Справа № 522/249/19
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2019-03-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №522/249/19
Провадження №2-а/522/27/19
УХВАЛА

про повернення позову

30 березня 2019 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В., розглянувши адміністративну справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного спеціаліста Інспекції з благоустрою міста Управління з благоустрою та екологічної безпеки департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради Тимощука Д.В. , Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування приписів та постанов про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі 16.01.2019 року звернулися до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до Головного спеціаліста Інспекції з благоустрою міста Управління з благоустрою та екологічної безпеки департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради, Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування приписів та постанов про адміністративне правопорушення.

Позовна заява надійшла до судді 17.01.2019 року.

Ухвалою суду від 21.01.2019 року зазначений позов було залишено без руху.

Зазначену ухвалу було направлено позивачам 24.01.2019 року. ОСОБА_2 , отримала ухвалу суду 01.02.2019 року, поштовий конверт, що направлявся ОСОБА_1 , повернувся до суду із відміткою «за закінченням строку зберігання».

Ніяких заяв на виконання ухвали суду не надходило. У зв`язку з чим, судом встановлено, що позивачами належним чином не усунуті недоліки поданої заяви.

Судом також враховується, що відповідно до ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з ч.1 ст.7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п. 36).

На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132).

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

У зв`язку з тим, що позивачами недоліки поданої заяви відповідно до ухвали Приморського районного суду міста Одеси від 21.01.2019 року не усунуті, суддя вважає, що у відповідності до ст.169 КАС України, позовну заяву, слід повернути позивачеві та роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи викладене, керуючись п.1 ч.4 ст.169, ст.ст.241, 243, 294 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного спеціаліста Інспекції з благоустрою міста Управління з благоустрою та екологічної безпеки департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради Тимощука Д.В. , Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування приписів та постанов про адміністративне правопорушення - повернути позивачам, роз`яснивши, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.В. Домусчі