Справа № 440/4377/18
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2019-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/4377/18

Полтавський окружний адміністративний суду складі:

судді Супруна Є.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Лисака С.В.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/4377/18 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

07 грудня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі - відповідач, ГУ ДФС у Полтавській області), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 09.11.2018 №000345513 про накладення штрафу в сумі 922,65 грн та від 27.11.2018 № про накладення штрафу в сумі 2032,50 грн за несвоєчасну сплату авансових внесків з орендної плати та з єдиного податку відповідно.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на безпідставність донарахування контролюючим органом суми грошових зобовязань зі сплати штрафу з орендної плати з фізичних осіб та єдиного податку з фізичних осіб на загальну суму 2 955,15 грн, оскільки зазвичай він своєчасно та в повному обсязі сплачував усі належні суми до бюджетів через місцеве відділення ПАТ "Укрпошта". Однак, з вини даного відділення ПАТ "Укрпошта" зарахування коштів до відповідних бюджетів з невідомих причин відбувалося із запізненням. З урахуванням даної обставини, яка свідчить про відсутність вини платника, а також підтверджуючи факт своєчасної сплати власних податкових зобов'язань відповідними чеками, виданими місцевим відділенням ПАТ "Укрпошта", позивач стверджує, що поняття "сплата податку" і "зарахування податку" відрізняються за своїм змістом, а тому доводи податкового органу щодо порушення платником вимог ст. 57 Податкового кодексу України, на його думку, є безпідставними.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.12.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

У судових засіданнях позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала. У наданому суду відзиві на позов від 15.01.2019 посилалася на результати камеральних перевірок своєчасності сплати податкових зобов'язань ОСОБА_2, якими встановлено факти несвоєчасного надходження до бюджету коштів від ОСОБА_2 на погашення авансового внеску єдиного податку з фізичних осіб та податкового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб, у зв'язку з чим на суми недоїмки нараховано штрафи.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань суд встановив, що ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) зареєстрований як фізична особа - підприємець 10.07.2013 (а.с. 84-86). Зареєстрованими видами діяльності підприємця за КВЕД є: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; 01.46 Розведення свиней; 01.50 Змішане сільське господарство; 47.89 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами (основний).

15.12.2014 ОСОБА_2 подав заяву про застосування спрощеної системи оподаткування № 647 з 01.01.2015 (а.с. 69-70) на умовах сплати єдиного податку за ставкою 20% до розміру мінімальної заробітної плати платником ІІ групи.

Як пояснив позивач, він своєчасно сплачував внески відповідно до обраної ним ставки податку. Лише в поодиноких випадках платежі сплачувалися з простроченням, але в такому разі платник самостійно сплачував штраф та пеню.

08.11.2018 головним державним ревізором-інспектором сектору адміністрування подтаків та зборів з фізичних осіб Миргородського управління ГУ ДФС у Полтавській області на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 та п.75.1 ст. 75, ст. 76 Податкового кодексу України було проведено камеральну перевірку з питання своєчасності сплати орендної плати за землю ОСОБА_2 по коду бюджетної класифікації 50 "Орендна плата з фізичних осіб", результати якої оформлено актом від 08.11.2018 №10636/16-31-55-13/НОМЕР_1 (а.с. 33).

Перевіркою встановлено, що в порушення п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України платником несвоєчасно сплачено податкове зобов'язання з орендної плати за землю по коду бюджетної класифікації 50 "Орендна плата з фізичних осіб", у зв'язку з чим на підставі п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України за порушення строків сплати узгоджених грошового зобов'язань до ОСОБА_2 застосовано штрафи:

- по терміну сплати 01.05.2018 оплата здійснена 14.05.2018, кількість днів прострочення - 14, сума штрафу 10% від суми 3098,20 грн, що становить 307,55 грн;

- по терміну сплати 31.05.2018 оплата здійснена 15.06.2018, кількість днів прострочення - 16, сума штрафу 10% від суми 3075,50 грн, що становить 309,82 грн;

- по терміну сплати 01.07.2018 оплата здійснена 10.07.2018, кількість днів прострочення - 10, сума штрафу 10% від суми 3052,80 грн, що становить 305,28 грн.

За наслідками встановлених перевіркою порушень ГУ ДФС у Полтавській області було прийнято податкове повідомлення - рішення від 08.11.2018 №000345513, яким визначено грошове зобов'язання зі сплати штрафу у розмірі 10% за платежем орендна плата з фізичних осіб в сумі 922,65 грн (а.с. 28).

Окрім цього, 08.11.2018 завідувачем сектору адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Миргородського управління ГУ ДФС у Полтавській області було проведено камеральну перевірку з питання своєчасності сплати авансового внеску єдиного податку по граничних термінах сплати 20.01.2016, 20.02.2016, 20.04.2017, 20.09.2017, 20.04.2018, 20.05.2018, 20.06.2018 ФОП ОСОБА_2, результати якої оформлено актом від 08.11.2018 №10821/16-31-55-13/НОМЕР_1 (а.с. 34)

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_2 в порушення п. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України не своєчасно сплатив авансові внески єдиного податку по граничних термінах сплати:

- 20.01.2016, ставка податку - 275,60 грн, дата сплати (надходження до бюджету) 13.01.2016, сума сплати 243,60 грн;

- 20.02.2016, ставка податку - 275,60 грн, дата сплати (надходження до бюджету) 10.02.2016, сума сплати 280,00 грн;

- 20.04.2017, ставка податку - 640,00 грн, дата сплати (надходження до бюджету) 21.04.2017, сума сплати 645,00 грн;

- 20.09.2017, ставка податку - 640,00 грн, дата сплати (надходження до бюджету) 21.09.2017, сума сплати 645,00 грн;

- 20.04.2018, ставка податку - 744,60 грн, дата сплати (надходження до бюджету) відсутня, сума сплати відсутня;

- 20.05.2018, ставка податку - 744,60 грн, дата сплати (надходження до бюджету) 14.05.2018, сума сплати 745,00 грн;

- 20.06.2018, ставка податку - 744,60 грн, дата сплати (надходження до бюджету) 15.06.2018, сума сплати 745,00 грн.

За результатами камеральної перевірки своєчасності сплати єдиного податку ГУ ДФС у Полтавській області прийнято податкове повідомлення - рішення від 27.11.2018 №, яким визначено грошове зобов'язання зі сплати штрафу у розмірі 50% за платежем єдиний податок з фізичних осіб в сумі 2 032,50 грн (а.с. 29).

Не погодившись із правомірністю висновків податкового органу щодо наявності фактичних передумов для застосування до нього штрафів, ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовано Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (надалі - ПК України).

Відповідно до пункту 4.1 статті 4 ПК України податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах, зокрема: загальність оподаткування - кожна особа зобов'язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу; рівність усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу; невідворотність настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства.

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно з п. 122.1 ст. 122 ПК України несплата (неперерахування) фізичною особою - платником єдиного податку, визначеною підпунктами 1 і 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, авансових внесків єдиного податку в порядку та у строки, визначені цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку відповідно до цього Кодексу.

З аналізу принципів податкового законодавства та викладених норм слідує, що наявність передумов для застосування до платника штрафних санкцій (штрафу) законодавець пов'язує, перш за все, з винними діями платника, які виявляються шляхом невиконання або неналежного виконання покладених на нього податковим законодавством обовязків.

Тож для визначення обставин правомірності застосування до позивача заходів фіскального впливу судовій оцінці, перш за все, підлягає поведінка ОСОБА_2 на предмет дотримання ним податкової дисципліни під час погашення грошовоих зобов'язань за платежами, які були предметом камеральних перевірок.

Так, надаючи оцінку правомірності податкового повідомлення - рішення від 08.11.2018 №000345513, суд виходить з такого.

Як свідчить зміст акту камеральної перевірки від 08.11.2018 №10636/16-31-55-13/НОМЕР_1, висновок відповідача ґрунтується на встановлених перевіркою обставинах несвоєчасної сплати податкових зобов'язань з орендної плати за землю з фізичних осіб по термінах сплати 01.05.2018, 31.05.2018 та 01.07.2018, у зв'язку з чим порушено п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України.

У зв'язку з цим судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 13.02.2018 подав до Миргородської ОДПІ податкову декларацію №4774 з орендної плати за землю з фізичних осіб за 2018 рік (а.с. 72-73), якою визначено річну суму в розмірі 38 379,56 грн, з розбивкою платежів на весь 2018 рік щомісячно по 3 198,30 грн.

За приписами п. 287.3 ст. 287 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Так, за даними інтегрованої картки щодо позивача, станом по 30.03.2018 на рахунок податкового органу своєчасно надходили кошти з орендної плати з фізичних осіб, переплата на той момент становила 100,09 грн. Однак, 30.04.2018 до інтегрованої картки в автоматичному режимі включено самостійно нараховану ОСОБА_2 згідно з декларацією від 13.02.2018 №4774 суму в розмірі 3198,30 грн у звязку з чим, з урахуванням переплати в 100,09 грн, станом на 30.04.2018 утворилася заборгованість в розмірі 3098,21 грн, яка зрештою, за даними картки, була погашена сумою 3221,00 грн 14.05.2018 платіжним дорученням №65966 від 13.05.2018 (а.с. 80).

За несвоєчасну сплату орендної плати за землю з фізичних осіб за березень 2018 року було нараховано штрафну санкцію в розмірі 309,82 грн (10%).

Станом на 30.05.2018 на особовому рахунку ОСОБА_2 числилася переплата в сумі 122,79 грн.

Однак, 30.05.2018 до інтегрованої картки включено самостійно нараховану ОСОБА_2 згідно з декларацією від 13.02.2018 №4774 суму в розмірі 3198,30 грн, у звязку з чим, з урахуванням переплати в 122,79 грн, станом на 30.05.2018 утворилася заборгованість в розмірі 3075,51 грн, яка зрештою була погашена сумою 3221,00 грн 15.06.2018 платіжним дорученням №88929 від 14.06.2018 (а.с. 82).

За несвоєчасну сплату орендної плати за землю з фізичних осіб за квітень 2018 року позивачу нараховано штрафну санкцію в розмірі 307,55 грн (10%).

Знову ж таки, станом на 30.06.2018 на особовому рахунку ОСОБА_2 числилася переплата в сумі 145,49 грн.

30.06.2018 до інтегрованої картки в автоматичному режимі включено самостійно нараховану ОСОБА_2 згідно з декларацією від 13.02.2018 №4774 суму в розмірі 3198,30 грн у звязку з чим, з урахуванням переплати в 145,49 грн, станом на 30.06.2018 утворилася заборгованість в розмірі 3052,81 грн, яка зрештою була погашена сумою 3221,00 грн 10.07.2018 платіжним дорученням №173206 від 10.07.2018 (а.с. 82).

За несвоєчасну сплату орендної плати за землю з фізичних осіб за травень 2018 року позивачу нараховано штрафну санкцію в розмірі 305,28 грн (10%).

Представник позивача у судових засіданнях вказував, що ОСОБА_2 у строк встановлений Податковим кодексом України сплачував орендну плату за землю з фізичних осіб за 2018 рік через місцеве відділення поштового зв'язку (надалі ВПЗ) 37622 в с. Дібрівка ПАТ "Укрпошта", на підтвердження чого надав квитанції за спірний період (а.с. 12).

В поданих квитанціях ВПЗ в с. Дібрівка від 17.04.2018, від 17.05.2018 та від 14.06.2018 однаково зазначено призначення платежу «оренда фіз.ос», кошти в сумі 3 221,00 грн, з яких послуги пошти 25,77 грн.

Хоча квитанції були надані суду самим позивачем, з їх змісту суду не вдалося ідентифікувати платника та зясувати рахунки, на які були спрямовані сплачені кошти.

У зв'язку з цим позивач надав до матеріалів справи лист начальника Центру операційного фінансового супроводу ПД ПАТ "Укрпошта" ОСОБА_3 від 20.03.2019, за змістом якого платежі, прийняті у ВПЗ Дібрівка (платник: ОСОБА_2, ІНН НОМЕР_1) перераховані на рахунок УДКСУ у Миргородському р-ні Полтавської області: , МФО 831019, Банк ГУДКСУ в Полтавській області: р/р 0314 (оренда):

- 3221 грн від 17.04.2018 платіжним дорученням №65966 від 13.05.2018;

- 3221 грн від 17.05.2018 платіжним дорученням №88929 від 14.06.2018;

- 3221 грн від 14.06.2018 платіжним дорученням №173206 від 05.07.2018.

Означеним листом також повідомлено, що станом на 19.03.2019 вищезазначені платежі на рахунок ПД АТ "Укрпошта" не повертались (а.с. 96).

Відомості, зазначені в листі ПД АТ "Укрпошта" від 20.03.2019 знайшли своє підтвердження у наданому представником відповідача до матеріалів справи витягу з інтегрованої картки платника ОСОБА_2 орендної плати з фізичних осіб (а.с. 81-83).

Таким чином, судом встановлено, що позивач виконав свій обовязок зі сплати орендної плати за землю з фізичних осіб, оскільки своєчасно через ВПЗ Дібрівка ПАТ "Укрпошта" сплатив самостійно нараховані податкові зобовязання з цього податку, а зарахування коштів із запізненням відбулося з вини ПАТ "Укрпошта", тобто за відсутності вини ОСОБА_2

З урахуванням наведеного, судом не встановлено винних дій ОСОБА_2, які свідчать про порушення норм Податкового кодексу України або ж невиконання чи неналежне виконання покладених на нього податковим законодавством обовязків.

Відтак, у відповідача були відсутні правові підстави для притягнення позивача до відповідальності, передбаченої пунктом 126.1 статті 126 ПК України, у зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення від 08.11.2018 №000345513 суд скасовує як протиправне.

Надаючи оцінку податковому повідомленню - рішенню від 27.11.2018 №, суд виходить з наступного.

За змістом акту камеральної перевірки від 08.11.2018 №10821/16-31-55-13/НОМЕР_1, висновок відповідача ґрунтується на встановлених перевіркою обставинах несвоєчасної сплати авансових внесків єдиного податку з фізичних осіб по термінах сплати 20.01.2016, 20.02.2016, 20.04.2017, 20.09.2017, 20.04.2018, 20.05.2018, 20.06.2018, у зв'язку з чим порушено п. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 295.1 статті 295 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Так, за даними інтегрованої картки з єдиного податку з фізичних осіб позивача, станом на 31.12.2015 існувала переплата 0,04 грн.

13.01.2016 до картки зараховано кошти в сумі 243,60 грн згідно з платіжним дорученням №1066 від 12.01.2016.

20.01.2016 до інтегрованої картки включено самостійно нараховану ОСОБА_2 згідно із заявою про застосування спрощеної системи оподаткування суму в розмірі 275,60 грн (20% мінімальної заробітної плати). У звязку з цим та з урахуванням переплати в 0,04 грн, станом на 20.01.2016 утворилася заборгованість в розмірі 31,60 грн, яка зрештою була погашена за рахунок платежу 10.02.2016 на суму 280,00 грн згідно з платіжним дорученням від 09.02.2016 №8656 (а.с. 74).

За несвоєчасну сплату авансового внеску єдиного податку з фізичних осіб за січень 2016 року відповідачем нараховано штрафну санкцію в розмірі 137,80 грн (50% ставки єдиного податку).

Як пояснював у судових засіданнях позивач, він не знав про зміну розміру мінімальної плати з 01.01.2016, а тому сплатив суму в 243,60 грн минулого 2015 року згідно з платіжним дорученням №1066 від 12.01.2016.

Таким чином, нарахований позивачу штраф у розмірі 137,80 грн за несвоєчасну сплату авансового внеску єдиного податку з фізичних осіб за січень 2016 року суд визнає правомірним.

Станом на 20.02.2016 за позивачем рахувалася переплата в розмірі 248,40 грн (за рахунок платежу на суму 280,00 грн згідно з платіжним дорученням від 09.02.2016 №8656).

Однак, 20.02.2016 до інтегрованої картки включено самостійно нараховану ОСОБА_2 згідно із заявою про застосування спрощеної системи оподаткування №647 суму в розмірі 275,60 грн, у звязку з чим станом на 20.02.2016 утворилася заборгованість в розмірі 27,20 грн, яка була погашена за рахунок платежу 16.03.2016 на суму 138,00 грн згідно з платіжним дорученням від 15.03.2016 №18780.

За несвоєчасну сплату авансового внеску з єдиного податку за лютий 2016 року контролюючим органом нараховано штраф у розмірі 137,80 грн (а.с. 74).

Позивач стверджує, що він своєчасно сплатив авансовий внесок єдиного податку з фізичних осіб за лютий 2016 року, на підтвердження чого надав квитанцію ВПЗ Дібрівка ПАТ «Укрпошта» від 05.02.2016 на суму 280,00 грн (а.с. 88), а тому нарахування штрафу є неправомірним.

З аналізу інтегрованої картки видно, що хоча платіж за лютий 2016 року позивач виконав вчасно - 10.02.2016 в розмірі більшому, ніж узгоджене грошове зобовязання, однак в інтегрованій картці платіж зараховано в рахунок існуючої заборгованості в 31,60 грн, у звязку з чим станом на 20.02.2016 утворилася нова заборгованість в розмірі 27,20 грн, через наявність якої нараховано штрафні санкції.

Відповідно до п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Тобто, вказаною нормою Податкового кодексу України визначено обов'язок податкового органу на зарахування усіх платежів на погашення існуючого податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від спрямування платежу, визначеного платником податків, та заборони платнику податків спрямовувати кошти на погашення податкового зобов'язання при наявності податкового боргу.

Тому, контролюючим органом правомірно нараховано позивачу штраф за несвоєчасну сплату авансового внеску єдиного податку з фізичних осіб за лютий 2016 року в сумі 137,80 грн.

У період березень 2016 року березень 2017 року узгоджені грошові зобовязання з авансового внеску єдиного податку з фізичних осіб сплачувалися ОСОБА_2 вчасно.

Так, станом на 31.03.2017 за даними інтегрованої картки платника єдиного податку ОСОБА_2 існувала переплата в розмірі 497,80 грн (а.с. 76).

Однак, 20.04.2017 в інтегрованій картці відображено нарахування єдиного податку в розмірі 640,00 грн. У звязку з цим, з урахуванням переплати в 497,80 грн, станом на 20.04.2017 утворилася заборгованість в розмірі 142,20 грн, яка зрештою була погашена за рахунок відображеного в картці платежу 21.04.2017 на суму 645,00 грн згідно з платіжним дорученням від 19.04.2017 №37389.

За несвоєчасну сплату авансового внеску єдиного податку з фізичних осіб за квітень 2017 року нараховано штрафну санкцію в розмірі 320,00 грн.

Крім цього, заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб утворилася 20.09.2017 у звязку з нарахуванням єдиного податку в розмірі 640,00 грн. З урахуванням переплати в 522,80 грн станом на 20.09.2017 заборгованість становила 117,20 грн яка згодом була погашена 21.09.2017 платіжним дорученням від 20.09.2017 №70236 на суму 645,00 грн (а.с. 77).

Через це, за несвоєчасну сплату авансового внеску єдиного податку з фізичних осіб за вересень 2017 року нараховано штрафну санкцію в розмірі 320,00 грн.

У період жовтень 2017 року березень 2018 року за ОСОБА_2 була відсутня заборгованість.

Однак, 20.04.2018 в інтегрованій картці відображено нарахування єдиного податку з фізичних осіб на суму 744,60 грн. З урахуванням переплати в 443,60 грн в картці станом на 20.04.2018 відобразилася заборгованість в розмірі 301,00 грн, яка була погашена за рахунок платежу від 14.05.2018 згідно з платіжним дорученням від 13.05.2018 №65967.

За несвоєчасну сплату авансового внеску єдиного податку з фізичних осіб за квітень 2018 року нараховано штрафну санкцію в розмірі 372,30 грн.

20.05.2018 згідно з інтегрованою карткою нараховано авансовий внесок єдиного податку з фізичних осіб за травень 2018 року в розмірі 744,60 грн. З урахуванням переплати в 444,00 грн станом на 20.05.2018 виникла заборгованість в сумі 300,60 грн, яка згодом була погашена 15.06.2018 платіжним дорученням від 14.06.2018 №88938 на суму 745,00 грн (а.с. 78, зі звороту).

Через це за несвоєчасну сплату авансового внеску єдиного податку з фізичних осіб за травень 2018 року нараховано штрафну санкцію в розмірі 372,30 грн.

20.06.2018 за даними інтегрованої картки нараховано єдиний податок за червень 2018 року в сумі 744,60 грн. З урахуванням переплати в 444,40 грн, станом на 20.06.2018 виникла заборгованість в сумі 300,20 грн, яка згодом була погашена 10.07.2018 платіжним дорученням від 10.07.2018 №173245 на суму 745,00 грн (а.с. 78, зі звороту).

Через це за несвоєчасну сплату авансового внеску єдиного податку з фізичних осіб за травень 2018 року нараховано штрафну санкцію в розмірі 372,30 грн.

В заперечення своєї провини щодо порушення строків сплати авансових внесків єдиного податку з фізичних осіб ОСОБА_2 вказував, що своєчасно через ВПЗ Дібрівка ПАТ «Укрпошта» сплачував кошти, на підтвердження чого надав квитанції від 11.04.2017 на суму 651,45 (в т.ч. послуги пошти 6,45 грн), від 19.09.2017 на суму 651,45 (в т.ч. послуги пошти 6,45 грн), від 17.04.2018 на суму 752,45 (в т.ч. послуги пошти 7,45 грн), від 17.05.2018 на суму 752,45 (в т.ч. послуги пошти 7,45 грн), від 14.06.2018 на суму 752,45 (в т.ч. послуги пошти 7,45 грн) (а.с. 88).

Згідно з листом начальника ЦВПЗ Миргород ОСОБА_4 від 12.03.2019 вих №06.3.37-316 (а.с. 95):

- платіж за єдиний податок з фізичних осіб 11.04.2017 в сумі 651,45 грн перераховано 19.04.2017 на рахунок 0314, , МФО 831019, банк УДКСУ у Полтавській області, отримувач Миргородське УК (Дібрівка);

- платіж за єдиний податок з фізичних осіб 19.09.2017 в сумі 651,45 грн перераховано 20.09.2017 на рахунок 0314, , МФО 831019, банк УДКСУ у Полтавській області, отримувач Миргородське УК (Дібрівка).

Відповідно до іншого наявного в матеріалах справи листа начальника Центру операційного фінансового супроводу ПД ПАТ "Укрпошта" ОСОБА_3 від 20.03.2019 платежі, прийняті у ВПЗ Дібрівка (платник: ОСОБА_2, ІНН НОМЕР_1), перераховані на рахунок УДКСУ у Миргородському р-ні Полтавської області: , МФО 831019, Банк ГУДКСУ в Полтавській області: р/р 0314 (єдиний податок):

- 745 грн від 17.04.2018 платіжним дорученням №65967 від 13.05.2018;

- 745 грн від 17.05.2018 платіжним дорученням №88938 від 14.06.2018;

- 745 грн від 14.06.2018 платіжним дорученням №173245 від 05.07.2018.

Означеним листом також повідомлено, що станом на 19.03.2019 вищезазначені платежі на рахунок ПД АТ "Укрпошта" не повертались (а.с. 96).

Відомості, визначені в листах ПАТ «Укрпошти», відображені в інтегрованій картці ОСОБА_2 з єдиного податку з фізичних осіб (а.с. 74-80).

Таким чином, в ході судового розгляду не підтверджено вину ОСОБА_2 у порушенні строків сплати авансових внесків єдиного податку з фізичних осіб за квітень 2017 року, вересень 2017 року, квітень червень 2018 року, оскільки це сталося внаслідок несвоєчасного перерахування коштів ПАТ "Укрпошта", що підтверджується листом начальника ЦВПЗ Миргород ОСОБА_4 від 12.03.2019 вих №06.3.37-316 та листом начальника Центру операційного фінансового супроводу ПД ПАТ "Укрпошта" ОСОБА_3 від 20.03.2019.

Враховуючи викладене, на переконання суду контролюючий орган не мав права притягувати ОСОБА_2 до відповідальності, передбаченої пунктом 122.1 статті 122 ПК України за несвоєчасну сплату авансових внесків єдиного податку з фізичних осіб за квітень 2017 року в розмірі 320,00 грн, за вересень 2017 року в розмірі 320,00 грн, за квітень 2018 року в розмірі 372,30 грн, за травень 2018 року в розмірі 372,30 грн, за червень 2018 року в розмірі 372,30 грн, всього на суму 1756,90 грн, а оспорюване податкове повідомлення-рішення від 27.11.2018 №000345513 є протиправним в частині визначення грошового зобов'язання зі сплати штрафу за платежем єдиний податок з фізичних осіб у розмірі 1756,90 грн та підлягає в цій частині скасуванню.

Тож позов належить задовольнити частково.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 704,80 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією від 21.12.2018 № 0.0..1 (а.с. 3).

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області у сумі пропорційній до задоволеної частини позовних вимог - 639,04 грн.

В той де час заявлена позивачем вимога про відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 1000 грн задоволенню не підлягає у зв'язку з відсутністю належних доказів перерахування позивачем на банківський рахунок адвоката коштів у вказаному розмірі.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 (вул. Світанкова, 45, с. Дібрівка, Миргородський район, Полтавська область, 37622, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 09.11.2018 № 000345513.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 27.11.2018 № в частині визначення грошового зобов'язання зі сплати штрафу за платежем єдиний податок з фізичних осіб у розмірі 1756,90 грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (вул. Світанкова, 45, с. Дібрівка, Миргородський район, Полтавська область, 37622, РНОКПП НОМЕР_1) частину судових витрат пов'язаних зі сплатою судового збору у сумі 639 (шістсот тридцять дев'ять) грн 04 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням положень п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст судового рішення складений 27.03.2019.

Суддя ОСОБА_5