Справа № 553/3616/16-а
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 березня 2019 року

Київ

справа №553/3616/16-а

адміністративне провадження №К/9901/17826/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Гімона М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року (головуючий суддя Подобайло З.Г., судді: Тацій Л.В., Григоров А.М.) у адміністративній справі № 553/3616/16-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - Головне управління ПФУ) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління ПФУ щодо не проведення йому перерахунку пенсії з 1 січня 2016 року відповідно до Закону України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей, статті 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанов Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та від 18 листопада 2015 року № 947 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268»;

- зобов'язати Головне управління ПФУ здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей», статті 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанов Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та постанови Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2015 року № 947 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268», починаючи з 1 січня 2016 року без обмеження граничного розміру;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання Головного управління ПФУ подати в установлений судом термін, з моменту набрання рішення законної сили, звіт про виконання рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що йому призначена пенсія відповідно до Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених із військової служби, та деяких осіб» та у зв'язку із змінами діючого законодавства виникла необхідність у перерахунку пенсії, однак вчинити такі дії відповідач відмовився.

Постановою Ленінського районного суду міста Полтави від 12 червня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ПФУ щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 1 січня 2016 року відповідно до Закону України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей», статті 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», від 18 листопада 2015 року № 947 «Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268». Зобов'язано Головне управління ПФУ провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України від 23 грудня 2015 року № 900 «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей, статті 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» і від 18 листопада 2015 року № 947 «Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268», починаючи з 1 січня 2016 року, без обмеження граничного розміру. Встановлено судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання Головного управління ПФУ подати у двомісячний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року постанову суду першої інстанції скасовано та прийнято нову про відмову в задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що на момент ухвалення рішення суду першої інстанції, Міністерство внутрішніх справ, Пенсійний фонд України та Ліквідаційна комісія управління МВС в Полтавській області виконали умови передбачені Порядком № 45, тому прийнявши оспорюване рішення, суд апеляційної інстанції позбавив позивача права на гідну пенсію передбачену статтею 46 Конституції України.

В запереченні на касаційну скаргу Головне управління ПФУ просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін, з огляду на те, що на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, в його розпорядженні була відсутня довідка про розмір його грошового забезпечення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і дотримання ними норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Вирішуючи позов суди виходили з того, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ та отримує пенсію відповідно до Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

29 вересня 2016 року позивач звернувся до Головного управління ПФУ із заявою про перерахунок пенсії, в якій повідомив про зміну грошового забезпечення, що є підставою для перерахунку його пенсії відповідно до вимог статті 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Листом від 11 жовтня 2016 року Головне управління ПФУ повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку йому пенсії, з підстав того, що перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» проводиться в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13 лютого 2008 року, згідно з якою уповноважені структурні підрозділи повідомляють Пенсійний фонд України про підстави для перерахунку пенсії. Оскільки, повідомлення про перерахунок пенсії від Національної поліції України до Пенсійного фонду України не надходило, підстав для перерахунку пенсії немає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що інформацію про зміни у грошовому утриманні до Головного управління ПФУ для здійснення перерахунку пенсії позивачу зобов'язане надіслати Міністерство внутрішніх справ України, бездіяльність якого в даному випадку є протиправною. Відповідно до змісту частини третьої статті 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з наступними змінами, згідно з якою усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Враховуючи, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" встановлено грошове забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, то суд першої інстанції вважає, що таке збільшення є підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції.

Апеляційний суд скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову виходив з того, що на час звернення позивача до Головного управління ПФУ у останнього не було законних підстав для перерахунку пенсії, оскільки не отримувало від Міністерства внутрішніх справи та Пенсійного фонду України повідомлень про наявність підстав для перерахунку пенсій для відповідних категорій осіб та необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку у зв'язку з набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - постанова КМУ № 988).

Колегія суддів не погоджується з таким висновком апеляційного суду з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХII) перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених для поліцейських.

Статтю 63 Закону №2262-XII доповнено вказаною частиною згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року №900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", який набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування (з 29 грудня 2015 року).

Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до абзацу другого розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Кабінет Міністрів України постановою від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова № 988) та постановою від 18 листопада 2015 року № 947 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268" встановив розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що збільшення грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичне складовим грошового забезпечення колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції.

Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 встановлено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1 (далі - Порядок №3-1).

Відповідно до пункту 23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з пунктом 24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов'язані у п'ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв'язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п'яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п'ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Водночас, абзацом 1 пункту 4 Порядку №3-1 встановлено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком проведення перерахунку, повідомляють орган ПФУ.

Як встановлено судом першої інстанції, 5 травня 2017 року на адресу пенсійного органу у надійшла від Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області довідка № 4/2356 про грошове забезпечення позивача, а тому відповідач зобов'язаний здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача.

З огляду на викладене, для досягнення ефективності судового захисту, колегія суддів вважає висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для перерахунку пенсії помилковими, оскільки станом на день розгляду справи судом, вимоги Порядку №45 фактично було виконані.

Стосовно строків перерахунку колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною третьою статті 51 Закону України № 2262-ХІІ (у редакції Закону України від 15 липня 2015 року № 614, який набрав чинності 1 січня 2016 року) перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Судом першої інстанції встановлено, що перерахунок розміру пенсії позивачу у зв'язку з набуттям чинності Постановою №988 та Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", яким внесено доповнення до статті 63 Закону № 2262-ХІІ, не проведений з 1 січня 2016 саме з вини державних органів, на яких покладено обов'язок щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу. Тому право позивача щодо перерахунку пенсії з 1 січня 2016 року є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком у силу вимог частини третьої статті 51 Закону України № 2262-ХІІ.

При розгляді даної касаційної скарги, судом також враховані висновки рішень Верховного Суду від 15 лютого 2018 року у зразковій справі № Пз/9901/8/18 та від 12 березня 2018 року у зразковій справі № Пз/9901/1/18.

Разом з тим, судом першої інстанції не враховано, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" N 911-VIII від 24 грудня 2015 року частину п'яту статті 43 Закону №2262-ХІІ доповнено реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".

Отже, у період з 1 січня 2016 року максимальний розмір пенсії було обмежено визначеною законодавством сумою, тому висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог без обмеження граничного розміру пенсії позивача є помилковими.

Відповідно до частини першої і четвертої статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне постанову апеляційного суду скасувати, а рішення суду першої інстанції змінити шляхом виключення з третього абзацу резолютивної частини словосполучення "без обмеження граничного розміру". В іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись статтями 345, 351, 356 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року скасувати.

Постанову Ленінського районного суду міста Полтави від 12 червня 2017 року змінити, виключивши з третього абзацу резолютивної частини постанови словосполучення «без обмеження граничного розміру».

В іншій частині постанову Ленінського районного суду міста Полтави від 12 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик ,

Судді Верховного Суду