Справа № 160/9744/18
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року Справа № 160/9744/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом позивача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю Астрея Трейд, позивача-2: Компанії СІМПЛІ НЬЮ ЛТД, позивача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю ГРАНД ЕСТЕЙТ до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради в особі Головного управління архітектурно-планувального департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,
Товариство з обмеженою відповідальністю Астрея Трейд (далі ТОВ Астрея Трейд, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності Дніпровської міської ради.
Ухвалою суду від 21.12.2018р. позовну заяву залишено без руху на підставі ст.169 КАС України зі встановленням строку для усунення виявлених недоліків.
Позивачем усунуті виявлені недоліки позовної заяви шляхом надання відповідних документів.
Так, позивачем зазначено, що позовні вимоги підлягають зміні, оскільки від Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради в особі Головного управління архітектурно-планувального департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради отримана відмова у формі листа, а тому визначений належний відповідач, який вчинив дії, а не бездіяльність, про що заявлено у первинному позові.
Таким чином, в порядку ч.1 ст.47 КАС України, позовні викладені у наступній редакції:
- зобовязати Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради в особі Головного управління архітектурно-планувального департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради розглянути повторно надання містобудівних умов та обмежень ТОВ Астрея Трейд, ТОВ Гранд Естейт та Компанії СІМПЛІ НЬЮ ЛТД для реконструкції будівель та споруд під багатофункціональний комплекс за адресами вул.Барикадна, 5А, 5Д, 7 в м.Дніпро.
Ухвалою від 12.03.2019 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та в порядку ст.12 КАС України вирішено її розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).
Зазначеною ухвалою суду в порядку ст.ст.47-48 КАС України прийнято заяву позивача про зміну предмету позову, залучення позивачів та заміну відповідача на Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради в особі Головного управління архітектурно-планувального департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради.
Сторони про відкриття провадження у справі повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленням та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.103, 107).
В обґрунтування своїх вимог, позивачі посилаються на те, що вони не мають можливості спільно здійснювати поліпшення, переобладнання, реконструкцію, ремонт та зміну фасадів належних їм на праві власності обєктів нерухомого майна з використанням сучасних ергономічних та естетичних матеріалів і технологій, оскільки, як стало відомо позивачам, рішенням Дніпропетровської міської ради №2/17 від 25.07.2007 року було затверджено «Зведений перелік обєктів культурної спадщини м. Дніпропетровська, яким пропонується надати статус памяток (щойно виявлені памятки)», в який було включено виробничий корпус швейної фабрики по вул. Барикадній, 5/7; особняк по вул. Барикадній 5/7, корп.2 та тютюнова фабрика Джигіта по вул. Барикадній, 5/7, копр.4.
На час звернення минуло більше 10 років з моменту прийняття вищезазначеного рішення міської ради, і вказані обєкти не включено ані до Переліку обєктів культурної спадщини, ані до Реєстру нерухомих памяток України у відповідності до ст.ст.13, 14 Закону України «Про охорону культурної спадщини». Тобто статусу щойно виявлених обєктів культурної спадщини (щойно виявленої памятки) обєкти не набули. Таким чином, формальне включення обєктів до «Зведеного переліку обєктів культурної спадщини м.Дніпропетровська, яким пропонується надати статус памяток (щойно виявлені памятки)», на думку позивачів, грубо порушує їх конституційне право на користування власним нерухомим майном. Всупереч діючому законодавству України, наявність належних позивачам обєктів в даному зведеному переліку, за їх твердженням, надає можливість неоднозначного та необґрунтованого трактування посадовими особами, від яких залежить оформлення дозвільних документів для будь яких вищезазначених робіт.
19.03.2019 р. до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог позивача та просив суд відмовити в їх задоволенні у повному обсязі. В обґрунтування поданих заперечень відповідач відзначив, що відповідно до ч.4 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам чинного законодавства є підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень.
Так, згідно з наданим містобудівним розрахунком планується здійснення реконструкції будівель та споруд по вул. Барикадній, 5А, 5Д, 7, які, за матеріалами історико-архітектурного опорного плану, затвердженого у складі матеріалів генерального плану розвитку міста рішенням Дніпропетровської міської ради від 25.07.2007 №2/17, знаходяться в межах історичного ареалу № 1 та відносяться до обєктів культурної спадщини міста та яким пропонується надати статус „памятка культурної спадщини місцевого значення („щойно виявлена памятка культурної спадщини). А саме: виробничий корпус швейної фабрики по вул. Барикадній, 5/7; особняк по вул. Барикадній 5/7, корп. 2; тютюнова фабрика Джигіта по вул. Барикадній, 5/7, корп. 4.
Відповідач звертає увагу, що Закон України «Про охорону культурної спадщини» не передбачає можливість проведення реконструкції обєктів, які мають статус „щойно виявлена памятка культурної спадщини.
Також, відповідач посилається на Постанову Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №92 «Про внесення змін до Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць», відповідно до якої проектна документація на нове будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт (крім реконструкції та капітального ремонту квартир чи окремих приміщень, які здійснюються без зміни обємно-просторових характеристик) у межах історичних ареалів населених місць, розробляється з урахуванням вимог затвердженого в установленому законом порядку історико-архітектурного опорного плану.
Відповідно до листа Міністерства культури України від 26.04.2018 № 638/10/15-18 та додатку до нього, місто Дніпро не належить до переліку історичних міст України, де в установленому порядку відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» розроблені та затверджені історико-архітектурні опорні плани.
Відтак, з посиланням на ч.4 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідач зазначає, що реконструкція будівель та споруд за адресами: вул.Барикадна, 5А, 5Д, 7 в м. Дніпрі під багатофункціональний комплекс, не відповідає вимогам чинного законодавства України, що є підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень.
Дослідивши матеріали справи, подані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, при розгляді справи суд виходить з наступного.
11.01.2019 року листом за вихідним №7/20-17 відповідач відмовив позивачам в наданні зазначених містобудівних умов та обмежень.
Не погодившись з такою відмовою, позивачі звернулись з відповідним позовом до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Незгода позивачів полягає в тому, що відповідно до Закону України «Про охорону культурної спадщини» щойно виявлений об'єкт культурної спадщини об'єкт культурної спадщини, який занесено до Переліку об'єктів культурної спадщини відповідно до цього Закону. Відповідно до ч.2 ст.14 Закону України «Про охорону культурної спадщини», переліки об'єктів культурної спадщини затверджуються рішеннями відповідних органів охорони культурної спадщини.
Також, позивачі просять суд звернути увагу, що історико-архітектурні опорні плани не є документами, які визначають статус об'єкта, як щойно виявлений об'єкт культурної спадщини, а всього лише фіксують розташування цих об'єктів.
На науково-методичній раді з питань охорони культурної спадщини, що відбулась 27.12.2018 року, протоколом №49/18-НМР розглянуто облікову документацію по будівлям за адресами вул. Барикадна, 5Д (колишня адреса вул. Барикадна, 5/7, корп. 2 «Особняк») та вул. Барикадна, 7 (колишня адреса вул. Барикадна, 5/7 «Виробничий корпус швейної фабрики») в м. Дніпро, в результаті чого було встановлено невідповідність зазначених обєктів визначеним критеріям памяток архітектури.
Невідповідність вказаних обєктів критеріям памяток архітектури також підтверджує в своєму листі від 12.02.2019 за вихідним №252/1 Дніпропетровський обласний центр з охорони історико-культурних цінностей при Управлінні культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації.
14.02.2019 за вихідним №332/0/161-19 Управлінням культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації повідомлено позивачів, що Департамент по роботі з активами Дніпропетровської міської ради листом від 22.12.18 №2/8-494 проінформував Управління про передачу облікових карток на щойно виявлені обєкти культурної спадщини (102 шт.). Після чого, Управління з питань охорони культурної спадщини Дніпропетровської міської ради листом від 26.11.18 №20/138 передало на розгляд науково-методичної ради облікову документацію будівлі за адресами: м. Дніпро, вул. Барикадна, 5/7 корп. 2 та 5/7 (теперішні адреси: вул. Барикадна, 7 та 5Д), за результатами чого науково методична рада розглянула зазначену облікову документацію та встановила невідповідність критеріям памяток архітектури.
Тому, як зазначено позивачами, враховуючи результати розгляду на науково-методичній раді з питань охорони культурної спадщини, облікова документація по обєктам за адресами по вул. Барикадна, 5Д та 7, у звязку з невідповідністю критеріям памяток архітектури, взагалі не підлягають подальшому та/або повторному розгляду, та, відповідно, зазначені обєкти не включені ані до Переліку обєктів культурної спадщини, ані до переліку тих обєктів, облікова документація по яких, за результатами розгляду на науково-методичній раді з питань охорони культурної спадщини, містить критерії памяток і потребує передачі до подальшого розгляду щодо внесення в Перелік обєктів культурної спадщини.
За наведених обставин, на думку позивачів, обєкти, розташовані за адресою: вул. Барикадна, 5Д та 7 не являються щойно виявленими об'єктами культурної спадщини, тому, посилання відповідача на те, що дані обєкти мають статус щойно виявлених памяток культурної спадщини лише на підставі того, що дані обєкти включено до «Зведеного переліку обєктів культурної спадщини м. Дніпропетровська, яким пропонується надати статус памяток (щойно виявлені памятки)», затвердженого рішенням Дніпропетровської міської ради №2/17 від 25.07.2007 року, є такими, що не відповідають дійсності та суперечать нормам діючого законодавства.
Щодо обєкту за адресою по вул. Барикадна 5А, який належить на праві власності позивачу-3, то у відповідача з приводу даної будівлі в межах спільної реконструкції зауважень не було, посилань на підстави для відмови в наданні містобудівних умов та обмежень також не було. Однак, у звязку з тим, що позивачами планується саме спільна реконструкція під багатофункціональний комплекс, окремо звертатися за наданням містобудівних умов та обмежень для позивача-3 не є доцільним на окрему належну йому будівлю 5А по вул. Барикадна, оскільки і проектна і дозвільна і будь яка інша документація розробляється комплексно для спільної реконструкції за трьома адресами (вул. Барикадна, 5А, 5Д, 7), а не на кожну окремо. Тому, порушення права позивача-3 зумовлено неможливістю проведення ним реконструкції будівлі 5А по вул. Барикадна в м. Дніпро в межах спільної реконструкції з позивачем-1 та позивачем-2, оскільки до вирішення даного спірного питання в судовому порядку, враховуючи договірні домовленості позивачів, ніхто з трьох не має прав розпочинати будь які будівельні роботи з реконструкції та отримувати окремі дозвільні документи на проведення реконструкції самостійно.
Щодо посилання відповідача на будівлю тютюнової фабрики Джигіта по вул. Барикадній, 5/7, копр.4, позивачі в своєму позові посилаються на те, що під час набуття ними права власності на будівлі та споруди за адресами: вул. Барикадна, 5Д, 5А, 7, будівлі, на яку посилається відповідач, у вигляді тютюнової фабрики Джигіта по вул. Барикадній, 5/7, копр.4 , фактично не існувало та з моменту набуття і по сьогоднішній день ані в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, ані в документах, що стали підставою для реєстрації прав власності, вищезазначеної будівлі фактично ніколи не було, та у жодного з позивачів не зареєстровано право власності на будівлю за даною адресою.
Також, позивачами вказано на те, що відповідач у своїй відповіді спирається на Постанову Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №92 «Про внесення змін до Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць», відповідно до якої проектна документація на нове будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт (крім реконструкції та капітального ремонту квартир чи окремих приміщень, які здійснюються без зміни обємно-просторових характеристик) у межах історичних ареалів населених місць розробляється з урахуванням вимог затвердженого в установленому законом порядку історико-архітектурного опорного плану. Такий план повинно бути розроблено у відповідності до Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 64 від 02.06.2011 року, але у м. Дніпро на сьогоднішній день не розроблено.
Обґрунтовуючи спростування доводів відповідача, позивачі посилаються на п.8 ч.1.ст.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Також, позивачі посилаються на лист Міністерства культури України від 26.04.2018 року №638/10/15-18 та додатку до нього, відповідно до якого м. Дніпро не належить до Переліку історичних населених місць України (Додаток 1 до листа), де в установленому порядку відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» розроблені та затверджені історико-архітектурні опорні плани, тому відсутні будь-які обмеження щодо здійснення реконструкції позивачами.
Як вбачається з позову, 28.12.2018 року на науково-методичній раді з питань охорони культурної спадщини було розглянуто історико-містобудівне обґрунтування реконструкції будівель та прилеглої території за вищезазначеними адресами, було визначено, що наведені в ІМО висновки, в тому числі викладені в них вимоги до ступеня можливих перетворень в ході реконструкції існуючих будівель та габаритів забудови, що можлива на вказаній території, не протирічать режимам використання зон охорони обєктів культурної спадщини в м. Дніпро, зокрема памятки архітектури місцевого значення «Прибутковий будинок» за адресою вул. Магдебурзького права (кол. Гопнер), №2, охор.№8.
До того ж, позивачі звертають увагу на приписи ч.4 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», якими передбачені підстави для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень і відсутність документації, яка може визначати певні обмеження щодо забудови території, не є підставою для відмови в наданні містобудівних умов та обмежень.
Позивачі вважають підстави відмови відповідача необґрунтованими, а дії такими, що порушують їх конституційні права, оскільки згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Позивачі на теперішній час позбавлені можливості реалізації цих прав.
Вирішуючи даний спір, до вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення нормативно-правових актів та приходить до таких висновків.
Статтею 19 Конституціі? Украі?ни передбачено, що органи державноі? влади та органи місцевого самоврядування, і?х посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами Украі?ни.
Відповідно до статті 2 КАС Украі?ни завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
На час звернення до суду позивачі не мають можливості спільно здійснювати поліпшення, переобладнання, реконструкцію, ремонт та зміну фасадів належних їм на праві власності обєктів нерухомого майна з використанням сучасних ергономічних та естетичних матеріалів і технологій, оскільки, оскільки рішенням Дніпропетровської міської ради №2/17 від 25.07.2007 року було затверджено «Зведений перелік обєктів культурної спадщини м. Дніпропетровська, яким пропонується надати статус памяток (щойно виявлені памятки)». До зазначеного переліку включено виробничий корпус швейної фабрики по вул. Барикадній, 5/7 (вул. Барикадна, 7) та особняк по вул. Барикадній 5/7, корп.2. (вул. Барикадна, 5Д).
11.01.2019 року листом за вихідним №7/20-17 відповідач відмовив позивачам в наданні містобудівних умов та обмежень для реконструкції будівель та споруд під багатофункціональний комплекс за адресами вул. Барикадна, 5А, 5Д, 7 в м. Дніпро.
Відповідно до Закону України «Про охорону культурної спадщини» щойно виявлений об'єкт культурної спадщини об'єкт культурної спадщини, який занесено до Переліку об'єктів культурної спадщини відповідно до цього Закону.
Частиною 2 статті 14 Закону України «Про охорону культурної спадщини» визначено, що переліки об'єктів культурної спадщини затверджуються рішеннями відповідних органів охорони культурної спадщини. Історико-архітектурні опорні плани не є документами, які визначають статус об'єкта, як щойно виявлений об'єкт культурної спадщини, а лише фіксують розташування цих об'єктів.
Крім того, на науково-методичній раді з питань охорони культурної спадщини 27.12.2018 року протоколом №49/18-НМР розглянуто облікову документацію по будівлям за адресами вул. Барикадна, 5Д (колишня адреса вул. Барикадна, 5/7, корп. 2 «Особняк») та вул. Барикадна, 7 (колишня адреса вул. Барикадна, 5/7 «Виробничий корпус швейної фабрики») в м. Дніпро, в результаті чого було встановлено невідповідність зазначених обєктів визначеним критеріям памяток архітектури. Невідповідність вказаних обєктів критеріям памяток архітектури також підтверджує в своєму листі від 12.02.2019 за вих. №252/1 Дніпропетровський обласний центр з охорони історико-культурних цінностей при Управлінні культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації.
Таким чином, обєкти, розташовані за адресою: вул. Барикадна, 5Д та 7 не є щойно виявленими об'єктами культурної спадщини.
Отже, посилання відповідача на зазначені обставини у своїй відмові лише на підставі того, що дані обєкти включено до «Зведеного переліку обєктів культурної спадщини м.Дніпропетровська, яким пропонується надати статус памяток (щойно виявлені памятки)», затвердженого рішенням Дніпропетровської міської ради №2/17 від 25.07.2007 року, не відповідають дійсності та суперечать нормам діючого законодавства.
Суд приймає до уваги відсутність зауважень відповідача до обєкту за адресою по вул. Барикадна 5А в межах спільної реконструкції, який належить на праві власності позивачу-3. Однак, у звязку з плануванням позивачами спільної реконструкції під багатофункціональний комплекс, окреме звернення за наданням містобудівних умов та обмежень для позивача-3 недоцільне, оскільки проектна, дозвільна і будь-яка інша документація розробляється комплексно для спільної реконструкції за трьома адресами (вул. Барикадна, 5А, 5Д, 7), а не на кожну окремо.
Тому, порушення права позивача-3 зумовлено неможливістю проведення ним реконструкції будівлі 5А по вул. Барикадна в м. Дніпро в межах спільної реконструкції з позивачем-1 та позивачем-2, враховуючи сумісну домовленість і відсутність права розпочинати будь-які будівельні роботи з реконструкції та отримувати окремі дозвільні документи на проведення реконструкції самостійно.
В ході розгляду адміністративної справи знайшли підтвердження обґрунтування позивачів стосовно відсутності оформленого права власності на будівлю у вигляді тютюнової фабрики Джигіта по вул. Барикадній, 5/7, копр.4, а також відсутності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та в документах, що стали підставою для реєстрації прав власності такого оформлення.
Суд також враховує, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №92 «Про внесення змін до Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць» та Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 64 від 02.06.2011 року проектна документація на нове будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт (крім реконструкції та капітального ремонту квартир чи окремих приміщень, які здійснюються без зміни обємно-просторових характеристик) у межах історичних ареалів населених місць на час розгляду справи у м. Дніпро не розроблена.
Згідно з листом Міністерства культури України від 26.04.2018 року №638/10/15-18 та додатку до нього, місто Дніпро не належить до Переліку історичних населених місць України (Додаток 1 до листа), де в установленому порядку відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» розроблені та затверджені історико-архітектурні опорні плани, тому відсутні будь-які обмеження щодо здійснення реконструкції позивачами.
Згідно з п.8 ч.1.ст.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»: містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до обєктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.
Важливою складовою для вирішення даної справи суд також вважає положення ч.4 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», де вказано вичерпний перелік підстав для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень, а саме:
1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень;
2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на обєкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці;
3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.
Таким чином, суд вважає, що відсутність документації, яка може визначати певні обмеження щодо забудови території, не є підставою для відмови в наданні містобудівних умов та обмежень.
Враховуючи вищевикладене, вказані відповідачем підстави відмови позивачам в наданні містобудівних умов та обмежень під реконструкцію будівель та споруд під багатофункціональний комплекс за адресами: вул. Барикадна, 5А, 5Д, 7, є необґрунтованими, такими що не відповідають вимогам діючого законодавства, та виходять за межі вичерпного переліку підстав для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень, передбачених ч.4 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Відтак, суд вважає, доведеним порушення відмовою відповідача конституційних прав позивачів, а саме: ст.41 Конституції України в частині права кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно частин 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного зясування всіх обставин у справі (ст.9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обовязок субєкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але й обовязок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.77 КАС України).
З огляду на встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем-1 квитанцією № ПН1336 від 14.08.2018 на суму 1762,00 грн, позивачем-2 квитанцією №4_12 від 11.03.19 на суму 960,50 грн., позивачем-3 квитанцією №6_12 від 11.03.19 на суму 960,50 грн. судовий збір за подачу адміністративного позову до суду підлягає поверненню позивачам.
Керуючись ст.ст.139, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов позивача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю Астрея Трейд, позивача-2: Компанії СІМПЛІ НЬЮ ЛТД, позивача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю ГРАНД ЕСТЕЙТ до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради в особі Головного управління архітектурно-планувального департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.
Зобовязати Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради в особі Головного управління архітектурно-планувального департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради розглянути повторно надання містобудівних умов та обмежень ТОВ Астрея Трейд, ТОВ Гранд Естейт та Компанії СІМПЛІ НЬЮ ЛТД для реконструкції будівель та споруд під багатофункціональний комплекс за адресами вул.Барикадна, 5А, 5Д, 7 в м.Дніпро.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова