній дорозі М-12-01 (Стрий-Тернопіль-Знамянка (716км+405м) було зупинено вищевказаний транспортний засіб, який належить позивачу на праві власності, для проведення габаритно-вагового контролю на пересувних автомобільних вагах та перевірки вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

За наслідками габаритно-вагового контролю 22.06.2018 відповідачем складено акт № 0022627 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, в якому було зафіксовано, що на автодорозі М-12-01 (Стрий-Тернопіль-Знамянка (716км+405м.) автомобіль SCANIA R124, державний номер НОМЕР_1, з напівпричепом марки ВС-LDS, реєстраційний номер НОМЕР_2, водій ОСОБА_1., перевищив нормативно допустиму масу, а саме: нормативно допустима - 40 тон, фактична - 41,700 тони.

За результатами проведеної перевірки складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0018021 від 22.06.2018, акт № 0022627 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 22.06.2018 та розрахунок плати за проїзд № 393 від 22.06.2018 на суму 301,8 Євро.

Також відповідачем складено акт № 051878 від 22.06.2018 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в якому зафіксовано порушення, відповідальність за яке передбачена ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», - надання послуг з вантажних перевезень на договірних умовах. Зокрема, не оформлено документ про внесення плати за проїзд великогабаритних транспортних засобів, як того вимагає ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Вказаний акт було направлено відповідачем 1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області для розгляду справи про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу.

В.о. начальника управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області було винесено постанову № 055837 від 16.08.2018 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700,00 грн.

Позивач не погоджується з розрахунком плати за проїзд № 393 від 22.06.2018 та постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу № 055837 від 16.08.2018, зазначає, що позивач не погодився з результатами зважування, проте відповідач-1 відмовив у проведенні повторного зважування, а тому одразу після складання акту № 0022627 від 22.06.2018 представник позивача звернувся до експортної установи Торгово-промислової палати, за результатами якої був складений експертний висновок № Е-149 від 22.06.2018, згідно з яким маса вантажного автомобіля з завантаженим дизельним паливом напівпричепом-поливоцистерной становить 39680 кг., що на 2 тони менше, ніж маса, визначена співробітниками Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті. Також апелянт зазначає, що проведення вимірювання повинно проводитися у цілковитому спокої рідкого вантажу на стаціонарному пункті здійснення габаритно-вагового контролю. Крім того, судом першої інстанції не встановлено яким обладнанням був здійснений ваговий контроль.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні

Відповідно до п. 16 вказаного Порядку в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль.

Пунктом 18 Порядку № 879 визначено, що за результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку (п. 19 Порядку).

За приписами п. 21 Порядку у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

У разі здійснення руху з порушенням умов, визначених у дозволі на рух, подвійний розмір застосовується в частині перевищення фактичних показників над показниками, визначеними у дозволі, за пройдену частину маршруту.

Довідка про здійснення габаритно-вагового контролю та/або сертифікат зважування, або документ щодо внесення плати за проїзд є чинними протягом усього маршруту.

У разі наявності підозри щодо перевищення нормативних габаритно-вагових параметрів транспортного засобу, працівники пунктів габаритно-вагового контролю проводять його повторне зважування.

Згідно з п. 23 Порядку власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Пунктом 24 Порядку № 879 передбачено, що після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки власник транспортного засобу зобов'язаний внести плату за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом, зокрема, часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб та після цього на підставі документа про внесення плати за проїзд транспортний засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що здійснення повторного габаритно-вагового контролю транспортного засобу у разі непогодження з вимірюванням власника чи його уповноваженої особи, не передбачено чинним законодавством.

Щодо прийняття в якості доказу експертного висновку ТПП № Е-149 від 22.06.2018, суд апеляційної інстанції не вважає останній належним та допустимим, оскільки за приписами п. 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. За висновком суду апеляційної інстанції, у разі непогодження з результатами габаритно-вагового контролю, власник транспортного засобу мав право викликати уповноважений підрозділ Національної поліції задля забезпечення супроводу до найближчого пункту габаритно-вагового контролю. За відсутності такого супроводу суд позбавлений можливості при розгляді справи встановити обставини щодо вантажу, який був предметом дослідження Торгово-промислової палати, зокрема, чи досліджувався ТТП той самий вантаж, чи не було здійснено розвантаження окремої частини вантажу до моменту проведення експертизи ТТП тощо.

Також суд апеляційної інстанції не знаходить обґрунтованими доводи апелянта щодо неналежного проведення габаритно-вагового контролю, зокрема, за відсутності спеціально визначеної методики, адже відсутність такої методики не позбавляє спеціально уповноважені органи проводити такий контроль.

Також суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи апелянта щодо необхідності здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу з рідким вантажем на стаціонарному пункті, адже Порядком № 879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль здійснюється як на стаціонарних, так і на пересувних пунктах.

При цьому судом апеляційної інстанції встановлено, що габаритно-ваговий контроль автомобіля, який належить позивачеві, було здійснено мобільним пунктом контролю, який пройшов сертифікацію в Україні. Вказані докази були витребувані судом апеляційної інстанції та долучені до матеріалів справи.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що відповідачами в повній мірі доведено, позивачем належними та допустимими доказами не спростовано, що автомобіль SCANIA R124, державний номер НОМЕР_1, з напівпричепом марки ВС-LDS, реєстраційний номер НОМЕР_2, перевищив нормативно допустиму масу, а тому постанова в.о. начальника управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 055837 від 16.08.2018 є законною, обґрунтованою і не підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту прав та інтересів шляхом заявлення вимоги про скасування розрахунку плати за проїзд № 393 від 22.06.2018, адже розрахунок не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні ст. 19 КАС України, оскільки останній є лише числовим розрахунком розміру плати за проїзд, а не рішенням про стягнення такої плати, тобто не зумовлює виникнення прав та обов'язків для позивача.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Нафтотранссервіс» залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року в адміністративній справі № 160/7471/18 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 26 березня 2019 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 26 березня 2019 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров