Справа № 460/179/19
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2019 року м. Рівне №460/179/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П. за участю секретаря судового засідання Минько Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не прибув,

відповідачів: представник ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія "Містобуд"
доГоловного управління ДФС у Рівненській області, Державної фіскальної служби України
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою суду від 04.02.2019 відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» до Головного управління ДФС у Рівненській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення комісії № 1038274/41823500 від 28.12.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 11.06.2018, складеної ТОВ «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд», зобовязання Державної фіскальної служби України здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних вказаної податкової накладної. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження; засідання призначено на 20.02.2019.

Ухвалою суду від 20.02.2019 засідання відкладено на 06.03.2019 у звязку з тим, що суд визнав причини неприбуття відповідачів в судове засідання поважними.

Ухвалою суду від 06.03.2019 засідання відкладено на 01.04.2019 у звязку з тим, що суд визнав причини неприбуття позивача в судове засідання поважними.

В судовому засіданні 01.04.2019 проголошено вступну і резолютивну частину рішення.

Згідно з позовною заявою, позовні вимоги ґрунтуються на тому, що відповідач безпідставно не зареєстрував у Єдиному реєстрі податкових накладних подану товариством податкову накладну № 4 від 11.06.2018, виписану для покупця СТОВ "Дубенська аграрна компанія" на надання послуг по договору підряду, позаяк позивачем для відповідача були надані пояснення та первинні документи на підтвердження реальності здійснення такої операції. Більше того, на переконання сторони позивача відповідач абсолютно безпідставно зупинив реєстрацію вищеназваної податкової накладної і у відповідній квитанції покликався на такий критерій ризиковості, який до позивача ні за яких умов застосований бути не може. За сукупністю наведених обставин, сторона позивача доводила, що рішення комісії Головного управління ДФС у Рівненській області № 1038274/41823500 від 28.12.2018 не відповідають вимогам законності, обґрунтованості та розсудливості, а податкова накладна № 4 від 11.06.2018 підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За наведеного позивач просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. До початку судового засідання представник позивача подав клопотання, згідно якого просив розглядати справу без участі представника позивача у письмовому провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи без участі представника позивача.

Згідно з відзивом на позовну заяву та поясненнями представника, яка уповноважена на представництво обох відповідачів - Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС у Рівненській області, сторона відповідачів позов не визнає. В обґрунтування заперечень покликається на те, що позивачем на надано копій документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію у Єдиному реєстрі податкових накладних поданої ним податкової накладної. Зокрема, після зупинення реєстрації податкової накладної № 4 від 11.06.2018, позивачем не було надано повного пакету документів, передбачених вимогами пункту 14 Порядку з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2018, а саме: підсумкова відомість ресурсів ТОВ «Будтех-пром» не завірена, відсутні копії платіжних доручень, копії розрахункових документів (в т.ч. виписки банку) на повну суму розрахунку за виконані роботи ТОВ «Будтех-пром» (субпідрядник) та відсутня копія першої сторінки форми КБ-2в по зазначеному підприємству. При цьому, стороною відповідача зауважено, що у квитанції про зупинення реєстрації відповідної податкової накладної зазначено відповідні посилання. За сукупністю наведених обставин, сторона відповідачів доводила, що рішення Комісії ГУ ДФС в Рівненській області №1038274/41823500 від 28.12.2018 є правомірним і обґрунтованим.

Дослідженням письмових доказів по справі суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

За даними офіційного сайту ДФС України ТОВ «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» - , індивідуальний податковий номер 96 є зареєстрованим платником ПДВ з 01.02.2018 (https://cabinet.sfs.gov.ua/registers/pdv).

15.05.2018 між СТОВ "Дубенська аграрна компанія" та ТОВ «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» було укладено договір підряду № 26-18, за умовами якого позивач зобовязувався власними силами за завданням замовника відповідно до затверджених проектних рішень та Одиничних розцінок (Додаток № 1) виконати роботи по обєкту «Реконструкція овочесховища в пункт приймання, обробки і зберігання зернових і олійних культур обємом 10 тис. тонн. Влаштування покриттів доріг і майданчиків», а замовник зобовязувався прийняти ці роботи та оплатити їх на умовах укладеного Договору (а.с.36-40).

На виконання умов договору ТОВ «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» станом 11.06.2018 виконало вказані роботи для СТОВ "Дубенська аграрна компанія", загальною вартістю 479475,05 грн., в тому числі ПДВ 79912,51 грн., що підтверджується Актом № 1 приймання виконання будівельних робіт за червень 2018 року від 11.06.2018 (а.с. 41-44).

Цього ж дня, на суму ПДВ 79912,51 грн., ТОВ «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» складено податкову накладну №4 та направлено її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.20).

27.06.2018 TОВ «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» отримано квитанцію №, у якій вказано, що відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК №4 від 11.06.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена: "ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомляємо: показник "D"=0", «Р»=28355,07 (а.с.19).

27.12.2018 TОВ «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» направило до Головного управління ДФС в Рівненській області повідомлення № 1 про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, в якому вказало, що 26.06.2018 платником було отримано квитанцію про зупинення реєстрації ПН 3 4 від 11.06.2018 року на суму 479475,05 грн. виписану на СГТОВ «Дубенська аграрна компанія» за наслідками складання акту виконаних підрядних робіт. (а.с. 21). На підтвердження реальності існування відповідних правовідносин позивачем надано відповідачу електронні документи, а саме: протокол установчих зборів № 1 від 19.12.2017, протокол загальних зборів № 01/02/18 від 01.02.2018, наказ про призначення директора № 02/8-1 від 02.02.2018, наказ про призначення працівників на роботу № 05/18-1 від 18.05.2018, Договір підряду № 26-18 від 15.08.2018 з додатками, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2018 року, Акт № 1 від 11.06.2018 приймання передачі виконаних будівельних робіт, рахунок на оплату № 34 від 11.06.2018, рахунок на оплату № 40 від 09.07.2018, договір підряду № 28-18 від 16.05.2018 з додатками, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2018 року, Акт № 025-2018-БТП від 11.06.2018 приймання передачі виконаних будівельних робіт, рахунок на оплату № 65 від 12.06.2018, податкова накладна № 2 від 11.06.2018, банківська виписка за період з 01.06.2018 по 22.08.2018, банківська виписка за 12.06.2018 (а.с.22-23, 30-63).

28.12.2018 комісією ГУ ДФС в Рівненській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, було прийнято рішення № 1038274/41823500 про відмову у реєстрації податкової накладної №4 від 11.06.2018 (а.с.18). Підставою для відмови у реєстрації податкової накладної визначено: "Надання платником податку копій документів, які складені з порушення законодавства", а саме у додатковій інформації зазначено:

"Надання платником податків копії документів, які не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зокрема, відсутні копії платіжних доручень, копії розрахункових документів (в т.ч. виписки банку) на повну суму розрахунку за виконані роботи ТОВ «Будтех-пром» (субпідрядник). Крім того, підсумкова відомість ресурсів ТОВ «Будтех-пром» - не завірена, та відсутня копія першої сторінки форми КБ-2в по зазначеному підприємству".

Рішення №1038274/41823500 від 28.12.2018 оскаржувалось TОВ «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» в адміністративному порядку (а.с. 21, 25-28).

Рішенням Комісії з питань розгляду скарг Державної фіскальної служби України №2803/41823500/2 від 14.01.2019 скаргу залишено без задоволення та рішення комісії ДФС без змін (а.с.29).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

За правилами п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України, операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, є об'єктом оподаткування податком на додану вартість.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг, в силу вимог п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

При цьому, згідно з п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, саме на дату виникнення податкових зобовязань та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно із п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

За правилами п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України (в редакції Закону №2245-VIII від 07.12.2017), реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаної норми, 21.02.2018 Кабінетом Міністрів України прийнята постанова №117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних".

За правилами пункту 3 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2018 (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, тобто до внесення змін постановою №936 від 24.10.2018), податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику), що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до таких ознак:

1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування;

2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;

3) одночасно значення показників D та P, розрахованих у наведеному у цьому підпункті, мають такі розміри: D>0,03, Р<Рмx1,4, де: D - розрахункова величина, яка дорівнює S/T; S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами; T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування; P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування; Рм - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних/ розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/ розрахунок коригування. Значення показника D за останні 12 календарних місяців обраховується ДФС станом на перше число календарного місяця та кожного 10 числа стає доступним платнику податку в електронному кабінеті.

За правилами пунктів 5, 10 вищеназваного Порядку, податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку. Критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Без дотримання погоджувальних і регуляторних процедур, Державна фіскальна служба України листом № 959/99-99-07-18 від 21.03.2018 визначила Критерії ризиковості платника податку та Критерії ризиковості здійснення операцій, а листом № 960/99-99-07-18 від 21.03.2018 - Перелік показників, що визначають позитивну податкову історію платника податку.

Пунктом 1 листа №959/99-99-07-18 від 21.03.2018 визначено, що платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо:

1.1.платника податку зареєстровано (перереєстровано) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи згідно з інформацією, наявною в органах Державної фіскальної служби;

1.2.платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в органах Державної фіскальної служби;

1.3.платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження згідно з інформацією, наданою такими фізичними особами;

1.4.платника податку зареєстровано (перереєстровано) та проваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками;

1.5.наявний обвинувальний вирок суду стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податку за статтею 205 Кримінального кодексу України згідно з інформацією, наявною в органах Державної фіскальної служби;

1.6.комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб'єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України; наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

При цьому, Головні управління ДФС в областях, м.Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв. Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв. Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення. Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб'єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб'єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації. У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб'єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб'єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.

За правилами пунктів 12, 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2018 (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, тобто до внесення змін постановою №936 від 24.10.2018), у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

А відповідно до пунктів 18-20 цього Порядку, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м.Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

В силу вимог пункту 21 цього Порядку, підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Зі змісту квитанції № від 27.06.2018 встановлено, що реєстрація податкової накладної TОВ «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» №4 від 11.06.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена з покликанням на те, що податкова накладна відповідає вимогам пп.1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку".

Поміж того, що Критерії ризиковості платника податку, визначені у листі ДФС №959/99-99-07-18 від 21.03.2018, не погоджені і не затверджені у встановленому законодавством порядку, слід зауважити, що підпункт 1.6. пункту 1 не визначає самостійні критерії ризиковості платника податків, а лише дає підстави комісіям головних управлінь ДФС обласного рівня винести відповідного платника податків на розгляд комісії, і лише за результатами проведення засідання Комісії - прийняти рішення про його віднесення до переліку ризикових суб'єктів господарювання.

Стороною відповідача не надано суду жодного належного і допустимого доказу тому, що Комісією Головного управління ДФС в Рівненській області приймалось рішення про віднесення ТОВ «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» до переліку ризикових суб'єктів господарювання.

Більше того, підпункт 1.6. пункту 1 Критеріїв містить сім різних ознак ризиковості, а зі змісту квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної №4 від 11.06.2018 взагалі не зрозуміло під яку(і) саме ознаку(и) ризикованості підпадало TОВ «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд».

Також у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної № 4 від 11.06.2018 не зазначено конкретного переліку документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної.

При цьому можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання на реєстрацію податкової накладної напряму залежить від чіткого формулювання фіскальним органом позиції про те, під який саме критерій (ії) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій підпадає платник податку.

Нечітке формулювання органом ДФС у квитанції № від 27.06.2018 підстави для зупинення реєстрації податкової накладної, а саме з вказівкою про те, що податкова накладна відповідає вимогам пп.1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку", зумовило необхідність подання позивачем для відповідача тих документів, якими була оформлена відповідна господарська операція.

Слід зазначити, що у пункті 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2018 (у відповідній редакції) зазначено, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Разом з тим перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, не означає, що платник податку повинен подати абсолютно всі, зазначені у ньому документи. Навпаки, зміст цього переліку свідчить на користь того, що враховується специфіка певних господарських операцій. Даний перелік є загальним і повинен дифенціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобовязань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами, як пункту 185.1 статті 185, так і пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України.

Як встановлено судом, податкова накладна №4 від 11.06.2018, виписана ТОВ «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» для СГТОВ "Дубенська аграрна компанія" на суму ПДВ 79912,51 грн., нарахованого на виконання підрядних робіт, загальною вартістю 479475,05 грн. Виконання робіт підтвердженго Актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2018 року від 11.06.2018, який позивач разом з договором та іншими документами долучав до повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено.

Відповідно до цього та з урахуванням сутності такої господарської операції, позивач не міг надати контролюючому органу копій розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків, позаяк на дату складання податкової накладної № 4 від 11.06.2018, такі розрахунки покупцем проведені повністю ще не були.

Як свідчить виписка банку за період з 01.06.2018 по 22.08.2018, СГТОВ "Дубенська аграрна компанія" здійснило оплату за виконані роботи у червні 2018 року на суму 450000,00 грн. та 21.08.2018 на суму 29475,05 грн. (а.с.62).

Оскільки для виникнення податкового зобовязання з ПДВ достатньо настання однієї з подій, то обовязок продавця виписати і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну на відповідну суму ПДВ, кореспондує з правом контролюючого органу вимагати у платника ПДВ ту документацію, яка підтверджує настання саме такої події, а не обох подій одночасно. Якщо мова йде про зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку в якості оплати товарів/послуг, що підлягають постачанню, то документами, достатніми для підтвердження такої операції будуть розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків, а також відповідні договори та рахунки на оплату, що підтверджують наявність правових підстав для зарахування відповідної суми коштів. Відповідно, саме такі документи можуть вважатися необхідною передумовою для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Якщо ж мова йде про надання послуг, - то документами, достатніми для підтвердження такої операції будуть акти про їх надання.

Що стосується факту відсутності у позивача розрахункових документів на повну суму оплати за виконані роботи для субпідрядника ТОВ «Будтех-Пром», то суду слід зазначити, що норми Податкового кодексу України та Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування 8 Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117 не ставлять в залежність можливість реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з наявністю чи відсутністю оплати товарів/робіт/послуг. На момент подачі пояснень та копій документів позивачем оплачена сума на користь ТОВ «Будтех-Пром» в розмірі 450000,00 грн., отже платник і не міг надати Комісії документи на повну суму оплати за виконані роботи. Проте, наявність заборгованості позивача перед субпідрядником не може бути підставою для відмови у реєстрації податкової накладної № 4 від 11.06.2018 року, оскільки податкова накладна складалась на підставі підписання акту виконаних робіт форми КБ-2в від 11.06.2018 року на суму 479 475,05 грн. з СГТОВ «Дубенська аграрна компанія» у відповідності до п. б) п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України.

Щодо інших підстав для відмови у реєстрації податкової накладної № 4 від 11.06.2018 року, а саме надання форми КБ-2в по ТОВ «Будтех-Пром» за відсутності першої сторінки, то суду слід зазначити наступне.

Так, позивачем визнається факт, що під час сканування довідки про вартість виконаних робіт та акту виконаних робіт від 11.06.2018 року було випадково пропущено та не відскановано першу сторінку вказаного акту.

Разом з тим, суд погоджується із твердженням позивача, що відсутність даної сторінки не засвідчує наявність документів платника складених з порушенням законодавства і не свідчить про те, що документи, за відсутності даної сторінки, є недостатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, оскільки податкова накладна виписувалась на СГТОВ «Дубекська аграрна компанія» за наслідками підписання акту виконаних робіт 11.06.2018 року на суму 479475,05 грн., а не на ТОВ «Будтех-Пром».

Окрім того, суду слід зазначити, що податкова накладна ТОВ «Будтех-Пром» № 2 виписана на ТОВ «БМК «Містобуд» 11.06.2018 року належним чином зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 61).

Судом достеменно встановлено, що ТОВ «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» було надано контролюючому органу всі документи, які підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній № 4 від 11.06.2018.

Таким чином, надані позивачем документи були цілком достатніми для прийняття Комісією ГУ ДФС в Рівненській області рішення про реєстрацію податкової накладної №4 від 11.06.2018.

З огляду на викладене, суд вважає, що рішення зазначеного відповідача №1038274/41823500 від 28.12.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, є незаконним, необґрунтованим та безпідставним. Оскаржуване рішення порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, які підлягають судовому захисту шляхом визнання такого рішення протиправним та його скасування.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну №4 від 11.06.2018, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенство права.

Принцип верховенства права сформувався як інструмент протидії свавіллю держави, що виявляється в діях її органів як у цілому, так і окремих із них. Верховенство права - це розуміння того, що верховна влада, держава та її посадові особи мають обмежуватися законом.

У судовому рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Олссон проти Швеції" від 24 березня 1988 року (скарга №10465/83) зазначено, що серед вимог, які суд визначив як такі, що випливають з фрази "передбачено законом", є наступні: будь-яка норма не може вважатися "законом", якщо вона не сформульована з достатньою точністю так, щоб громадянин самостійно або, якщо знадобиться, з професійною допомогою міг передбачити з часткою ймовірності, яка може вважатися розумною в даних обставинах, наслідки, які може спричинити за собою конкретну дію; фраза "передбачено законом" не просто відсилає до внутрішнього права, але має на увазі і якість закону, вимагаючи, щоб останній відповідав принципу верховенства права. У внутрішньому праві повинні існувати певні заходи захисту проти свавільного втручання публічної влади у здійснення прав; закон, який передбачає дискреційні повноваження, сам по собі не є несумісним з вимогами передбачуваності за умови, що дискреційні повноваження та спосіб їх здійснення вказані з достатньою ясністю для того, щоб з урахуванням правомірності мети зазначених заходів забезпечити індивіду належний захист від свавільного втручання влади. Крім того, згідно п. 65 вказаного рішення Суду, втручання повинно бути зумовлено досягненням правомірної цілі.

Також Європейський суд з прав людини вказує, що у відповідності зі сформованою практикою Суду, під поняттям необхідності мається на увазі, що втручання відповідає якій-небудь нагальній суспільній потребі і що воно пропорційно законній меті. При визначенні того, чи є втручання "необхідним у демократичному суспільстві", Суд враховує, що за державами - учасницями Конвенції залишається певна свобода розсуду.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне зазначити, що запорукою правильного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців. Обсяг таких повноважень суб'єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування. Рішення органу влади має бути визнано протиправним, у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність, а за наявністю правової можливості (якщо ідеться про прийняття органом одного з двох рішень надати чи ні певну можливість здійснювати певні дії) суд зобов'язаний відновити порушене право шляхом зобов'язання суб'єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Європейський суд з прав людини у п.50 рішення від 13 січня 2011 у справі "Чуйкіна проти України" (заява №28924/04) констатував: "що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обовязків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп.28 36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

На підставі зазначеного, а також з огляду на ту обставину, що відповідачами будь-які підставні та правомірні зауваження до поданих позивачем документів не висловлено, суд вважає, що порушені права позивача підлягають захисту, як шляхом визнання протиправним та скасування рішення про відмову у реєстрації податкової накладної №4 від 11.06.2018, так і шляхом зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати вказану податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд також зауважує, що рішення суду має бути не тільки законним та обґрунтованим, воно повинно бути ще й ефективним у захисті порушених прав, свобод та інтересів, а тому вважає, що покладання на першого відповідача, як на єдину уповноважену на такі дії особу, обовязку зареєструвати податкову накладну не вважатиметься втручанням у його дискреційні повноваження.

Зазначене також узгоджується з передбаченим пунктом 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правом особи на доступ до суду, що, зокрема, включає такий аспект, як право на розгляд справи судом із "повною юрисдикцією", тобто судом, що має достатні та ефективні повноваження щодо: повторної (після адміністративного органу) оцінки доказів; встановлення обставин, які були підставою для прийняття оскарженого адміністративного рішення; належного поновлення прав особи за результатами розгляду справи по суті (п.70 рішення Європейського суду з прав людини від 28.06.1990 у справі "Обермейєр проти Австрії"; п.155 рішення Європейського суду з прав людини від 04.03.2014 у справі "Гранд Стівенс проти Італії").

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову ТОВ «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» повністю.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на викладене, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у вигляді сплаченого ним судового збору у розмірі 1921,00 грн. відповідно до платіжного доручення №74 від 23.01.2019, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи (а.с. 3).

Крім того, позивачем подано клопотання про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат, повязаних з правничою допомогою.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини третьої цієї статті до витрат, пов'язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу. При цьому, згідно з частинами першою та другою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

На виконання вимог частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України позивач подав до суду копії: договору про надання правової допомоги адвокатським обєднанням від 04.01.2019, рахунку на оплату послуг №23/01/19/2 від 23.01.2019, акту здачі-приймання наданих послуг № 1 від 23.01.2019, який містить детальний опис наданих послуг, що доводить співмірність витрат, та платіжного доручення №75 від 24.01.2019 на суму 8000,00 грн., а також витягу з ЄДПР (а.с. 64-66, 69, 70, 71, 72). Крім цього надано також ордер Серія РН-645 № 114 від 24.01.2019 та копію Свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю виписаного на імя ОСОБА_2 (а.с. 67-68).

Представник відповідачів у відзиві на позов подала письмові заперечення проти клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн., в якому зауважила, що до клопотання не додано докази понесення витрат та детальний опис наданих послуг, що доводить співмірність витрат, а тому клопотання є необґрунтованим (а.с. 90).

Суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу підтверджений копією платіжного доручення № 75 від 24.01.2019, є співмірним з складністю справи, часом, витраченим адвокатами, обсягом наданих послуг та підлягає розподілу за наслідками судового розгляду справи.

Таким чином, вартість послуг 8000,00 грн. відноситься до складу судових витрат.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія "Містобуд" (, вул. Покровська, 44, смт.Млинів, Млинівського району, Рівненської області, 35100) до Головного управління ДФС у Рівненській області (, вул.Відінська, 12, м.Рівне, 33023), Державної фіскальної служба України (, Львівська пл., 8, м. Київ, 04053) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДФС у Рівненській області № 1038274/41823500 від 28.12.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 11.06.2018, складеної Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія "Містобуд".

Зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 4 від 11.06.2018, складену Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія "Містобуд".

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія "Містобуд" (, вул. Покровська, 44, смт.Млинів, Млинівського району, Рівненської області, 35100) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 (одна тисяча дев'ятсот двадцять одна) грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 (вісім тисяч) грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Рівненській області (, вул.Відінська, 12, м.Рівне, 33023).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 02 квітня 2019 року.

Суддя Зозуля Д.П.