Справа № 653/3083/18
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2019-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 653/3083/18
Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.

Пятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1,
судді ОСОБА_2,
судді ОСОБА_3

розглянувши порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання рішення про відмову у призначені пенсії протиправними та зобов'язання здійснити дії,-

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2018 року ОСОБА_4 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області (надалі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (надалі відповідач-2), в якому просив:

- визнати протиправним рішення комісії при ГУ ПФУ в Херсонській області від 20.12.2017 року №16, яким позивачу відмовлено в зарахуванні періодів роботи з 01.07.1983 року по 20.12.1988 року на Генічеському заводі ЗБІ та з 04.11.1994 року до 29.09.1998 року у Генічеському ПМК-3 до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком за Списком №2;

- зобов'язати УПФУ в Генічеському районі нарахувати та призначити позивачу пенсію за пільговим стажем роботи, що дає право на призначення пенсії за віком за Списком №2, починаючи з часу виповнення позивачу 55 років.

В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначав, що пенсійний орган протиправно відмовив йому у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки на момент звернення до відповідача у нього були наявні усі необхідні для цього підстави та умови, зокрема, наявність відповідного віку, загального та пільгового стажу роботи. Не погоджуючись з такими діями пенсійного органу, позивач звернувся з позовом до суду.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 05.12.2018 року позовні вимоги задоволені частково. Визнано протиправним рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській від 20.12.2017 року №16 про відмову в зарахуванні позивачу періодів роботи з 01.07.1983 року по 20.12.1988 року на Генічеському заводі ЗБІ та з 04.11.1994 року до 29.09.1998 року у Генічеському ПМК-3 до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком за Списком №2. Зобов'язано відповідача-2 зарахувати позивачу до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком за Списком №2 періоди роботи газоелектрозварювальником з 01.07.1983 року по 20.12.1988 року на Генічеському заводі залізобетонних виробів та з 04.11.1994 року по 29.09.1998 року у Генічеській ПМК-3 та вирішити питання про призначення позивачу пенсії відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням зазначеного періоду, з дати звернення із заявою про призначення пенсії. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти по справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, відповідно до трудової книжки БТ-І №2585122 (а.с.12-18) з 01.09.1976 року по 10.07.1978 року проходив навчання в МПТУ №5 м.Херсона;

- з 24.07.1978 року прийнятий в цех №4 зварником корпусів металевих суден Херсонського суднобудівного заводу за 2 розрядом;

- з 11.10.1979 року звільнений до Радянської армії за п.3 ст.36 КЗпП УРСР;

- з 29.10.1979 року по 09.02.1982 року служба у лавах Радянської армії;

-з 01.04.1982 року по 15.10.1982 року - позивач прийнятий до колгоспу ім. Чкалова електрогазозварником 2 розряду;

- з 01.07.1983 року прийнятий газоелектрозварником дугової ручної зварки 3 розряду на Генічеському заводі ЗБВ;

- 15.06.1984 року присвоєно 4 розряд електрогазозварника;

- 20.12.1988 року у звязку з ліквідацією заводу ЗБВ (наказ від 16.12.1988 року №202 тресту «Будівельні матеріали») звільнений за п.1 ст.40 КЗпП УРСР;

- 03.01.1989 року прийнятий на посаду електрогазозварника 3 розряду;

- 18.04.1989 року присвоєно 4 розряд електрогазозварника;

- 12.04.1990 року звільнений за п.5 ст.36 КЗпП УРСР по переведенню до кооперативу «Південний» та 17.04.1990 року прийнятий на роботу до кооперативу «Південний» електрогазозварником 4 розряду;

- 01.10.1990 року звільнений за переведенням до Генічеського філіалу Кримського СРСУ (п.5 ст.36 КЗпП України УРСР);

- 01.10.1990 року прийнятий газоелектрозварником 4 розряду за переведенням з кооперативу «Південний»;

- 05.02.1991 року Генічеське орендне підприємство Кримського СРСУ перейменоване в Генічеську будівельну фірму «Інтерєр»;

- 12.11.1991 року - звільнений за переведенням до Генічеського заводу будівельних матеріалів на п.5 ст.36 КЗпП України;

- 12.11.1991 року прийнятий за переведенням газоелектрозварником 5 розряду;

- 18.11.1992 року звільнений за переведенням в СМУ-7 фірми «Жилбуд» п.5 ст.36 КЗпП УРСР;

- 19.11.1992 року прийнятий газоелектрозварником 5 розряду за переведенням СМУ-7 фірми «Жилбуд»;

- 01.04.1993 року звільнений за переведенням в СМУ «Жилбуд» кооперативу «Славутич» за погодженням між керівниками п.5 ст.36 КЗпП України та 01.04.1993 року прийнятий за переведенням в СМУ-7 «Жилбуд» кооперативу «Славутич» газоелектрозварником 5 розряду;

- 25.05.1993 року кооператив «Славутич» реорганізований в акціонерне товариство «Славутич»;

- 04.05.1994 року звільнений за власним бажанням за ст.38 КЗпП України;

- 16.05.1994 року прийнятий газоелектрозварником в концерн «Арабат»;

- 14.10.1994 року звільнений за власним бажанням за ст.38 КЗпП України;

- 04.11.1994 року прийнятий газоелектрозварником 5 розряду (наказ від 04.11.1994 року №42-к);

- 29.09.1998 року звільнений за власним бажанням за ст.38 КЗпП України (наказ від 01.09.1998 року);

- 20.03.2001 року прийнятий на сезон літнього періоду сантехніком ЗАТ «Орг. Золоті піски»;

- 27.04.2001 року звільнений за згодою сторін за ч.1 ст.36 КЗпП України;

- 01.09.2008 року прийнятий на посаду слюсаря-сантехніка ТОВ «Міжнародна клініка відновного лікування»;

- 20.10.2008 року звільнений за власним бажанням за ст.38 КЗпП України;

- 16.05.2011 року прийнятий на посаду маляра у ТОВ «Міжнародна клініка відновного лікування»;

- 31.12.2015 року - звільнений за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України;

- з 13.01.2016 року отримує виплати допомоги по безробіттю від Генічеського районного центру зайнятості.

З наданої позивачем довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, видану виконкомом Генічеської міськради від 31.10.2017 року №67 (а.с.22), вбачається, що позивач працював на Генічеському заводі залізобетонних виробів та отримував заробітну плату у липні 1983 року, грудні 1984 року, у січні, лютому 1986 року, з січня 1987 року по грудень 1988 року. На всі виплати нараховані страхові внески (єдиний внесок).

Також, із довідки виконкому Генічеської міськради від 27.11.2017 року №100 (а.с.25) вбачається, що наказом начальника Генічеської пересувної механізованої колони № 3 від 01.11.1994 року №42-к позивач був прийнятий на роботу електрогазозварником. За 1998 рік наказ про звільнення позивача у трудовому архіві відсутній.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області проведено перевірку відповідності даних первинних документів записам трудової книжки позивача за період роботи на Генічеському заводі залізобетонних виробів виробничого об'єднання «Каховсільбудіндустрія» з 01.07.1983 року по 20.12.1988 року.

За результатами перевірки складена довідка про відповідність даних первинних документів даним трудової книжки, наданої для призначення (перерахунку) пенсій від 19.10.2017 року №114/2-07, якою встановлено, що в трудовому архіві знаходяться накази Генічеського заводу ЗБВ, а саме: наказ від 30.06.1983 року №48-к про прийняття позивача газоелектрозварником дугової ручної зварки 3-го розряду, однак за 1988 рік наявні накази лише до 01.09.1988 року.

Перевіркою встановлено, що книги по нарахуванню заробітної плати частково відсутні, як-то за 1985 рік, або ж не заповнені належним чином книга за 1986 рік містить записи про отримання працівниками заводу заробітної плати лише у січні, лютому.

20.12.2017 року комісія при ГУ ПФУ в Херсонській області розглянула заяву позивача про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та відмовила у в зарахуванні періодів роботи з 01.07.1983 року по 20.12.1988 року на Генічеському заводі залізобетонних виробів та з 04.11.1994 року по 29.09.1998 року у Генічеській ПМК-3 до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком за списком №2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Підставою для такої відмови комісія зазначила, що в архівних документах є відомості лише про прийняття позивача на роботу до Генічеської пересувної механізованої колони №3 з 01.11.1994 року, однак відсутній наказ за 1998 рік про його звільнення.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що пенсійним органом не доведено правомірності свого рішення, а наявність у позивача спірного стажу підтверджується записами у трудовій книжці. Разом з тим, судом першої інстанції вказано, що при розгляді даної справи вирішувалось питання саме наявності у позивача спірного стажу, а не проведення атестації робочих місць.

Колегія суддів погоджується з такими твердженнями суду першої інстанції та зазначає наступне.

Пунктом "б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останнього роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах

Пунктом 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58 (далі - Інструкція №58) визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п'ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно п.2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до ч.1 ст.56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Як вбачається з трудової книжки та довідок наданих позивачем, він з 01.07.1983 року по 20.12.1988 року та з 04.11.1994 року по 29.09.1998 року займав посади газоелектрозварника, що надає право на зарахування цього періоду роботи до пільгового стажу роботи за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про протиправність спірного рішення від 20.12.2017 року №16.

Разом з тим, колегія суддів погоджується, з висновком суду першої інстанції про відмову позивачу у задоволенні вимог про зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах, оскільки суд не може перебирати на себе функції пенсійного органу.

Відносно тверджень апелянта, щодо пропуску позивачем строків звернення до суду, колегія суддів зазначає, що позивачем надано заяву про поновлення строків, в якій зазначено, що оскаржуване рішення він поштою не отримував, а про його існування дізнався лише в травні 2018 року. Ці обставини апелянт не заперечує.

Оскільки позивач звернувся до суду з цим позовом 13.09.2018 року, то строк на звернення до суду позивачем не порушено.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати його прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3