Справа № 817/569/17
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2019-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 березня 2019 року м. Рівне №817/569/17
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Борискіна С.А. за участю секретаря судового засідання Ковальчук Г.М та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Головного управління ДФС у Рівненській області
доОСОБА_3
про стягнення податкового боргу, -
В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Рівненській області (далі ГУ ДФС у Рівненській області, позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3, відповідач) про стягнення податкового боргу з орендної плати за земельні ділянки в сумі 285079,24грн.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що за ОСОБА_3 обліковується податковий борг з орендної плати за земельні ділянки в сумі 285079,24грн. Вказав, що контролюючим органом було проведено нарахування суми податку податковим повідомленням-рішенням форми "Ф" №2057-1305 від 05.07.2016, №8545648 від 31.08.2015 та №7337-15 від 20.06.2014. Проте, відповідач не сплатив визначену суму боргу. Зазначив, що надіслані ОСОБА_3 податкові вимоги не сплачені, а тому позивач звернувся про стягнення податкового боргу в судовому порядку. За таких обставин сторона позивача просила позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 05.05.2017 відкрито провадження у справі.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 22.05.2017 позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_3 (ідентифікаційний №) до місцевого бюджету м. Рівного Рівненської області податковий борг з орендної плати за земельні ділянки в сумі 285079, 24 грн. (двісті вісімдесят п'ять тисяч сімдесят дев'ять гривень двадцять чотири копійки).

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 22.05 2017 скасовано. Ухвалено нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Головного управління ДФС у Рівненській області - відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 07.11.2018 касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області задоволено частково. Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 22.05.2017 та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2018 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Рівненського окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 10.01.2019 прийнято адміністративну справу № 817/569/17 до провадження судді Рівненського окружного адміністративного суду Борискіна С.А. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 11.02.2019 о 14:15 год. в залі судових засідань Рівненського окружного адміністративного суду (м. Рівне, вул. 16 Липня 87).

Також вказаною ухвалою суду зобов'язано надати у строк до початку судового засідання позивача: - інформацію щодо того, з якого часу виник податковий борг, щодо погашення чи непогашення суми податкового боргу, зазначеного у податкових вимогах 2009 року на час звернення податковим органом з позовом до суду, а також щодо безперервності існування такого боргу з часу направлення податкових вимог; - докази на підтвердження вжиття заходів щодо стягнення боргу контролюючим органом; відповідача: - докази на підтвердження погашення суми податкового боргу, зазначеного у податкових вимогах 2009 року на час звернення податковим органом з позовом до суду (за наявності); - докази на підтвердження безнадійності податкового боргу.

11.02.2019 підготовче судове засідання відкладено до 06.03.2019 до 11:45 год., у зв'язку з необхідністю одержання нових доказів.

Ухвалою суду від 06.03.2019 підготовче судове засідання в адміністративній справі №817/569/17 за позовом Головного управління ДФС у Рівненській області до ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу відкладено до 11.03.2019 до 14:30 год.

Ухвалою суду від 11.03.2019 у позивача в строк до 25.03.2019 витребувано інформацію щодо того, з якого часу виник податковий борг відповідача, щодо погашення чи непогашення суми податкового боргу, зазначеного у податкових вимогах 2009 року на час звернення податковим органом з позовом до суду, зокрема: належним чином засвідчену копію інтегрованої картки платника податків відповідача за час існування боргу, довідку про розрахунки відповідача з бюджетом, а також докази безперервності існування такого боргу з часу направлення податкових вимог, докази на підтвердження вжиття заходів щодо стягнення боргу контролюючим органом. Закрито підготовче провадження у справі. Розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 25.03.2019 о 16:00 год.

25.03.2019 у судовому засідання оголошено перерву до 29.03.2019 до 14:30 год., у зв'язку з необхідністю одержання нових доказів.

У судовому засіданні 29.03.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Наголосив на безперервності існування податкового боргу у відповідача. Просив позов задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні 29.03.2019 представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив. Зазначив на обґрунтування своїх заперечень про те, що позов є безпідставним, оскільки заборгованість по податкових вимогах 2009 року погашена платником, а надані відповідачем інтегровані картки по орендній платі є неналежними доказами в справі. За таких обставин, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, з огляду на наступне.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що 06.11.2007 ОСОБА_3 на підставі договору оренди №040758800 було передано у строкове платне користування земельну ділянку площею 10339 кв.м для будівництва та обслуговування виробничо-будівельної бази по вул. Михайла Старицького, 21-А у м.Рівному, строком на 50 років, відповідно до якого орендар (відповідач) зобов'язався сплачувати орендну плату у сумі 28755,98грн. на рік.

Також судом встановлено, що податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №8545648 від 31.08.2015, яким визначено відповідачу суму грошових зобов'язань по орендній платі з фізичних осіб у розмірі 86549,55 грн.;

- №7337-15 від 20.06.2014, яким визначено відповідачу суму грошових зобов'язань по орендній платі з фізичних осіб у розмірі 74504,18 грн.;

- №2057-1305 від 05.07.2016, яким визначено відповідачу суму грошових зобов'язань по орендній платі з фізичних осіб у розмірі 124025,51 грн.

За даними обліку позивача за ОСОБА_3 станом на 21.03.2017 рахується податковий борг з орендної плати за земельні ділянки в сумі 285079,24 грн.

Даний борг виник у результаті невиконання договірних зобов'язань щодо оплати, та на підставі вказаних вище податкових повідомлень-рішень, які у встановленому законом порядку ним не оскаржувалися.

З метою погашення податкового боргу ГУ ДФС у Рівненській області для ОСОБА_3 було сформовано та надіслано першу податкову вимогу форми "Ф1" від 19.08.2009 №1/71 на суму 17027,22грн. та другу податкову вимогу форми "Ф2" від 29.08.2009 №2/463 на суму 17027,22грн.

Дані податкові вимоги отримані відповідачем 25.07.2009 та 05.11.2009 відповідно, у встановленому законом порядку ним не оскаржувалися.

Ці обставини підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами: розрахунком виникнення податкового боргу станом на 21.03.2017 (а.с.5), карткою особового рахунку платника (а.с.6-7), корінцями податкових вимог форми "Ф1" від 19.08.2009 №1/71 та форми "Ф2" від 29.08.2009 №2/463 (а.с.8), договором оренди №040758800 з додатками (а.с.9-12), корінцем податкового повідомлення-рішення форми "Ф" від 31.08.2015 №8545648 (а.с.13), податковим повідомленням-рішенням форми "Ф" від 20.06.2014 №7337-15 (а.с.14).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до пп.16.1.4 п. 16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Згідно з п.286.5 ст.286 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Пунктом 287.5 статті 287 Податкового кодексу України встановлено, що податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п.288.1, п.288.2, п.288.3, п.288.4 ст.288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

У відповідності до вимог п.288.7 ст.288 Податкового кодексу України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Як закріплено у п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п.102.4 ст.102 Податкового кодексу України у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Пунктом 59.5. статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Таким чином, зазначена норма містить дві вимоги за яких податкова вимога додатково не надсилається:

- сума податкового боргу змінилася;

- податковий борг не був погашений в повному обсязі.

Разом з тим, пп.60.1.1 п.60.1 ст.60 Податкового кодексу України визначено, що податкова вимога вважається відкликаною у разі, якщо сума податкового боргу була погашена самостійно платником податків або органом стягнення. У зв'язку з цим із погашенням суми податкового боргу раніше надіслана платникові податків податкова вимога є відкликаною, а тому не може бути підставою для вжиття заходів із примусового стягнення податкового боргу.

Отже, лише у разі, якщо платником податків податковий борг був погашений, а через деякий час виник знову, органу державної податкової служби слід направити (вручити) йому нову податкову вимогу, виходячи з виникнення нового грошового зобов'язання.

Висновки аналогічного характеру містяться у постанові Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №817/569/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд вважає безпідставними посилання представника відповідача про те, що позивачем було протиправно не сформовано та не надіслано відповідачу відповідні податкові вимоги на підставі податкових повідомлень-рішень №8545648 від 31.08.2015, №7337-15 від 20.06.2014, №2057-1305 від 05.07.2016, а також про безнадійність податкового боргу, з огляду на таке.

Судовими рішеннями з розгляду даної адміністративної справи встановлено, що сума податкового боргу ОСОБА_3, на час звернення з позовною заявою змінилася, оскільки податковим органом було винесено дві податкові вимоги на одну і ту саму суму податкового боргу - 17027,22 грн., в результаті чого у 2017 році позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення податкового боргу у розмірі 285079,24 грн.

Крім того, з розрахунку виникнення податкового боргу згідно карток особових рахунків по відповідачу, довідки про стан розрахунків з бюджетом, а також з інтегрованої картки платника податків судом встановлено, що податковий борг в сумі 285079,24 грн. це новостворений борг за період 2014-2016 років, який є продовженням боргу з попередніх років (а.с.167-175, 181-185).

Разом з тим, доказів погашення заборгованості у будь-який період після направлення таких податкових вимог відповідачем суду надано не було.

Тому підстави для визнання податкових вимог відкликаними у суду відсутні.

Оскільки сума податкового боргу з орендної плати за землю після виставлення позивачу податкових вимог 2009 року не була погашеною, підстав для винесення нової податкової вимоги у позивача не виникало.

У відповідності до приписів ч.5 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень" від 22.12.2005 №3262 судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень.

З Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що рішеннями Рівненського окружного адміністративного суду, які набрали законної сили, у справах №2а-7546/09/1770 від 13.04.2010, №2а/1770/4508/2011 від 10.11.2011 та №817/919/13-а від 15.04.2013 за позовами податкового органу з відповідача - ОСОБА_3 стягнуто в дохід бюджету податкову заборгованість по орендній платі за землю за податковими вимогами № 1/71 від 19.08.2009 та № 2/463від 29.09.2009.

Тобто, вказаними судовими рішеннями підтверджується, що контролюючим органом вживалися заходи для стягнення податкового боргу з відповідача.

Щодо тверджень представника відповідача про недопустимість долученої до матеріалів справи представником позивача інформації з інтегрованої картки платника податків ОСОБА_3, з огляду на неможливість встановлення достовірності такої інформації, суд зазначає таке.

Відповідно до вимог Податкового кодексу України, з метою реалізації пп.19-1.1.10 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України, пп. 5 п.4 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №375, та з метою удосконалення оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджету та єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422, затверджено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування (далі Порядок №422).

Відповідно до приписів п.2 Розділу I Порядку №422 інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Інформаційна система органів ДФС - інтегрована структура, що складається з одного чи більшої кількості процесів, компонентів апаратного та програмного забезпечення, засобів та персоналу, що забезпечує можливість задоволення встановленої потреби або цільової функції.

Коректність даних інформаційної системи - відповідність інформації, що зберігається в інформаційній системі, встановленим алгоритмам (правилам) її співставності та логічного і арифметичного контролю.

Перекручення (викривлення) показників - неповне та/або несвоєчасне відображення у відповідних регістрах інформаційної системи, допущене як у результаті умисних дій працівників органів ДФС, так і внаслідок виникнення арифметичних та технічних помилок.

Згідно з абз.1,2 п.5 Розділу I Порядку №422 контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи.

Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень.

Окрім того, положеннями п.5 Розділу I Порядку №422 передбачено, що дії працівників органів ДФС при відображенні в інформаційній системі органів ДФС первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії.

У разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи.

Тобто, відображення податковим органом в інтегрованих картках платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов'язань здійснюються автоматизовано і послідовно, спричиняючи правові наслідки саме для платника податку, оскільки від правомірності таких дій фактично залежить фінансовий стан платника податків у розрізі розрахунків із бюджетом, зокрема, щодо наявності та вірного розрахунку заборгованості перед бюджетом з урахуванням періоду її виникнення.

Представник відповідача у судових засіданнях на обґрунтування заперечень проти позову неодноразово посилався на такі інтегровані картки платника податків, не ставлячи під сумнів достовірність відомостей, що містять у них, проте у судовому засіданні 29.03.2019 змінив свою позицію.

Разом з тим, доказів перекручування (викривлення) показників в інтегрованій картці платника податків відповідача чи неправомірного коригування облікових показників ІКП у ручному режимі матеріали справи не містять, а отже твердження представника відповідача є безпідставними та надуманими.

З огляду на наведене та враховуючи, що у встановлений законодавством строк відповідачем не сплачено податковий борг у розмірі 285079,24 грн. лишився несплаченим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю.

Судові витрати у справі на користь сторін не присуджуються.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Рівненській області (вул.Відінська,12, м. Рівне, 33023, ) до ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, 33001, РНОКПП НОМЕР_1) про стягнення податкового боргу з орендної плати за земельні ділянки в сумі 285079,24 грн., - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 податковий борг з орендної плати за земельні ділянки в сумі 285079,24 грн. (двісті вісімдесят п'ять тисяч сімдесят дев'ять гривень двадцять чотири копійки) до місцевого бюджету м. Рівне Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 02 квітня 2019 року.

Суддя Борискін С.А.