Справа № 640/20293/18
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Коротких А.Ю. та Файдюка В.В.,

за участю секретаря - Казюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати незаконними та скасувати накази Головного управління Національної поліції у м. Києві від 05 жовтня 2018 року № 727 та від 24 жовтня 2018 року № 1060 о/с в частині накладання на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби;

- поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 1 (з обслуговування житлового масиву «Біличі») Святошинського управління поліції у м. Києві з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у м. Києві 25000 грн 00 коп. завданої моральної шкоди.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2019 року вказаний адміністративний позов був залишений без розгляду.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права. Скаржник вказує на те, що строк звернення до суду з даним позовом встановлений ст. 233 КЗпП України та обчислюється з моменту отримання копії наказу про звільнення.

Відзив на апеляційну скаргу від Головного управління Національної поліції у м. Києві не надходив.

Під час судового засідання представник позивача підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти апеляційної скарги та просила суд відмовити в її задоволенні посилаючись на те, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, а підстави для його скасування - відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2019 року - без змін виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами даної справи не заперечується, що ОСОБА_1 проходив службу в поліції на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 1 (з обслуговування житлового масиву «Біличі») Святошинського управління поліції у м. Києві.

Наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 05 жовтня 2018 року № 727 на позивача було накладене дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

ОСОБА_1 наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 24 жовтня 2018 року № 1060 о/с був звільнений зі служби в поліції згідно з п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 24 жовтня 2018 року.

Не погоджуючись із вказаними наказами, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання їх протиправними та скасування.

Приймаючи рішення про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк звернення до суду без поважних причин.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Зазначені норми права вказують на те, що спір, який виник між сторонами даної справи, є справою про звільнення з публічної служби, у зв'язку з чим адміністративний позов може бути поданий у місячний строк.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зазначена норма права вказує на те, що за загальним правилом строк звернення до суду розпочинається з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Разом з тим, положення ч. 3 ст. 122 КАС України також передбачають, що іншими нормативно-правовими актами може бути встановлений інший підхід до визначення початку перебігу строку звернення до суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Таким чином, ч. 1 ст. 233 КЗпП України встановлює такий же строк звернення до суду як і ч. 5 ст. 122 КАС України, однак визначає особливий момент, з настанням якого розпочинається перебіг строку звернення до суду з позовом у справах про звільнення.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що з метою перевірки дотримання ОСОБА_1 строку звернення до суду необхідно встановити дату вручення йому копії наказу про звільнення або видачі трудової книжки.

Згідно з адміністративним позовом, письмовими додатковими поясненнями та усними поясненнями представника позивача, наданими у судовому засіданні, ОСОБА_1 був повідомлений про звільнення з роботи 24 жовтня 2018 року у телефонному режимі. Трудову книжку позивач отримав 26 жовтня 2018 року, а копію наказу від 24 жовтня 2018 року № 1060 о/с про звільнення зі служби в поліції - 12 листопада 2018 року. Дата вручення позивачу трудової книжки підтверджується також копією розписки, яка приєднана до матеріалів справи.

Даний адміністративний позов був поданий до Окружного адміністративного суду міста Києва 03 грудня 2018 року.

Вирішуючи питання про дотримання строку звернення до суду, суд першої інстанції виходив з того, що перебіг місячного строку розпочався з 26 жовтня 2018 року - дати вручення ОСОБА_1 трудової книжки та станом на 03 грудня 2018 року сплив.

Позивач вважає, що строк звернення до суду розпочався з 12 листопада 2018 року - дати отримання наказу від 24 жовтня 2018 року № 1060 о/с. Представник ОСОБА_1 під час судового засідання звертав увагу суду на те, що у трудовій книжці міститься виключно посилання на дату і номер наказу, проте не зазначені підстави звільнення.

Як раніше зазначалося, ч. 1 ст. 233 КЗпП України пов'язує початок перебігу місячного стоку звернення до суду у справах про звільнення з днем вручення копії наказу про звільнення або видачі трудової книжки.

За змістом зазначеної норми права, перебіг строку звернення до суду розпочинається у разі настання однієї із зазначених обставин, яка відбулася першою.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що у даному випадку строку звернення до суду слід обчислювати саме з дати вручення ОСОБА_1 трудової книжки.

Дізнавшись про звільнення та отримавши трудову книжку, позивач повинен був вжити заходів щодо з'ясування підстав звільнення та вжити заходів з метою отримання копії відповідного наказу, а також підготувати та подати позову заяву протягом строку, визначеного законом для звернення до суду.

ОСОБА_1 не зазначив обставин, які свідчать про наявність об'єктивних перешкод для отримання відомостей і доказів, необхідних для звернення до суду з даним позовом у місячний строк, обчислений з дня отримання трудової книжки.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 пропустив строк звернення до суду без поважних причин.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених ч.ч. 3, 4 ст. 123 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Судом першої інстанції зроблено вірний висновок про те, що позивач пропустив строк звернення до суду та не навів обґрунтованих доводів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку, у зв'язку з чим прийнято законну і обґрунтовану ухвалу про залишення адміністративного позову без розгляду.

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі від 11 лютого 2019 року та не можуть бути підставою для її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2019 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді А.Ю. Коротких

В.В. Файдюк

Постанова складена у повному обсязі 28 березня 2019 року.