Справа № 524/10312/18
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 р.Справа № 524/10312/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Калитки О. М. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти № 1 БПП у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Макєєва Артема Миколайовича на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.02.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Предоляк О.С., вул. Першотравнева, 29/5, м. Кременчук, Полтавська, 39600, повний текст складено 18.02.19 року по справі № 524/10312/18

за позовом ОСОБА_2

до Інспектора роти № 1 БПП у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Макєєва Артема Миколайовича третя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України

про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року позивач, ОСОБА_2, звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з позовом до інспектора роти № 1 БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Макєєва А.М., в якому просив суд:

- визнати дії поліцейського роти № 1 УШІ у м. Кременчук Макєєва Артема Миколайовича при винесенні постанови серії НК №304512 неправомірними;

- скасувати постанову поліцейського роти № 1 УШІ у м. Кременчук Макєєва Артема Миколайовича серії НК №304512 про притягнення ОСОБА_2, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 та чі ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позову, позивач зазначав, що вважає постанову серії НК № 304512, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, винесену інспектором роти № 1 БПП у м. Кременчук Макєєвим А.М. безпідставною, протиправною та такою, що порушує його права та свободи.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.02.2019 року позов ОСОБА_2 до інспектора роти № 1 БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Макєєва Артема Миколайовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задоволено частково.

Скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення серії НК № 304512 від 04.12.2018, винесену інспектора роти № 1 БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Макєєвим А.М. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Провадження у справі закрито.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.03.2019 року виправлено описку в рішенні суду від 18.02.2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 1 БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Макєєва Артема Миколайовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, а саме другий абзац резолютивної частини викладено в наступній редакції:

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії НК № 304512 від 04.12.2018, винесену інспектора роти № 1 БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Макєєвим А.М. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. ч.1 ст.122, ч.1 ст. 126 КУпАП.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що згідно з постановою серії НК № 304512, водій ОСОБА_2 04.12.2018 року о 21 год. 10 хв. по вул. Театральній, 30 у м.Кременчуці, керуючи транспортним засобом MAZDA 3, номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушив п. 15.9 «г» ПДР та під час перевірки водій не пред'явив на вимогу поліцейського посвідчення водія, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР, у зв'язку з чим притягнений до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст. 126 КУпАП.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав суду допустимих доказів, які б підтверджували правомірність винесеної ним постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КпАП України та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Згідно з п.п. «г» п. 15.9 ПДР України зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Відповідно доч.1ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками ,- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Частиною ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов'язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

За змістом статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 цього Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

За змістом ст. 31 Закону України "Про національну поліцію", поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 40 цього Закону, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Як вбачається з матеріалів справи, докази дотримання умов, передбачених ч. 2 ст. 40 Закону України "Про національну поліцію", відсутні.

Відповідачем на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення до суду надано Диск із записом з місця події. На думку позивача, відеозаписом підтверджується той факт, що позивач зупинив автомобіль на відстані менше ніж 10 метрів від пішохідного переходу.

Між тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що відстань може вимірюватись спеціальними, передбаченими для цього технічними засобами, а не засобами відеофіксації.

З наданого відповідачем відеозапису не можливо чітко встановити відстань зупинки автомобіля від пішохідного переходу, відтак не можливо й з'ясувати чи є ця відстань меншою ніж 10 метрів.

Колегія суддів, звертає увагу на те, що працівники патрульної поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події та обставин адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, відтак, враховуючи те, що відповідач мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, яке описане в оскаржуваній постанові, однак ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції належних доказів правопорушення не надав, а відтак не довів порушення позивачем вимог пп. «г» п.15.9 ПДР України.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч. 1 ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Колегія суддів зазначає, що крім відеозапису відповідач не надав суду допустимих доказів, які б підтверджували правомірність винесеної ним постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КпАП України.

Проте, колегія суддів, не погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії НК № 304512 від 04.12.2018, винесену Інспектором роти № 1 БПП у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Макєєвим Артемом Миколайовичем в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках:

1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

3) якщо особа перебуває на території чи об'єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;

4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об'єктом вчинення правопорушення.

Відповідно до "а" пункту 2.1. Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно із пунктом 2.4 на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність в т.ч. за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що свою незгоду з обставинами притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУПАП позивач обґрунтовує тим, що він не скоював адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Проте, колегія суддів вважає, що наявність чи відсутність у діях водія правопорушення, яке було підставою для його зупинення працівником поліції не звільняє його від обов'язку пред'явити для перевірки посвідчення водія відповідної категорії. Невиконання цього обов'язку є складом самостійного правопорушення, яке передбачено ч.1 ст.126 КУпАП.

Також, факт вчинення ОСОБА_2 зазначеного правопорушення підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які знаходяться в матеріалах справи (а.с. 17) про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 за на які посилається відповідач як на доказ вчинення ОСОБА_5 правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. в оскарженій постанові.

Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, зробив передчасні висновки.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.02.2019 року по справі № 524/10312/18, в частині задоволенні позовних вимог, щодо скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії НК № 304512 від 04.12.2018, винесену Інспектором роти № 1 БПП у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Макєєвим Артемом Миколайовичем в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектор роти № 1 БПП у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Макєєва Артема Миколайовича задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.02.2019 року по справі № 524/10312/18 скасувати в частині задоволення позовних про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії НК № 304512 від 04.12.2018, винесену Інспектором роти № 1 БПП у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Макєєвим Артемом Миколайовичем в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В іншій частині рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.02.2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Калитка Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 02.04.2019 року