Справа № 1840/3123/18
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 р.Справа № 1840/3123/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.11.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Л.М. Опімах, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 12.11.18 року по справі № 1840/3123/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання"

до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" (далі - ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», позивач) звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС, відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 14 червня 2018 року.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 01.11.2018 року в задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" (, вул. Горького, 58, м. Суми, 40004) до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (, вул. Благовіщенська, 30, м. Харків, 61052) про визнання протиправним та скасування рішення відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність рішення фактичним обставинам справи, просить зупинити провадження у справі №1840/3123/18 до вирішення справи № 818/1293/17 та оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що при прийнятті рішення судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, а саме неповно зясовано обставини в адміністративній справі у звязку з ненаданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Разом з апеляційною скаргою позивачем було подано клопотання про зупинення провадження у справі №1840/3123/18 до вирішення справи № 818/1293/17, однак зазначене клопотання було відхилено колегією суддів у звязку з його необґрунтованістю.

Від Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ПАТ "Сумське НВО" несвоєчасно сплатило єдиний внесок за грудень 2017 року на суму 7081977,42 грн., а саме єдиний внесок фактично сплачено в період з 25.04.2018 р. по 11.06.2018 р., що не заперечується позивачем.

Харківським управлінням Офісу великих платників податків ДФС прийняте рішення № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 14 червня 2018 року, яким до ПАТ "Сумське НВО" застосовано штраф у розмірі 1416395,48 грн. за період з 23.01.2018 р. до 11.06.2018 р. та нарахована пеня у розмірі 764973,47 грн. з підстави несвоєчасної сплати позивачем єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування (а.с.7)

Позивач не погоджується з нарахуванням пені та застосуванням до нього штрафної санкції, вважаючи, що його двічі притягнено до юридичної відповідальності за одне й те ж саме порушення.

Дане рішення було оскаржене в адміністративному порядку, проте скарга ПАТ "Сумське НВО" залишена без задоволення.

Позивач, не погоджуючись з вимогою відповідача в частині наявності заборгованості зі сплати єдиного внеску, звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску прийняте у повній відповідності з нормами чинного законодавства, тому за наведених обставин і правових норм вимоги позивача необґрунтовані.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - ОСОБА_1).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VІ (далі по тексту - ОСОБА_1 № 2464) платники зобовязані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця (крім гірничих підприємств).

У відповідності до ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, є недоїмкою стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Згідно з 2 ч. 11 ст. 25 Закону, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску орган доходів і зборів накладає на платника єдиного внеску штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

На підставі ч. 10 ст. 25 Закону на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Порядок стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449(далі - Інструкція № 449).

Згідно з пп. 2 п. 2 розділу VII Інструкції, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів. При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за зазначені періоди.

Також слід відмітити, що п.5 розділу VII Інструкції нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Таким чином, законодавством зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування чітко визначено, що день сплати (погашення) недоїмки з єдиного внеску враховується при розрахунку кількості днів прострочення для нарахування пені.

Отже, стосовно посилань позивача щодо не згоди з нарахуванням пені та застосуванням до нього штрафної санкції, вважаючи, що його двічі притягнено до юридичної відповідальності за одне й те ж саме порушення, колегія суддів зазначає, що Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" чітко визначено, що суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Тому таке твердження позивача є помилковим та не відповідає фактичним обставинам справи.

Окрім того, твердження позивача, що період нарахування штрафів на підставі рішення № НОМЕР_1 частково охоплює період нарахування штрафів відповідно до попереднього рішення № НОМЕР_2 не відповідають дійсності, оскільки рішенням № НОМЕР_2 від 03.05.2018 р. до ПАТ "Сумське НВО" була застосована штрафна санкція та нарахована пеня за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску за листопад 2017 року на суму 6785036,16 грн, термін сплати до 20.12.2017 р., фактично сплачено з 13.03.2018 р. по 25.04.2018 р. Тобто прострочення розпочалося 21.12.2017 р., перша сплата відбулася 13.03.2018 р., остаточна сплата здійснена 25.04.2018 р.

Рішенням від 14.06.2018 р. № НОМЕР_1 до ПАТ "Сумське НВО" була застосована штрафна санкція та нарахована пеня за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску за наступний місяць грудень 2017 року на суму 7081977,42 грн, термін сплати 22.01.2018 р. (фактично сплачено з 25.04.2018 р. по 11.06.2018 р.). Тобто, прострочення розпочалося з 23.01.2018 р., перша сплата відбулася 25.04.2018 р., остаточна сплата здійснена 11.06.2018 р.

Таким чином, виходячи з вищевказаного, подвійного притягнення позивача до адміністративно-правової відповідальності не відбулося, а штрафні санкції та пеня нараховувалися на різні суми недоїмки за різні звітні періоди.

Що стосується незгоди позивача з правильністю нарахування пені, який вважає, що день оплати (погашення) боргу не повинен враховуватися при розрахунку кількості днів затримки сплати недоїмки з єдиного внеску, суд зазначає, що в даному випадку позивачем не враховано, що відповідно до ч. 13 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Колегія суддів зазначає, що за позицією позивача, при простроченні сплати єдиного внеску на один день, наприклад останній день оплати був першого числа місяця, а оплата пройшла на другого числа відповідного місяця, нарахування пені не можливе, що не відповідає зазначеним вимогам закону.

Таким чином, день сплати (погашення) недоїмки з єдиного внеску враховується при розрахунку кількості днів прострочення для нарахування пені.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо оскаржуване рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску прийняте у повній відповідності з нормами чинного законодавства.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2018 року по справі № 1840/3123/18, суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання" залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.11.2018 року по справі № 1840/3123/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_1 ОСОБА_3
Повний текст постанови складено 01.04.2019 року