Справа № 824/296/18-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/296/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Григораш В.О.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

20 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт", яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_4 Аваль" до Комунального підприємства "Кельменецьке бюро технічної інвентаризації", третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2018 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт", яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_4 Аваль", звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду до Комунального підприємства "Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації", про визнання неправомірними дії державного реєстратора Комунального підприємства "Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_5 в частині не перенесення запису про іпотеку №4897780, запису про заборону на відчуження (реєстраційний номер обтяження 4897989), запису №12611389 про арешт нерухомого майна відносно 1/2 частини нежитлової будівлі молодіжно-розважального комплексу, 486,5 кв.м., що розташований за адресою Чернівецька область, Кельменецький район, смт. Кельменці, вул. Незалежності, 8а, який належить ОСОБА_3.

Чернівецький окружний адміністративний суд рішенням від 08 листопада 2018 року адміністративний позов задовольнив у повному обсязі. Судове рішення мотивоване тим, що відповідач не довів суду правомірність дій щодо не перенесення запису про іпотеку, запису про заборону на відчуження, запису про арешт нерухомого майна відносно 1/2 частини нежитлової будівлі молодіжно-розважального комплексу з підвальним приміщенням, загальною площею 486,5 кв. м, яка розташована за адресою: Чернівецька область, Кельменецький район, смт. Кельменці, вул. Незалежності, 8а до Державного реєстру прав записів про обтяження речових прав на нерухоме майно.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що судом першої інстанції не вірно змінено позивача у даній справі та неправомірно стягнуто судовий збір на користь ТОВ "ФК "Форінт". Вважає, що права позивача не порушено бездіяльністю відповідача, оскільки на момент винесення оспорюваного рішення, підстав на які посилався позивач вже не існувало. Зазначає, що позивач пропустив строки звернення до суду.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що відповідно до ст. 55 ЦПК України («Процесуальне правонаступництво») передбачає заміну сторони, зокрема, у кредитному договорі та договорі іпотеки. Пункт 2.4. договору відступлення від 09.08.018 року передбачає, що право вимоги судового збору не відступається тільки в частині Позичальників та/або Поручителів, а в даній справі відповідачі не є ні позичальниками, ні поручителями по відношенню до позивача - ТОВ "ФК "Форінт". Зазначає, що скаржником не надано документи, які свідчать, що позивачу були відомі відомості саме про проведену державну реєстрацію та вважає, що визнання права власності згідно рішення суду від 31.07.2015 та обізнаність про реєстрацію цього права є різними фактичними обставинами. Вважає, що відсутність відповідних записів у державних реєстрах порушує право іпотекодержателя.

Відповідач не подав відзиву на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 та просив суд залишити її без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року - без змін.

Представник заявника та відповідача в судове засідання не з'явилися про причини неявки суду не повідомили, хоча про час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 18.09.1992 ОСОБА_3 і ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі.

29.03.2007, ОСОБА_6 отримав Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме на нежитлову будівлю молодіжно-розважального комплексу з підвальним приміщенням, загальною площею 486,5 кв. м, яка розташована за адресою: Чернівецька область, Кельменецький район, смт. Кельменці, вул. Незалежності, 8а.

04.04.2007, ОСОБА_6 зареєстрував своє право власності на вказане нерухоме майно.

27.04.2007, між відкритим акціонерним товариством "ОСОБА_4 Аваль", правонаступником якого є ПАТ "ОСОБА_4 Аваль", і ОСОБА_6 укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 67000,00 дол. США зі сплатою за користування кредитом 13% річних з кінцевим терміном повернення 26.04.2017.

З метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за вказаним кредитним договором, між сторонами 28.04.2007 було укладено договір іпотеки № 014/05/240/659 від 28.04.2007 року, за умовами якого в іпотеку банку ОСОБА_6 передав належну йому на праві власності нежитлову будівлю молодіжно-розважального комплексу з підвальним приміщенням, загальною площею 486,5 кв. м, яка розташована по адресу: Чернівецька область, Кельменецький район, смт. Кельменці, вул. Незалежності, 8а (а.с. 18-20).

По причині невиконання боржником ОСОБА_6 належним чином зобовязань за вказаним кредитним договором, банк звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Кельменецький районний суд Чернівецької області рішенням від 22.05.2014 була стягнута заборгованість за кредитним договором від 27.04.2007 у розмірі 688 408,24 грн з ОСОБА_6 на користь ПАТ "ОСОБА_4 Аваль".

На виконання вказаного рішення суду, Кельменецьким районним судом Чернівецької області було видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні Кельменецького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецької області. Так, постановою державного виконавця від 21.10.2014 року накладено арешт на майно боржника, у тому числі на нежитлову будівлю молодіжно-розважального комплексу з підвальним приміщенням, загальною площею 486,5 кв. м., яка розташована за адресою Чернівецька область, Кельменецький район, смт. Кельменці, вул. Незалежності, 8а.

Також, внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про арешт майна, номер запису про обтяження: 12611389, дата час державної реєстрації: 18.12.2015 року, підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 49490150, видана 30.11.2015 року відділом ДВС Кельменецького районного управління юстиції. Вид обтяження: арешт нерухомого майна. Опис предмета обтяження: майно у розмірі співрозмірному розміру позовних вимог - 4430,41 доларів США та 1000347,35 грн, що належить боржнику ОСОБА_6, а саме нежитлова будівля розташована за адресою Чернівецька область, Кельменецький район, смт. Кельменці, вул. Незалежності, 8а.

Рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 10.02.2015 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя, де зазначала, що з 18.09.1992 року по 10.02.2015 року вони перебували у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу, а саме з 29.03.2007 року, ОСОБА_6 було отримано Свідоцтво про право власності на нежитлову будівлю молодіжно-розважального комплексу з підвальним приміщенням, загальною площею 486,5 кв. м, за адресою: Чернівецька область, Кельменецький район, смт. Кельменці, вул. Незалежності, 8а, яка відповідно до статті 60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя.

Рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 31.07.2015 року позов ОСОБА_3 задоволено. Виділено ОСОБА_3 в рахунок поділу спільного сумісного майна подружжя та визнано за нею право власності на 1/2 частини нежитлової будівлі молодіжно-розважального комплексу з підвальним приміщенням, загальною площею 486,5 кв. м, яка розташована по адресу: Чернівецька область, Кельменецький район, смт. Кельменці, вул. Незалежності, 8а.

17.03.2017 о 16:23:54 за реєстраційним №21441158 розглянуто заяву ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, подану представником ОСОБА_7 щодо державної реєстрації права власності, форми власності: приватна, спільна часткова, 1/2 частки приміщення молодіжно-розважального комплексу, 486,5 кв. м., що розташований за адресою Чернівецька область, Кельменецький район, смт. Кельменці, вул.Незалежності, 8а.

Рішенням від 17.03.2017 року № 3432798 державним реєстратором ОСОБА_5 вирішено провести державну реєстрацію права власності, форми власності: приватна, спільна часткова, 1/2 частки приміщення молодіжно-розважального комплексу, 486,5 кв. м., що розташований за адресою Чернівецька область, Кельменецький район, смт. Кельменці, вул.Незалежності, 8а за субєктом ОСОБА_3 та відкрито розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на обєкт нерухомого майна.

21.03.2018, позивач отримав Інформаційну довідку із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №117933121 від 21.03.2018, відповідно до якої позивачу стало відомо, про реєстрацію права власності на 1/2 частки приміщення молодіжно-розважального комплексу, 486,5 кв. м., що розташований за адресою Чернівецька область, Кельменецький район, смт. Кельменці, вул.Незалежності, 8а за ОСОБА_3

Оскільки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про обтяження вказаного майна іпотекою, заборону на відчуження та арешту Кельменецького районного відділу ДВС, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року №1952-IV (далі - Закон № 1952-IV) визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 1952-ІV державна реєстрація - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - це єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Обтяження - це заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" (далі - Закону № 898-IV) іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч. 1 та 5 ст. 3 Закону № 898-IV).

Приписами статті 4 Закону № 898-IV визначено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Отже, державній реєстрації підлягають саме факти виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, а так само факти виникнення, переходу та припинення обтяження таких прав, зокрема, іпотеки, як іншого речового права.

Згідно статті 9 Закону № 1952-ІV державний реєстратор прав на нерухоме майно, зокрема, встановлює: наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

У разі поділу об'єкта нерухомого майна або виділу частки з об'єкта нерухомого майна відповідний розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються, реєстраційний номер цього об'єкта скасовується. Водночас для кожного з новостворених об'єктів нерухомого майна відкривається новий розділ Державного реєстру прав і нова реєстраційна справа, кожному з таких об'єктів присвоюється новий реєстраційний номер (ст. 21 Закону № 1952-ІV).

Записи про речові права та їх обтяження щодо об'єкта, який поділяється, або при виділі частки із цього об'єкта переносяться до розділів Державного реєстру прав, що відкриті на кожний новостворений об'єкт. Якщо правочином або актом відповідного органу встановлено, що речові права та їх обтяження не поширюються на всі новостворені об'єкти нерухомого майна, записи про такі права та обтяження переносяться лише до розділів, відкритих для новостворених об'єктів, яких вони стосуються.

У разі об'єднання об'єктів нерухомого майна відповідні розділи Державного реєстру прав та реєстраційні справи закриваються, реєстраційні номери таких об'єктів скасовуються. Водночас для новоствореного об'єкта нерухомого майна відкривається новий розділ Державного реєстру прав і нова реєстраційна справа, такому об'єкту присвоюється новий реєстраційний номер.

Записи про речові права та їх обтяження щодо об'єктів, що об'єднуються, переносяться до розділу Державного реєстру прав, відкритого для новоствореного об'єкта, із зазначенням тієї його частини, щодо якої вони були зареєстровані.

У разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки (ст. 23 Закону № 898-IV).

Слід також зазначити, що Міністерство юстиції України наказом від 14 грудня 2012 року № 1844/5 затвердило Порядок використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна (далі - Порядок № 1844/5), який визначає процедуру використання та перенесення державним реєстратором прав на нерухоме майно записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек, Державного реєстру обтяжень рухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Відомості Реєстрів використовуються державним реєстратором для встановлення наявності (відсутності) записів про обтяження речових прав на нерухоме майно, у тому числі обтяжень податковою заставою, під час проведення державної реєстрації прав з метою їх перенесення до Державного реєстру прав та під час розгляду заяв про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, заяв/запитів на отримання інформації з Державного реєстру прав (п. 3 Порядку № 1844/5).

Відповідно до пункту 6 Порядку № 1845/5 перенесення записів з Реєстрів до Державного реєстру прав здійснюється державним реєстратором прав у разі, коли наявні у Реєстрах записи є чинними та ідентифікують об'єкт нерухомого майна або суб'єкта речових прав, їх обтяжень.

За результатом перенесення записів щодо об'єкта нерухомого майна, наявних у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек, державний реєстратор, відповідно до пункту 8 Порядку, робить у відповідних реєстрах відмітку про перенесення відомостей таких записів.

У разі коли у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна наявні записи щодо суб'єкта обтяжень речових прав (особи, щодо майна якої встановлено обтяження/боржника), державний реєстратор одночасно з перенесенням до відповідного розділу Державного реєстру прав, відкритого на об'єкт нерухомого майна, записів, що стосуються такого об'єкта, переносить до спеціального розділу Державного реєстру прав записи щодо суб'єкта обтяжень речових прав та робить у відповідному реєстрі відмітку про перенесення таких записів.

Отже, аналіз наведений норм права свідчить про те, що перенесення записів щодо об'єкта нерухомого майна, наявних у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек у разі, коли наявні у Реєстрах записи є чинними та ідентифікують об'єкт нерухомого майна або суб'єкта речових прав, їх обтяжень, є обов'язком державного реєстратора, покладеного на нього Законом № 1952-ІV та Порядком № 1844/5 для забезпечення визнання та захисту державою прав, які підлягають реєстрації, зокрема, обтяження.

Судом першої інстанції встановлено, що нежитлова будівля молодіжно-розважального комплексу з підвальним приміщенням, загальною площею 486,5 кв. м, яка розташована за адресою: Чернівецька область, Кельменецький район, смт. Кельменці, вул. Незалежності, 8а є предметом Іпотечного договору, який є чинними, основне зобов'язання по Кредитному договору не погашене.

Також встановлено, що відповідач здійснив перевірку на наявність речових прав та їх обтяжень приміщення в цілому, отримав Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта о 16:25:28 17.03.2018 року про те, що наявні записи заборони та іпотеки та приміщення, та неправомірно не переніс їх у новий розділ щодо 1/2 частки приміщення, яка була виділена ОСОБА_3 за рішенням Кельменецького районного суду від 31.07.2015 року ( а.с. 75-77).

Оскільки, нормативними документами, якими керуються державні реєстратори не передбачено, що останні повинні перевірити наявність речових прав та їх обтяжень тільки на частку, що створена в результаті поділу, без обовязку переносу всіх записів, які є наявними щодо нерухомого майна, що поділяється.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за таких обставин, дії Державного реєстратора щодо не перенесення запису про іпотеку, запису про заборону на відчуження, запису про арешт нерухомого майна відносно 1/2 частини нежитлової будівлі молодіжно-розважального комплексу з підвальним приміщенням, загальною площею 486,5 кв. м, яка розташована за адресою: Чернівецька область, Кельменецький район, смт. Кельменці, вул. Незалежності, 8а до Державного реєстру прав записів про обтяження речових прав на нерухоме майно є неправомірними.

Також, відповідач не довів суду правомірність дій щодо не перенесення запису про іпотеку, запису про заборону на відчуження, запису про арешт нерухомого майна відносно 1/2 частини нежитлової будівлі молодіжно-розважального комплексу з підвальним приміщенням, загальною площею 486,5 кв. м, яка розташована за адресою: Чернівецька область, Кельменецький район, смт. Кельменці, вул. Незалежності, 8а до Державного реєстру прав записів про обтяження речових прав на нерухоме майно.

Щодо доводів скаржника, що судом першої інстанції не вірно змінено позивача у даній справі та неправомірно стягнуто судовий збір на користь ТОВ "ФК "Форінт" колегія суддів зазначає наступне.

Чернівецький окружний адміністративний суд ухвалою від 28.09.2018 року задовольнив клопотання представника Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_4 Аваль". Здійснив заміну позивача в адміністративній справі № 824/296/18-а з Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_4 Аваль" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт".

Відповідно до ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Враховуючи те, що ТОВ "ФК "Форінт" набув права вимоги за Кредитним договором та Договором іпотеки №014/05/240/659 від 28.04.2007 року, суд першої інстанції дійшов до висновку, про наявність підстав для заміни позивача у відносинах, щодо яких виник спір, а саме: - Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_4 Аваль" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт", що не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Також, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з врахуванням вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, суд першої інстанції правомірно стягнув за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Комунального підприємства "Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації" на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.

Щодо доводів апеляційної скарги, що права позивача не порушено бездіяльністю відповідача, оскільки на момент винесення оспорюваного рішення, підстав на які посилався позивач вже не існувало, колегія суду зазначає, що приписами статті 4 Закону № 898-IV визначено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону, а тому не перенесення відповідних записів порушувало права позивача як іпотекодержателя.

Слід зазначити, що відповідно до п. 1.6. вищезазначеного договору іпотеки від 28.04.2007 (Т.1, а.с. 18-21):обтяження предмета іпотеки іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку встановленому законом. Також, заборона на відчуження та запис про іпотеку вносяться до відповідних реєстрів в силу приписів ст.ст. 55 та 73 Закону України «Про нотаріат».

На доводи апеляційної скарги, що позивач пропустив строки звернення до суду колегія суддів зазначає наступне.

21.03.2018 року позивач отримав Інформаційну довідку із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №117933121 від 21.03.2018 року, відповідно до якої позивачу стало відомо, про реєстрацію права власності на 1/2 частки приміщення молодіжно-розважального комплексу, 486,5 кв. м., що розташований за адресою Чернівецька область, Кельменецький район, смт. Кельменці, вул.Незалежності, 8а за ОСОБА_3 (а.с. 14-16).

Та, оскільки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про обтяження вказаного майна іпотекою, заборону на відчуження та арешту Кельменецького районного відділу ДВС, позивач 02.04.2018 звернувся до суду в межах строку визначеного ст. 122 КАС України.

Інформація щодо обізнаності позивача про відсутність відомостей про обтяження зазначеного майна іпотекою, заборону на відчуження та арешту в Державному реєстрі прав на нерухоме майно в матеріалах справи відсутня та третьою стороною не надана.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 29 березня 2019 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_8 ОСОБА_9