Справа № 805/2706/17-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року справа №805/2706/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В, суддів: Блохіна А.А., Шишова О.О., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року (повне судове рішення складено 17 жовтня 2017 року у м. Слов'янську) у справі № 805/2706/17-а (суддя в І інстанції Галатіна О.О.) за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі - ГУ НП), у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП № 1195 від 29 червня 2017 року та наказ № 317 о/с від 04 квітня 2017 року про його звільнення з Національної поліції України у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби;

- зобов'язати відповідача поновити ОСОБА_2 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Мар'їнського відділення поліції Волноваського відділу поліції ГУ НП майора поліції з 05 липня 2017 року;

- стягнути з відповідача на користь позивача грошове забезпечення в розмірі середньої заробітної плати за весь час вимушеного прогулу з 05 липня 2017 року до моменту фактичного відновлення на посаді;

- стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти, витрачені на правову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що зазначені в наказі ГУ НП № 1195 від 29 червня 2017 року обставини не відповідають дійсності, оскільки причиною погіршення стану здоров'я (позивача) 28 квітня 2017 року було не алкогольне сп'яніння, а гіпертонічна хвороба, що підтверджується медичними документами. Також позивач зауважив, що за період проходження служби в органах внутрішніх справ до нього жодного разу не застосовували дисциплінарного стягнення, тому те, що стосовно нього одразу обрали найсуворіший вид дисциплінарного стягнення вважає не співмірним заходом дисциплінарного впливу.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року у задоволенні позовних вимоги відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Донецький апеляційний адміністративний суд постановою від 12 грудня 2017 року скасував постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року та прийняв нову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнив частково, внаслідок чого:

- визнано протиправними та скасовано наказ ГУ НП № 1195 від 29 червня 2017 року та наказ № 317 о/с від 04 липня 2017 року про звільнення ОСОБА_2 з Національної поліції України у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби;

- зобов'язано ГУ НП поновити позивача на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Мар'їнського відділення поліції Волноваського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області майора поліції з 06 липня 2017 року;

- стягнуто з ГУ НП на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 06 липня 2017 року по 12 грудня 2017 року у сумі 44431,52 грн.;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ НП на користь позивача витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката у сумі 3200 грн.

Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді та в частині стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 8727,62 грн. суд апеляційної інстанції звернув до негайного виконання, у задоволенні решти позовних вимог - відмовив.

Постановою Верховного Суду від 17 січня 2019 року касаційну скаргу ГУ НП задоволено частково, внаслідок чого постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року в частині стягнення на користь ОСОБА_2 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 06 липня 2017 року по 12 грудня 2017 року скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд (в цій частині) до суду апеляційної інстанції.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 в цій справі, за винятком стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, вирішені по суті попередніми судовими рішеннями, тому апеляційний суд надає правову оцінку лише останнім позовним вимогам, щодо яких Верховним Судом направлено на новий апеляційний розгляд.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем стверджується, що на день звільнення ОСОБА_2, розмір його грошового забезпечення складав 5940 грн. (посадовий оклад 2400 грн., оклад за спеціальне звання 2000 грн., надбавка за вислугу років 1540 грн., а премія йому не встановлювалась). Також за ухваленим в цій справі рішенням апеляційного суду ОСОБА_2 в березні 2017 року вже виплачено 44431,52 грн.

Всі особи, які беруть участь в справі, до апеляційного суду не прибули.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, здійснюючи розрахунок грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, виходить з наступного.

Виплата грошового забезпечення поліцейських регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова № 988).

Пунктом 2 Постанови № 988 визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Наказом МВС України від 06 квітня 2016 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 29 квітня 2016 року № 669/28799, затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260).

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку № 206 передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв'язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Пунктом 9 розділу І цього ж Порядку встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Зі змісту Порядку № 206, який є спеціальним для вирішення даних спірних правовідносин та діяв на час звільнення позивача, вбачається, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

У свою чергу, пунктом 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок № 100), визначено, що нарахування виплат, які обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Таким чином, при визначенні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який підлягає присудженню на користь позивача з відповідача, правильним є обчислення не робочих, а календарних днів для обрахунку грошового забезпечення.

При цьому слід вказати наступне.

Згідно довідки УФЗБО ГУНП в Донецькій області від 09 серпня 2017 року № 783/26/01-2017 грошове забезпечення колишнього працівника Мар'їнського ВП Волноваського ВП ОСОБА_2, визначене на дату звільнення, складало 5940 грн., з них:

посадовий оклад - 2400,00 грн.

оклад за спеціальне звання - 2000,00 грн.

надбавка за вислугу років (35%) - 1540,00 грн (т.1 а.с.66).

Відповідач наполягає, що на день звільнення ОСОБА_2, розмір його грошового забезпечення складав 5940 грн.

Однак, апеляційний суд не погоджується з такими доводами та вважає за необхідне розраховувати розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 виходячи з розміру його грошового забезпечення за останні два місяці, шо передують місяцю, в якому відбулось звільнення, застосовуючи правила, передбачені пунктом 8 Порядку № 100, оскільки іншого нормативно-правового акту, який би встановлював правила такого обрахунку, на теперішній час не існує.

Звільнення ОСОБА_2 мало місце 05.07.2017.

Згідно довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП в Донецькій області про доходи ОСОБА_2, грошове забезпечення позивача у травні 2017 року складало 12 099,78 грн., у червні 2016 року 12 099,78 грн. (т.1 а.с.67).

Середньоденна заробітна плата складає: (12 099,78 грн. + 12 099,78 грн.) : 61 календарний день за два місяці = 396,71 грн.

Період вимушеного прогулу позивача з 06.07.2017 (перший робочий день після звільнення позивача) по 12.12.2017 включно (дата прийняття судом рішення про поновлення позивача на посаді) складає 160 календарних дня.

Отже, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу позивача за період з 06.07.2017 по 12.12.2017 складає 63 473,60 грн. (160 календарних дня х 396,71 грн).

Аналогічна позиція щодо застосування норм спеціального нормативно-правового акту (Порядку № 260) та розрахунку грошового забезпечення міститься в постанові Верховного Суду від 19 липня 2019 року у справі № 805/1110/17-а (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 75424287).

Щодо доводів ГУ НП, які викладені у відзиві, який надійшов на адресу Першого апеляційного суду 18 березня 2019 року стосовно виплати грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в сумі 44 431 грн. 52 коп. (довідка УФЗБО ГУНП в Донецькій області від 12.03.2017 № 187), колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 380 КАС України якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він:

1) закриває провадження у справі;

2) залишає позов без розгляду;

3) відмовляє в позові повністю;

4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

За розрахунком, наведеним в цьому судовому рішенні, на користь позивача підлягає більша сума, ніж виплачена відповідачем, тому посилання на приписи ч. 2 ст. 380 КАС України є незмістовними.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в тій частині, яка переглядається цим судовим рішенням, є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, але ухвалив судове рішення з частковим порушенням норм матеріального права, що відповідно до вимог ст. 317 КАС України є підставою для часткового скасування судового рішення.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року у справі № 805/2706/17-а в частині стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - скасувати, прийнявши в цій частині нову постанову.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 06 липня 2017 року по 12 грудня 2017 року у сумі 63473 (шістдесят три тисячі чотириста сімдесят три гривні) 60 коп.

Повне судове рішення - 02 квітня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Сіваченко

Судді А.А. Блохін

О.О. Шишов