Справа № 0740/1017/18
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/712/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області,

на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року (суддя Дору Ю.Ю., час ухвалення 10:06, місце ухвалення м.Ужгород, дата складання повного тексту 17.12.2018 р.),

в адміністративній справі №0740/1017/18 за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області,

про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити дії,

встановив:

У вересні 2018 року позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися в суд із адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_1 ОУПФ України Закарпатської області, в якому просили: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не поновлення обом позивачам виплати пенсії за віком; 2) зобов'язати відповідача перерахувати розмір та поновити виплату пенсії за віком обом позивачам з 07.10.2009 року, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, із застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, як не працюючим пенсіонерам, дітям війни, здійснити осучаснення пенсії з 01.10.2017 року відповідно до пенсійної реформи України та виплачувати на визначений позивачами банківський рахунок. Також, просили позивачі встановити контроль виконання судового рішення.

Відповідач ОСОБА_4 ОУПФ України Закарпатської області позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 в частині позовних вимог про зобовязання ОСОБА_1 ОУПФ України в Закарпатській області поновити та перерахувати пенсію за віком обом позивачам з 07 жовтня 2009 року по 20 березня 2018 року залишено без розгляду, на підставі статей 122, 123 КАС України, у звязку із пропущенням строку звернення до адміністративного суду і вимогами за цей період.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року позовну заяву в частині решта позовних вимог задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність ОСОБА_1 ОУПФ України в Закарпатській області щодо не перерахунку та не поновлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виплати пенсії за віком. Зобовязано ОСОБА_4 ОУПФ України Закарпатської області здійснити перерахунок та поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 21 березня 2018 року в розмірі не менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність із застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, як не працюючому пенсіонеру, дитині війни, здійснити осучаснення пенсії відповідно до пенсійної реформи України та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок. Стягнуто на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_1 ОУПФ України Закарпатської області судові витрати в розмірі по 704,80 грн..

З цим рішенням суду першої інстанції від 13.12.2018 року не погодився відповідач ОСОБА_4 ОУПФ України Закарпатської області та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що враховуючи вимоги Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення» виникнення права на пенсію повязується з умовою постійного проживання заявника на території України або укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення - в разі проживання таких осіб в іншій країні. Однак, позивачами (заявниками) не надано підтвердження факту проживання на території, яка обслуговується ОСОБА_4 ОУПФ України в Закарпатській області, а також доказів того, що вони не отримують пенсію чи щомісячне грошове утримання з інших джерел, у тому числі на території України чи Ізраїлю. Звертає увагу апелянт на те, що позивачами не дотримано встановленого порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії, а тому відмова відповідача у поновленні позивачам пенсії є правомірною. Також, зазначає апелянт, що чинним законодавством України не передбачено проведення індексації, компенсації сум виплат, що здійснюється у разі вирішення спору щодо порядку та розміру їх нарахування органом яким призначаються пенсії та проводиться їх виплата. Звертає увагу апелянт також на те, що оскільки не встановлений факт порушення відповідачем прав та інтересів позивачів в частині перерахунку пенсії, а тому суд не може захищати права позивачів на майбутнє. Апелянт вказує, що суди не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством. Крім цього, апелянт не погоджується з вимогами позивачів про стягнення з відповідача судового збору.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати рішення суду від 13.12.2018 р. та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити частково, з врахуванням наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 призначено пенсію за віком із 1994 року (а.с. 14, 53, 58).

Також встановлено, що позивачі перебували на обліку в УПФ України в м.Ужгороді Закарпатської області та зняті з обліку 01 червня 2009 року, у звязку з виїздом на постійне місце проживання за кордон. Пенсію позивачам виплачено по 30.11.2009 року (а.с. 54-56, 59-62).

По даний час позивачі перебувають на консульському обліку за постійним місцем проживання в державі Ізраїль (а.с. 57, 63).

15.08.2018 року позивачі, через свого представника за довіреністю ОСОБА_5, звернулися до відповідача ОСОБА_1 ОУПФ Закарпатської області із заявами про перерахунок і поновлення виплати пенсії за віком з 07.10.2009 року (а.с. 12, 13).

31.08.2018 року відповідач ОСОБА_4 ОУПФ Закарпатської області листами №02/Б-162 та №02/Б-163 відмовив ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у поновленні виплати пенсії, оскільки для поновлення пенсії позивачам необхідно особисто звернутися до Управління пенсійного фонду з паспортом громадянина України із зазначенням місця проживання на території України (а.с. 10, 11).

Суд апеляційної інстанції частково погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Пунктом 1.5. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затв. постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року передбачено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім'ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім'ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Таким чином, вищенаведеними правовими нормами пенсіонеру надано право вибору звернутись особисто або через свого представника до органу, що призначає пенсію, зокрема зі заявою про поновлення виплати пенсії.

Згідно ч.2 ст.49 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Пунктом 15 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затв. Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1 передбачено, що поновлення виплати раніше призначеної пенсії здійснюється за документами, що є у пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на момент призначення цього виду пенсії.

З матеріалів справи видно та не заперечується сторонами по справі, що заяви про поновлення виплати пенсії були подані представником позивачів, який діяв на підставі довіреності. До кожної зі заяв було додано: нотаріально засвідчені копії довіреності, паспорта; нотаріально засвідчену копію картки платника податків; копію пенсійного посвідчення; заяву про перерахунок пенсійних виплат на банківський рахунок; копію паспорта представника (а.с. 12-зв., 13-зв.).

Враховуючи вищенаведені правові норми, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у відповідача не було підстав для відмови у поновлення виплати пенсії позивачам на підставі заяв їхнього представника, з урахуванням матеріалів, що є в пенсійній справі та додатково наданих документів.

При цьому, колегія суддів зазначає, що частиною 2 статті 49 вказаного Закону не передбачено такої обовязкової підстави як подання заяви, для поновлення виплати пенсії, а привязка іде до факту зясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Відносно покликань апелянта на те, що під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_6 України, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обовязковість якого надана Верховною ОСОБА_6 України.

Статтею 51 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» було передбачено, що у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною ОСОБА_6 України.

Однак, вказані вище положення пункту 2 частини 1 статті 49 та статті 51 Закону втратили чинність з 07 жовтня 2009 року, на підставі рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009 року №25-рп/2009, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) пункт 2 частини 1 статті 49, друге речення статті 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з дня набрання чинності вказаним Рішенням Конституційного Суду України №25-рп/2009 від 07.10.2009 року виникли підстави для поновлення права особи на отримання пенсії, виплата якої була зупинена. З цього часу орган ПФ України зобовязаний відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.

Аналогічна правова позиція уже була викладена Верховним Судом у справах щодо подібних правовідносин, зокрема, у постанові від 27.02.2018 року (справа №К/9901/247/17) та у постанові від 12.06.2018 року (справа №К/9901/15661/18).

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необґрунтованість доводів апелянта про порушення позивачами порядку подання та оформлення документів для поновлення пенсії за віком та про відсутність правових підстав для поновлення позивачам виплати пенсії за віком.

У звязку із цим являються підставними вимоги позивачів про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не поновлення обом позивачам виплати пенсії за віком та зобов'язання відповідача поновити виплату пенсії за віком обом позивачам.

При цьому, колегія суддів вважає, що з приводу спору щодо права позивачів на поновлення виплати пенсії за віком, відповідно до ч.2 ст.9 КАС України слід вийти за межі позовних вимог, а саме, зобовязати відповідача поновити не тільки виплату пенсій за віком, а поновити нарахування такої пенсії.

Крім цього, суд апеляційної інстанції враховує, що ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 року залишено без розгляду позовну заяву в частині позовних вимог про зобовязання відповідача поновити пенсію за віком обом позивачам за період з 07.10.2009 року по 20.03.2018 року. Ця ухвала суду набрала законної сили і в апеляційному порядку не оскаржена. Тому, поновлення нарахування та виплату пенсії за віком позивачам слід проводити починаючи із 21 березня 2018 року.

Одночасно, суд апеляційної інстанції звертає увагу на помилковість висновків суду першої інстанції в частині того, що слід визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не перерахунку позивачам пенсії за віком та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок такої пенсії.

З цього приводу, суд апеляційної інстанції зазначає, що у розглядуваному адміністративному позові позивачі просили визнати протиправною бездіяльність відповідача лише щодо не поновлення виплати пенсії за віком, а не щодо не перерахунку пенсії.

Станом на час звернення позивачів до відповідача із заявами від 15.08.2018 року про перерахунок і поновлення виплати пенсії за віком, та на час звернення позивачів до адміністративного суду із даним позовом, така пенсія позивачам не нараховувалась і не виплачувалась, а отже і не міг здійснюватись її перерахунок.

І змісту відповідей ОСОБА_1 ОУПФ Закарпатської області від 31.08.2018 року (листи №02/Б-162 та №02/Б-163) видно, що відповідач відмовив позивачам у поновленні виплати пенсії, і немає вказано про відмову в перерахунку пенсії за віком.

Таким чином, являються передчасними позовні вимоги про зобовязання відповідача перерахувати позивачам пенсію за віком.

Крім цього, відносно питання щодо перерахунку пенсії позивачів із застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, як не працюючому пенсіонеру, дитині війни, здійснити осучаснення пенсії відповідно до пенсійної реформи України, то суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії (ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»).

Згідно ч.1 ст.43 вказаного Закону, перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Частиною 4 статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Тобто, наведеними правовими нормами передбачено підстави для перерахунку раніше призначеної пенсії та порядок звернення про перерахунок. Перерахунок пенсії це процедура перегляду пенсійним органом розміру вже призначеної пенсії у зв'язку зі зміною обставин, наданням нових документів, прийняттям нових законодавчих актів, зміни соціальних стандартів тощо.

Також слід зазначити, що відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема пенсії.

Відповідно до ст.46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Статтею 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» встановлено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивачі зняті з обліку пенсійного органу в Україні з 01 червня 2009 року у звязку з їх виїздом на постійне місце проживання за кордон. Пенсію позивачам виплачено по 30.11.2009 року, і з цього часу нарахування пенсії позивачам не здійснювалось.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Отже, метою звернення до адміністративного суду із позовом є необхідність захисту порушеного права, свобод чи інтересів особи у сфері публічно-правових відносин. Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права, свободи чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

В матеріалах адміністративної справи відсутні докази протиправної бездіяльності відповідача щодо здійснення позивачам перерахунку пенсії за віком в умовах припинення із 01.06.2009 року нарахування і виплати такої пенсії.

Наведених обставин, що мають значення для справи, суд першої інстанції не врахував і дійшов передчасного та помилкового висновку про необхідність зобов'язання відповідача перерахувати розмір пенсії за віком позивачам з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, із застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, як не працюючим пенсіонерам, дітям війни, здійснити осучаснення пенсії відповідно до пенсійної реформи України.

В такій ситуації суд апеляційної інстанції вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивачів є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не поновлення позивачам нарахування та виплати пенсії за віком, та зобовязати відповідача поновити нарахування та виплату пенсій за віком позивачам.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції від 13.12.2018 року слід скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задоволити частково.

При цьому, відповідно до вимог статей 139, 322 ч.4 КАС України, підлягають відшкодуванню понесені позивачами судові витрати у виді сплаченого судового збору за подання позовної заяви, шляхом стягнення таких судових витрат в користь позивачів за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Розмір відповідних судових витрат позивачів підтверджується наявними в матеріалах адміністративної справи квитанціями.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Згідно п.3 ч.6 ст.12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Також, статтею 263 КАС України визначено, що справою незначної складності являється, зокрема, справа щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243 ч.3, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області задоволити частково.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року в адміністративній справі №0740/1017/18 за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити дії скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо не поновлення нарахування та виплати пенсії за віком ОСОБА_2 і ОСОБА_3.

Зобовязати ОСОБА_4 об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області поновити нарахування та виплату пенсій за віком ОСОБА_2 і ОСОБА_3, починаючи із 21 березня 2018 року, в розмірах і порядку визначеному чинним законодавством України.

У задоволенні решта позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на користь ОСОБА_2 судові витрати у виді сплаченого судового збору за подання позовної заяви в розмірі 704,80 грн..

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на користь ОСОБА_3 судові витрати у виді сплаченого судового збору за подання позовної заяви в розмірі 704,80 грн..

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом строку визначеного статтею 329 КАС України.

Головуючий: ОСОБА_7
Судді: ОСОБА_8
ОСОБА_6
Повний текст постанови складено 29.03.2019 року