Справа № 161/15638/18
Суддя: Івасюта Л. В.
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/31/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2019 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі :

головуючої судді Івасюти Л.В.

з участю секретаря судового засідання Маковецької Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області, про визнання протиправною та скасування постанови від 16.08.2018р.,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд із вищевказаним позовом, який мотивує тим, що

16 серпня 2018 року Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Підгайцівської сільської ради винесено постанову №23 про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 156 частиною 2 КУпАП та рішенням Луцької міської ради №9/23 «Про заборону продажу пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів та змінами рішенням Луцького міської ради №59/138 від 30.04.2014 року» та накладено штраф у розмірі 1700 грн. Про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення її не було належним чином повідомлено, і відповідно 16 серпня 2018 року вона не була присутня на засіданні адміністративної комісії при виконавчому комітеті Підгайцівської сільської ради. Про винесення відносно неї оскаржуваної постанови №23 від 16.08.2018 року вона дізналася 25 вересня 2018 року у Луцькому районному відділі державної виконавчої служби, коли отримала копію даної постанови. Вважає, що постанова №23 від 16 серпня 2018 року прийнята Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Підгайцівської сільської ради є незаконною, необґрунтованою, і не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню. Вказує на те, що Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Підгайцівської сільської ради, не було дотримано вимог ст.277-2 КУпАП. Незважаючи на те, що вона повістки чи повідомлення про розгляд відносно неї адміністративної справи не отримувала, Адміністративна комісія провела засідання без її участі, чим порушила її права, передбачені ст.268 КУпАП, згідно з якою справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадку, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладання розгляду справи.

В описовій частини постанови зазначено , що 25.07.2018 року о 06 год. 55 хв. в м. Луцьку за адресою вул. Дубнівська, 2 з магазину «Київським майдан» продавцем ОСОБА_1 було реалізовано 2 пляшки пива «Гараж» ємністю 0,5 літра, кожна в скляній тарі, що підтверджується протоколом №2054 від 25.07.2018 року складеним Департаментом муніципальної варти Луцької міської ради, підписаним свідками. Відповідно до резолятивній частині постанови: визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 156 ч.2 КУпАП та рішенням Луцької міської ради №9/23 «Про заборону продажу пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів та змінами рішенням Луцького міської ради №59/138 від 30.04.2014 року».

Адміністративна комісія розглянула лише один протокол №2054 від 25.07.2018 року, який був складеним Департаментом муніципальної варти Луцької міської ради, та прийшла до висновку, що нібито вона вчинила правопорушення, при цьому не опитувала свідків, не перевіряла інших доказів, які б свідчили, що нею було здійснено реалізацію двох пляшок пива «Гараж». З вищевказаним твердженням Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Підгайцівської сільської ради не погоджується, оскільки прийняте останньою рішення про її винуватість за ч.2 ст.156 КУпАП та накладення стягнення у розмірі 1 700 грн. базується лише на одному протоколі №2054, без дослідження інших доказів та опитування свідків. З тексту постанови №23 вбачається, що протокол №2054 від 25.07.2018 року підписаний свідками. Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Підгайцівської сільської ради вимог ст.245 КУпАП не дотрималась і провела своє засідання формально не зясувавши усіх обєктивних обставин, не дослідивши жодного доказу, окрім протоколу №2054 від 25.07.2018 року, не допитала свідків, прийняла необґрунтовану і незаконну постанову №23 від 16.08.2018 року. З даної норми закону вбачається, що протокол №2054 не є єдиними та абсолютним доказом, який визначає винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Адміністративна комісія всупереч вимог ст.ст.251, 252 КУпАП не з'ясувала обєктивно усіх фактичних даних, які свідчать про відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення, обмежилась лише дослідженням протоколу №2054 від 25.07.2018 року і прийняла необґрунтовану і необєктивну оскаржувану постанову. Департаментом Муніципальної варти Луцького міської ради ніяких підтверджуючих документів (фіскального чеку), який би свідчив про те, що вона 25.07.2018 року о 06:55 год. здійснила реалізацію двох пляшок пива «Гараж» до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Підгайцівської сільської ради не надавалися. Сам по собі протокол №2054 від 25.07.2018 року за відсутністю підтверджуючих доказів, зокрема розрахункового документу (фіскального чеку), що засвідчує факт купівлі, з позначкою про дату продажу товару, не є абсолютним доказом, на під ставі якого можна було прийти до висновку про вчинення нею правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП.

Посилаючись на наведене, позивач просить суд визнати поважними причинами пропуску строку для оскарження постанови №23 від 16 серпня 2018 року та поновити строк на оскарження постанови Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Підгайцівської сільської ради №23 від 16.08.2018 року про притягнення її до адміністративної відповідальності та накладання адміністративного стягнення; визнати протиправною та скасувати постанову Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Підгайцівської сільської ради № 23 від 16 серпня 2018 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.156 КУпАП і накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн., та закрити справу про адміністративне правопорушення. Просила також стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позов підтримує.

Представник відповідача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов вважає безпідставним та просить відмовити в його задоволенні.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог та заперечень, суд установив таке.

Відповідно до ст.19 Конституції Україниоргани державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений якКонституцією, так і Законами України.

За змістом ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за якузакономпередбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАПорган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із п.1 ч.1ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

Адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за правопорушення, передбачені ч. 2ст. 156 КУпАП (ч.1ст.218 КУпАП).

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності ззаконом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно дост.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеномузакономпорядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як слідує з матеріалів справи, 25.07.2018р. інспектором відділу департаменту муніципальної варти Луцької міської ради складено протокол № 2054, відповідно до якого позивач ОСОБА_1, працюючи продавцем, здійснила 25.07.2018 року о 06 год. 55 хв. в м. Луцьку за адресою вул. Дубнівська, 2 з магазину «Київським майдан», реалізацію 2 пляшок пива «Гараж» ємністю 0,5 літра, кожна в скляній тарі, чим вчинила порушення, передбачене статтею 156 ч.2 КУпАП та рішенням Луцької міської ради № 9/23 від 20.04.2011р. «Про заборону продажу пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів» із змінами згідно рішення № 59/138 від 30.04.2014р.

Вказані обставини стверджуються також рапортом інспектора від 25.07.2018р., фотографіями із зображеннями двох пляшок пива та магазину «Київський майдан» .

Судом встановлено, що ці матеріали були скеровані Департаментом муніципальної варти Луцької міської ради на розгляд Підгайцівській сільській раді Луцького району Волинської області.

За результатами розгляду вказаних матеріалів Адміністративною комісією при Виконавчому комітеті Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської обл. винесено постанову № 23 від 16.08.2018р., якою визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, та рішення Луцької міської ради № 9/23 від 20.04.2011р. «Про заборону продажу пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів» із змінами згідно рішення № 59/138 від 30.04.2014р., та накладено на ОСОБА_1 штраф в розмірі 1700 грн.

Судом встановлено, що позивач про винесення оскаржуваної постанови дізналася 25 вересня 2018 року у Луцькому районному відділі державної виконавчої служби, коли отримала копію даної постанови.

В частині вирішення питання про поважність причин несвоєчасного звернення ОСОБА_1 до суду із розглядуваним позовом, суд враховує таке.

Поряд із зверненням до суду із розглядуваною позовною заявою, позивачем подано заяву про поновлення процесуального строку звернення до суду . Наведена заява обґрунтована тим, що спірна постанова винесена відповідачем за її відсутності, про наявність такої вона дізналася 25 вересня 2018 року у Луцькому районному відділі державної виконавчої служби, коли отримала копію даної постанови.

Вказані обставини під час судового розгляду не спростовані, при цьому відповідачем представлені копії документів щодо невручення позивачу скеровуваної кореспонденції, в тому числі копії постанови № 23 від 16.08.2018р.

Згідно усталеної судової практики поважними причинами в частині пропуску строку звернення до суду є лише такі обставини, які об'єктивно є непереборними та не залежать від волевиявлення особи, яка пред'являє позов, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Обов'язковою умовою для залишення адміністративного позову без розгляду є не лише встановлення факту пропуску строку звернення до суду, а й відсутність підстав вважати, що такий строк пропущений з поважних причин.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно змісту п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст.289 КУпАП строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення складає десять днів з дня винесення вказаної постанови; також цією нормою передбачена можливість поновлення цього строку в разі його пропуску з поважних причин.

З наведеного слідує, що позивач не мала реальної можливості для своєчасного звернення до суду із розглядуваним позовом через відсутність інформації про винесення спірної постанови; лише після отримання від органу державної виконавчої служби останньої 25 вересня 2018 року, вона упродовж 10-денного строку звернулася до суду із розглядуваним позовом, тобто, в розумний інтервал часу вжила заходів для оскарження спірної постанови.

За таких обставин, причини пропуску строку на оскарження постанови Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області № 23 від 16.08.2018р. по справі про адміністративне правопорушення слід визнати поважними.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про поновлення позивачу строку звернення до суду для захисту свого права, оскільки відповідачем не заявлено клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду із-за пропуску строку звернення до суду.

Позивач наголошує на тому, що вона не була в установленому порядку повідомлена відповідачем про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що відповідачем було направлено в установлені строки на адресу позивача повідомлення щодо для явки для розгляду протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, скерована повістка не була вручена ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Із урахуванням наведеного, враховуючи, що скерована на адресу позивача повістка була повернута органом поштового зв'язку без вручення адресату, тому не можна вважати, що у відповідача були достовірні відомості про своєчасне сповіщення ОСОБА_1

про місце і час розгляду справи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП , у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається у протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Разом з тим, наявні у справі протокол № 2054 від 25.07.2018р. таким вимогам не відповідає, оскільки:

невірно вказане місце вчинення правопорушення - магазин «Київський майдан», хоча згідно долучених фотознімків повинен бути магазин «Київський майдан»;

відсутня вказівка щодо долі предмету правопорушення двох пляшок пива;

не вказано особу, яка здійснювала придбання алкогольних напоїв, при цьому в матеріалах справи є відсутніми її пояснення;

За таких обставин складений протокол не може вважатися відповідно до ст.251 КупАП належним доказом по справі.

Відповідно до ч.2 ст.156 КупАП порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як випливає з матеріалів справи, позивач заперечувала факт вчинення нею правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП.

Аналіз сукупності представлених доказів по справі (у тому числі показань свідків) вказує на те, що таких є недостатньо для підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП.

Окрім вищеперерахованих недоліків протоколу, під час розгляду справи не було вірно встановлено місце вчинення порушення , не з'ясовано долю речових доказів (двох пляшок пива), а також не надано оцінки відсутності будь-яких розрахункових документів на реалізацію пива та письмових пояснень особи, яка придбала вказані алкогольні напої.

Водночас, будь-яких доказів того, що позивач протягом року неодноразово вчиняла розглядуване правопорушення відповідачем не представлено, хоча вказана обставина ним була врахована під час винесення постанови № 23 від 16.08.2018р.

Оцінюючи в сукупності наведені обставини, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП.

Такий висновок випливає з факту неналежного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, неповідомлення позивача про час та місце розгляду відповідачем її справи, допущених неточностей щодо місця вчинення порушення, що має значення для вирішення питання про наявність (чи відсутність) в діях позивача адміністративного правопорушення, винність у його вчиненні, кваліфікацію дій особи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст.139 КАС України підстав для розподілу судових витрат у вигляді судового збору в цій справі немає.

Щодо вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного.

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому ст.134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.

За змістом ч.3 ст.134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем до матеріалів справи долучені договір про надання правової допомоги № 34-2/18 від 28.09.2018р., укладений між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_2 , розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу, квитанцію до прибуткового касового ордера № 008 від 28.11.2018р. на суму 3000 грн. (а.с.19).

Згідно цих документів позивач прийняла від адвоката роботи по наданню професійної правової допомоги на загальну суму 3000 грн.

Разом з тим, відповідно до ч.5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Оскільки предметом оскарження по справі є постанова про накладення штрафу в розмірі 1700 грн., тому заявлена сума витрат на правову допомогу в розмірі 3000 грн. не може вважатися співмірною із ціною позову, а тому суд дійшов висновкупро стягнення з відповідача в користь позивача 1500 грн. витрат на правову допомогу.

Разом з тим не доведено відображення адвокатом ОСОБА_2доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затв. наказом Міндоходів № 481 від 16.09.2013р. «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення».

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачем неправомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності згідно ч.2 ст.156 КУпАП, а відтак заявлений ОСОБА_1 позов про визнання протиправною і скасування спірної постанови в справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованим та підставним, та підлягає до задоволення, а в частині стягнення судових витрат позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 73, 74, 139, 242-246, ч.3 ст.268, КАС України, ст.ст. 156, 268, 283 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області № 23 від 16.08.2018 року та поновити строк на оскарження постанови Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області.

Визнати протиправною та скасувати постанову Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області № 23 від 16.08.2018 року , якою визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накладено на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 1500грн.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, адреса: 45602, Волинська область, Луцький район, с.Підгайці, вул.Виговського, 8.

Відповідач: Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області, адреса: 45602, Волинська область, Луцький район, с.Підгайці, вул. Шкільна, 30.

Суддя Івасюта Л.В.