Справа № 420/6081/18
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6081/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Корой С.М.,

секретаря судового засідання Чернецької О.А.,

за участю сторін:

представника позивача ОСОБА_1, (за довіреністю)

представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Арцизької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про скасування наказу та поновлення на посаді, -

В С Т А Н О В И В:

22.11.2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 до Арцизької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про скасування наказу№ 49-0 від 22.10.2018 року та поновлення на посаді.

Підстава звернення до суду позивач вважає, що субєкт владних повноважень порушив його права під час звільнення з посади.

Ухвалою суду від 27.11.2018 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

21.12.2018 року від відповідача надійшов відзив на позов та клопотання про розгляд справи з викликом сторін.

08.01.2019 року від позивача надійшла відповідь на відзив та клопотання про розгляд справи з викликом сторін.

Разом з тим, у суду була відсутня інформація про отримання відповіді на відзив відповідачем.

З огляду на викладене, враховуючи важливе значення справи для сторін, а також необхідність встановити відповідні факти та обставини із дослідженням думки та правової позиції учасників справи, суд дійшов висновку, що дана адміністративна справа має бути розглянута за правилами загального позовного провадження. 29.01.2019 року суд задовольнив клопотання позивача та представника відповідача про розгляд справи з викликом сторін та вирішив розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що працювала на державній службі головним державним інспектором Татарбунарського відділення Арцизької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області. У звязку із скороченням чисельності працівників у відповідача, була звільнена із займаної посади згідно наказу № 49-о від 22.10.2018р.

Позивач вказує на те, що відповідачем не додержано вимог ст. 49-2 КЗпП щодо обовязкового письмового попередження працівника про звільнення не пізніше ніж за два місяці та вимоги ч. 2 ст. 40 КЗпП щодо пропонування позивачу іншого місця роботи. Так, відповідачем не було надано позивачу для ознайомлення відповідного повідомлення та пропозиції про переведення його на іншу роботу.

Позивач вказує на те, що він жодного повідомлення про скорочення та пропозицію про переведення на іншу роботу не отримував. Крім того, на думку позивача, відповідачем не надано наказу про прийняття рішення щодо скорочення чисельності працівників та не доведено, що саме виявилося причиною скорочення чисельності працівників. Також, позивач зазначає, що, в порушення ч. 4 ст. 43 КЗпП його не запросили на засідання профспілки щодо розгляду клопотання відповідача про звільнення позивача, також відсутня письмова згода про розгляд такого клопотання профспілкою без присутності позивача. Взагалі, такого розгляду не було, оскільки відсутній протокол засідання щодо розгляду питання про звільнення позивача, голова профспілки тільки завізував наказ про звільнення.

Позивач вказує і на те, що працівники, які були залишені на роботі при звільненні позивача мають меншу кваліфікацію та продуктивність праці у порівнянні з позивачем. Згідно ч.2 ст. 42 КЗпП, більший безперервний трудовий стаж є перевагою при рівних умовах продуктивності праці та кваліфікації.

21.12.2018 року від відповідача надійшов відзив на позов (ОСОБА_4 2 а.с. 25-30). У вказаному відзиві представник відповідача зазначив, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 березня 2018 року №296 «Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби» реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання як структурних підрозділів до відповідних територіальних органів Служби, зобовязано Державну фіскальну службу здійснити заходи, повязані з утворенням та реорганізацією територіальних органів Служби. Арцизьку ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області реорганізовано, шляхом її приєднання як структурного підрозділу до Головного управління ДФС в Одеській області. Наказом ДФС від 12.07.2018 №445 «Про затвердження переліків управлінь, які утворені на правах відокремлених підрозділів ГУДФС в областях, та державних податкових інспекцій» визначено перелік управлінь, які утворені на правах відокремлених підрозділів головних управлінь ДФС в областях, та перелік державних податкових інспекції, що утворені у складі управлінь, які утворені на правах відокремлених підрозділів головних управлінь ДФС в областях, відтак Арцизьку ОДПІ (Татарбунарське відділення) було реорганізовано, шляхом приєднання до Ізмаїльського управління Головного управління ДФС в Одеській області (на правах відокремленого підрозділу).

20.08.2018 ОСОБА_3 було попереджено про скорочення чисельності або штату працівників Арцизької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області та наступне її вивільнення з займаної посади, що підтверджується власноручним підписом позивача на Попередженні про наступне вивільнення.

При цьому, одночасно з попередженням про наступне вивільнення позивача було повідомлено, що відповідно до п. 5 ст. 22 ЗУ «Про державну службу» у разі реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації державного органу переведення державного службовця на рівнозначну посаду або нижчу (за його згодою) посаду в державному, якому передаються повноваження та функції такого органу, здійснюється без обовязкового проведення конкурсу та проінформовано про можливість ознайомлення з вакантними посадами державних службовців ГУ ДФС в Одеській області, які оприлюднені на сайті Нацдержслужби та на офіційному веб-сайті ГУ ДФС в Одеській області та про можливість взяти участь в конкурсі на зайняття таких посад.

25.09.2018 ОСОБА_3 брала участь в конкурсі на зайняття вакантної посади начальника Татарбунарської державної податкової інспекції Ізмаїльського управління ГУ ДФС в Одеській області але не пройшла тестування на визначення рівня знань законодавства на знання Конституції України, законодавства про державну службу, антикорупційного законодавства та знань спеціального законодавства, та не була допущена до чергового етапу конкурсу.

З урахуванням результатів конкурсу, Головне управління було підготовлено та 17.10.2018 о 12 год. 00 хв. в приміщенні ГУ ДФС в Одеській області (м. Одеса, вул. Семінарська, 5) позивача було ознайомлено з наявними рівнозначними та відповідно до її кваліфікації, вакантними посадами ГУ ДФС в Одеській області для подальшого працевлаштування. Станом на 17.10.2018 в ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_3 було запропоновано 48 вакантних посад згідно списку. Позивач з повідомленням-пропозицією щодо працевлаштування ознайомилась та відмовилась від призначення на вакантні посади в Головному управління ДФС в Одеські області про що ОСОБА_3 зроблено відповідний запис на пропозиції.

Таким чином, з урахуванням результатів конкурсу та відмови самого позивача від вакантних посад в Головному управлінні ДФС в Одеській області, наказом від 22.10.2018 № 49-о «Про звільнення ОСОБА_3А.» ОСОБА_3 була звільнена з посади головного інспектора Татарбунарського відділення Арцизької ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області, у звязку із скороченням чисельності працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України.

22.10.2018 року позивачу було надано для ознайомлення наказ №49-о «Про звільнення ОСОБА_3А.» але від підписання вказаного наказу вона відмовилась, про що складено ОСОБА_1 відмови від підписання наказу про звільнення. 22.10.2018 позивачем було підписано повідомлення про обовязок державного службовця подати декларацію про доходи та повідомлення про подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання та станом на сьогоднішній день, така декларація подана позивачем, що підтверджує факт, що вона ознайомлена була про своє звільнення. Щодо відсутності згоди профспілки, представник відповідача зазначив, що відповідно до ст. 43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадку звільнення службових осіб органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання. В свою чергу 28.02.2002 року №12-о ОСОБА_4 (після зміни прізвища - ОСОБА_3А.) старшому державному податковому інспектору відділу оподаткування фізичних осіб було присвоєно спеціальне звання - інспектор податкової служби 2 рангу. Також, наказом від 24 грудня 2013 року № 80-о, головному державному інспектору сектору доходів і зборів з фізичних осіб Татарбунарського відділення Арцизької ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області, було присвоєно спеціальне звання - інспектор податкової і митної справи 1 рангу та встановлено надбавку за спеціальне звання у розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів». Відтак, представник відповідача вказує на те, що Арцизькою ОДПІ було проведено усі заходи, передбачені чинним законодавством щодо попередження позивача про наступне вивільнення та працевлаштування позивача.

08.01.2019 року позивачем надано до суду відповідь на відзив відповідача, в якій зазначено, що відповідач у відзиві не спростував доводи позивача, викладені у позові та не довів правомірність звільнення позивача.

У судове засідання 20.03.2019 року прибув представник позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов. Також, у судове засідання прибув представник відповідача, позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, заяв по суті спору, свідчення свідків і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачених Конституцією України та іншими Законами України.

Відповідно до п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, в тому числі у разі змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (Ч.2 ст. 40 Кодексу законів про працю України).

Судом встановлено, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 березня 2018 року №296 «Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби» реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання як структурних підрозділів до відповідних територіальних органів Служби, зобовязано Державну фіскальну службу здійснити заходи, повязані з утворенням та реорганізацією територіальних органів Служби. Наказом ДФС України від 10.05.2018 року № 292 Арцизьку ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області реорганізовано, шляхом її приєднання як структурного підрозділу до Головного управління ДФС в Одеській області. Наказом ДФС від 12.07.2018 №445 «Про затвердження переліків управлінь, які утворені на правах відокремлених підрозділів ГУДФС в областях, та державних податкових інспекцій» визначено перелік управлінь, які утворені на правах відокремлених підрозділів головних управлінь ДФС в областях, та перелік державних податкових інспекції, що утворені у складі управлінь, які утворені на правах відокремлених підрозділів головних управлінь ДФС в областях, відтак Арцизьку ОДПІ (Татарбунарське відділення) було реорганізовано, шляхом приєднання до Ізмаїльського управління Головного управління ДФС в Одеській області (на правах відокремленого підрозділу) (ОСОБА_4 2 а.с. 32-40, 59-62).

20.08.2018 ОСОБА_3 було попереджено про скорочення чисельності або штату працівників Арцизької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області та наступне її вивільнення з займаної посади, що підтверджується власноручним підписом позивача на Попередженні про наступне вивільнення (ОСОБА_4 2 а.с. 45).

При цьому, одночасно з попередженням про наступне вивільнення позивача було повідомлено, що відповідно до п. 5 ст. 22 ЗУ «Про державну службу» у разі реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації державного органу переведення державного службовця на рівнозначну посаду або нижчу (за його згодою) посаду в державному, якому передаються повноваження та функції такого органу, здійснюється без обовязкового проведення конкурсу та проінформовано про можливість ознайомлення з вакантними посадами державних службовців ГУ ДФС в Одеській області, які оприлюднені на сайті Нацдержслужби та на офіційному веб-сайті ГУ ДФС в Одеській області та про можливість взяти участь в конкурсі на зайняття таких посад.

25.09.2018 ОСОБА_3 брала участь в конкурсі на зайняття вакантної посади начальника Татарбунарської державної податкової інспекції Ізмаїльського управління ГУ ДФС в Одеській області але не пройшла тестування на визначення рівня знань законодавства на знання Конституції України, законодавства про державну службу, антикорупційного законодавства та знань спеціального законодавства, та не була допущена до чергового етапу конкурсу.

З урахуванням результатів конкурсу, 17.10.2018 року позивача було ознайомлено з наявними рівнозначними та відповідно до її кваліфікації, вакантними посадами ГУ ДФС в Одеській області для подальшого працевлаштування (ОСОБА_4 2 а.с. 45-49). Станом на 17.10.2018 в ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_3 було запропоновано 48 вакантних посад згідно списку. Позивач з повідомленням-пропозицією щодо працевлаштування ознайомилась та відмовилась від призначення на вакантні посади в Головному управління ДФС в Одеські області про що ОСОБА_3 зроблено відповідний запис на пропозиції.

Таким чином, з урахуванням результатів конкурсу та відмови самого позивача від вакантних посад в Головному управлінні ДФС в Одеській області, наказом від 22.10.2018 № 49-о «Про звільнення ОСОБА_3А.» ОСОБА_3 була звільнена з посади головного інспектора Татарбунарського відділення Арцизької ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області, у звязку із скороченням чисельності працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України (ОСОБА_4 2 а.с. 50-51).

22.10.2018 року позивачу було надано для ознайомлення наказ №49-о «Про звільнення ОСОБА_3А.» але від підписання вказаного наказу вона відмовилась, про що складено ОСОБА_1 відмови від підписання наказу про звільнення (ОСОБА_4 2 а.с. 52).

Суд зазначає, що підставою для звільнення позивача не стали результати його участі в конкурсі на зайняття вакантної посади начальника Татарбунарської державної податкової інспекції Ізмаїльського управління ГУ ДФС в Одеській області, а звільнення відбулось саме у звязку із скороченням чисельності працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Суд критично оцінює доводи позивача, що його не запросили на засідання профспілки щодо розгляду клопотання відповідача про звільнення позивача, також відсутня письмова згода про розгляд такого клопотання профспілкою без присутності позивача, оскільки ст. 43-1 Кодексу законів про працю України визначено, що розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадку звільнення службових осіб органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання.

Також, твердження позивача, що його не було попереджено про звільнення та не пропонувались інші посади спростовуються матеріалами справи, зокрема Попередження про наступне вивільнення (ОСОБА_4 2 а.с. 45), та повідомлення пропозиція (ОСОБА_4 2 а.с. 45-49).

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі Гірвісаарі проти Фінляндії зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що оскаржуваний наказ від 22.10.2018 № 49-о, яким ОСОБА_3 була звільнена з посади головного інспектора Татарбунарського відділення Арцизької ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області, у звязку із скороченням чисельності працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України відповідачем прийнято правомірно, обґрунтовано та в межах своїх повноважень, відтак у суду відсутні підстави для його скасування та поновлення позивача на посаді. Враховуючи зазначене, позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягають задоволенню.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Арцизької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про скасування наказу та поновлення на посаді - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до Пятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення підписане суддею 01.04.2019 року

Суддя Корой С.М.

.