Справа № 740/5889/18
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Ковальова Т.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року Справа № 740/5889/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу інспектора відділу № 1 роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Нагалюк Ірини Сергіївни на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 лютого 2019 року у справі

за позовом ОСОБА_3

до інспектора відділу № 1 роти № 4 батальйону управління

патрульної поліції в Чернігівській області

Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції

Нагалюк Ірини Сергіївни

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора відділу № 1 роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Нагалюк Ірини Сергіївни (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови від 04.12.2018 р. серії НК № 419399 у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 лютого 2019 року позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач вчинив правопорушення, за яке його і було притягнуто до відповідальності, а саме перевищив обмеження швидкості руху в населеному пункті.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2019 р. було відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 04.12.2018 р. позивач під час керування транспортним засобом VOLKSWAGEN CRAFTER, державний номерний знак НОМЕР_1 був зупинений відповідачем.

Відносно позивача інспектором поліції Нагалюк І.С. складено постанову від 04.12.2018 р. серії НК № 419399 у справі про адміністративне правопорушення, в якій зазначено, що водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем VOLKSWAGEN CRAFTER, державний номерний знак НОМЕР_1, 04.12.2019 р. о 13-06 год. на автодорозі М-01 74 км Київ-Чернігів-Нови Яриловичі, рухався зі швидкістю 76 км/год, при цьому перевищив встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті на 26 км/год, чим порушив п.п. 12.4 ПДР, швидкість руху, а також вказано, що швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху транспортного засобу Tru Cam LTI 20/20, серійний номер ТС001134.

Зазначені обставини кваліфіковані відповідачем як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за яке на позивача накладено штраф у розмірі 255,00 грн.

Позивач, вважаючи постанову від 04.12.2018 р. серії НК № 419399 протиправною, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано жодних доказів перевищення позивачем швидкості руху саме в населеному пункті і що навіть в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення відповідачем не вказано, в якому саме населеному пункті позивачем вчинено правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності, а зазначено, що він рухався по автодорозі М-01 74 км Київ-Чернігів-Нови Яриловичі.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законами України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 р. № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. № 3353-XII (далі - Закон № 3353-ХІІ), «Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР), Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395 (далі - Інструкція № 1395).

Так, відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 3 Закону № 580-VIII закріплено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з п. 9.9. ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 1 ст.122 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність настає у разі, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

На підставі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені ч.1 ст.122 цього Кодексу.

Пунктом 5 розділу IV Інструкції № 1395 передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

У ст. 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (пункт 4 розділ 1 Інструкції № 1395).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції № 1395 передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (пункт 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395).

У ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що перевищення водієм швидкісного режиму руху автотранспортних засобів у населеному пункті (50 км/год) понад 20 км/год є правовою підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, наявність у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу зазначеного правопорушення повинна підтверджуватися належними і необхідними доказами у розумінні ст. 251 КУпАП та ст. 73, 74 КАС України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження відповідачем не було надано жодних доказів, які б підтверджували, що позивач рухався зі швидкістю 74 км/год саме в населеному пункті, а не за його межами.

Більш того, навіть у спірній постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не зазначено, в якому населеному пункті, як на тому наполягає інспектор, позивачем допущено перевищення швидкості, а лише вказано, що він рухався по автодорозі М-01 74 км Київ-Чернігів-Нови Яриловичі.

При цьому, зазначення апелянтом в його скарзі села Єрків Чернігівської області, а також посилання на те, що позивач вчинив правопорушення, за яке його і було притягнуто до відповідальності, а саме перевищив обмеження швидкості руху в населеному пункті, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи не підтверджуються жодними належними і допустимими у розумінні ст. 251 КУпАП та ст. 73, 74 КАС України доказами.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, за яке його було притягнуто до відповідальності.

Разом з тим, постулатом адміністративного процесуального законодавства є презумпція винуватості відповідача у справі - суб'єкта владних повноважень (ч.2 ст.77 КАС України), який згідно з принципом офіційного з'ясування обставин справи повинен доводити в суді обставини, що стали підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, та правомірність прийняття відповідної постанови про накладення адміністративного стягнення.

Надаючи оцінку доводам апелянта, судова колегія приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо протиправності прийнятої відповідачем постанови від 04.12.2018 р. серії НК № 419399 та наявності достатніх і необхідних правових підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції повно і правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга інспектора відділу № 1 роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Нагалюк Ірини Сергіївни підлягає залишенню без задоволення, а рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 лютого 2019 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу інспектора відділу № 1 роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Нагалюк Ірини Сергіївни - залишити без задоволення, а рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 лютого 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Судове рішення виготовлено 01 квітня 2019 року.

Головуючий суддя

Судді: