Справа № 757/199/18-а
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 757/199/18-а Суддя (судді) першої інстанції: Шейко Т.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.

Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Гужві К.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Голови Зікрачівської сільської ради Білик Ірини Анатоліївни про визнання протиправним та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_3 з позовом до Голови Зікрачівської сільської ради Білик Ірини Анатоліївни, в якому просив суд:

- скасувати рішення Зікрачівської сільської ради Кагарлицького району Київської області від 22.08.2017 року, прийняті згідно Протоколу №1 позачергового пленарного засідання ради XIII сесії VII скликання від 22.08.2017 року;

- скасувати рішення Зікрачівської сільської ради Кагарлицького району Київської області від 17.10.2017 року прийняті згідно Протоколу №1 позачергового пленарного засідання XIV сесії VII скликання від 17.10.2017 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва 17 січня 2019 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 січня 2019 року та задовольнити його позовну заяву у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що, на його думку, в оскаржуваному рішенні убачається упередженість суду, нехтування чинним законодавством України, безпідставне ставлення одних статей закону над іншими. Зокрема, позивач стверджує, що судом не правомірно надано перевагу ч. 12 ст. 46 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» перед приписами ч. 4 та ч. 17 вказаної норми.

На думку апелянта, оскаржуване судове рішення ґрунтується виключно на домислах та припущеннях суду першої інстанції, а тому є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу відповідно до змісту якого останній зазначив, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та таким, що прийнято без порушень норм матеріального та процесуального права.

Натомість апеляційна скарга не відповідає дійсним обставинам, які підтверджуються наявними у справі доказами, дослідженому судом першої інстанції у порядку встановленим КАС України.

Зокрема, відповідач вказує, що суд першої інстанції не встановлював одних норм права над іншими, а надав роз'яснення щодо їх правильного застосування. Разом з цим, відповідач вважає, що доводи апелянта про те, що депутати не були належним чином повідомлені про скликання 13 та 14 сесій є безпідставними, оскільки розпорядження про скликання вказаних сесій були доведені до відома депутатів шляхом направлення телефонограм та додатково відповідна інформація була розміщена на стенді оголошень Зікрачівської сільської ради.

За наведених обставин відповідач просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 січня 2019 року - без змін.

Учасники судового процесу, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явились та явку уповноважених представників до суду не забезпечили.

Від позивача до суду надійшло клопотання про перенесення судового засідання на іншу дату у зв'язку з необхідністю здійснення заміни його представника.

Відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу заявлено клопотання про здійснення апеляційного розгляду даної справи без його участі за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Згідно з ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За наведених обставин, колегія суддів вирішила відмовити у задоволенні клопотання позивача про перенесення розгляду справи та визнала за можливе здійснити апеляційний розгляд даної справи у порядку письмового провадження.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 28 липня 2017 відбулись громадські слухання про розгляд ініціативи Кагарлицького міського голови щодо добровільного об'єднання територіальних громад.

Згідно з даними наявного у матеріалах справи протоколу громадських слухань від 28.07.2017 позивач був присутній на вказаних зборах.

Після проведених громадських слухань з питання добровільного об'єднання територіальних громад Зікрачівським сільським головою було видане розпорядження від 21.08.2017 року № 06 "Про скликання позачергової тринадцятої сесії Зікрачівської сільської ради VII скликання" на 22.08.2017.

З матеріалів справи вбачається, що про розгляд даної сесії депутати сільської ради були повідомлені 21.08.2017 засобами телефонного зв'язку, що підтверджується наявною у матеріалах справи телефонограмою та даними з витягу журналу телефонограм.

З наявного у справі протоколу № 1 від 22.08.2017 пленарного засідання Зікрачівської сільської ради XIII сесії VII скликання вбачається, що кількісний склад депутатів - 12 осіб. На вказаній сесії були присутні 10 з 12 депутатів. Відсутні депутати - ОСОБА_5 та ОСОБА_3

В роботі сесії приймали участь депутат Київської обласної ради, Кагарлицький міський голова, депутати районної та міської ради, а також жителі села.

Тобто, з наведеного вбачається, що більшість депутатів Зікрачівської сільської ради, а також інші особи, у тому числі і жителі села, були обізнані про проведення 22.08.2017 позачергової тринадцятої сесії Зікрачівської сільської ради VII скликання".

На порядок денний вказаної сесії було поставлено питання, зокрема, про надання згоди на добровільне об'єднання територіальної громади села Зікрачів в Кагарлицьку міську об'єднану територіальну громаду з центром в місті Кагарлик та делегування представника до спільної робочої групи.

За результатами поіменного голосування більшістю голосів присутніх депутатів, а саме 8 осіб (7 депутатів та сільській голова) було вирішено: дати згоду на добровільне об'єднання територіальної громади села Зікрачі, Зікрачівської сільської ради в Кагарлицьку міську об'єднану територіальну громаду з центром в місті Кагарлик та делегувати сільського голову Білик І.А. до складу робочої групи з підготовки проектів рішень щодо добровільного об'єднання територіальних громад.

13.10.2017 розпорядженням сільського голови № 09 "Про скликання позачергової чотирнадцятої сесії Зікрачівської сільської ради VII скликання" було скликано чотирнадцяту сесію Зікрачівської сільської ради VII скликання на 17.10.2017.

З матеріалів справи вбачається, що про розгляд даної сесії депутати сільської ради були повідомлені 16.10.2017 засобами телефонного зв'язку, що підтверджується наявною у матеріалах справи телефонограмою та даними з витягу журналу телефонограм.

З наявного у справі протоколу № 1 від 17.10.2017 пленарного засідання Зікрачівської сільської ради XIV сесії VII скликання вбачається, що кількісний склад депутатів - 12 осіб. На вказаній сесії були присутні 7 з 12 депутатів. Відсутні депутати - ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

В роботі сесії приймали участь Кагарлицький міський голова, депутат Кагарлицької районної ради, секретар Кагарлицької міської ради, а також мешканці села Зікрачі.

Тобто, з наведеного вбачається, що більшість депутатів Зікрачівської сільської ради, а також інші особи, у тому числі і жителі села, були обізнані про проведення 17.10.2017 позачергової чотирнадцятої сесії Зікрачівської сільської ради VII скликання".

На порядок денний ставилося питання, зокрема, про схвалення проекту рішення "Про добровільне об'єднання територіальних громад".

За результатами поіменного голосування всіма присутніми депутатами, що становили більшість від загального складу ради (7 осіб), а також сільським головою було вирішено: схвалити проект рішення Зікрачівської сільської ради "Про добровільне об'єднання територіальних громад", підготовлений спільною робочою групою та доручити Кагарлицькому міському голові ОСОБА_9 та подати проект рішення Зікрачівської сільської ради "Про добровільне об'єднання територіальних громад" Київській обласній державній адміністрації для надання висновку щодо відповідності цього проекту Конституції та законам України.

Водночас, як стверджує позивач, вказані розпорядження № 06 та № 09 про скликання позачергових не були доведені до його відома відповідачем, що є порушенням ч. 10 ст. 46 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" та п. 2.9 р. II Регламенту сьомого скликання Зікрачівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, які передбачають завчасне повідомлення депутатів і населення про скликання сесії не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради.

Позивач стверджує, що внаслідок порушення відповідачем вказаних вимог законодавства та неповідомлення його про дати та час засідання сесій, він був позбавлений права ухвального голосу з питань, які розглядалися на вказаних сесіях ради, а також на засіданнях постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано.

За наведених обставин, позивач вважає, що прийняті на вказаних сесіях рішення є такими, що прийняті з порушенням норм чинного законодавства та Регламенту сьомого скликання Зікрачівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, порушують його законні права та інтереси, а тому звернувся до суду із даним адміністративним позовом про їх скасування.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність встановленого законом способу доведення до відома депутатів рішень про скликання сесій ради із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, не можливо трактувати на користь певної із сторін, оскільки питання такого інформування, може бути вирішено відповідними суб'єктами в межах їх компетенції та законодавчо наданих повноважень.

Крім того, судом зазначено, що оскільки на позачергових пленарних засіданнях Зікрачівської сільської ради Кагарлицького району Київської області XIII сесії VII скликання від 22.08.2017 та XIV сесії VII скликання від 17.10.2017 винесені на їх розгляд питання були підтримані більшістю присутніх депутатів від загального складу ради, а згадані протоколи засідань не містять жодних зауважень відносно їх проведення, суд дійшов висновку, що депутати Зікрачівської сільської ради були повідомлені відповідачем про дату, час та місце проведення засідань цих сесій, а присутні на вказаних засіданнях особи були обізнані про предмет розгляду. При цьому, судом не було встановлено порушень процедурного характеру, у тому числі таких, що мали б суттєвий вплив на прийняті радою рішення та, в свою чергу, могли слугувати достатніми підставами для визнання їх незаконними.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з приписами ст. 2 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Частиною 1 ст. 10 вказаного Закону передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Положеннями ст. 46 ЗУ № 280/97-ВР встановлено, що сільська рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Порядок скликання першої сесії новообраної сільської ради визначений частиною другою вказаної норми. Наступні сесії сільської ради скликаються сільським головою.

Рішення про скликання сесії ради доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради.

Сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради.

При цьому, положеннями статті 49 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад» від 11.07.2002 № 93-IV депутат зобов'язаний брати участь у роботі сесій ради, засідань постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано.

Порядок скликання позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, визначаються регламентом ради з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Як вбачається з наявного у матеріалах справи Регламенту Зікрачівської сільської ради VII скликання, останній містить аналогічні положення зазначеним вище нормам законодавства.

Зокрема, п. 2.9 Регламенту встановлено, що розпорядження про скликання сесії ради доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради.

Сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради (пункт 2.11).

Депутат зобов'язаний брати участь у роботі сесій ради, засідань постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано (10.4).

Сесії ради проводяться гласно із забезпеченням права кожного бути присутнім на них, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до вимог ст. 59 ЗУ № 280/97-ВР рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Отже, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що нормами чинного законодавства, а також приписами Регламенту Зікрачівської сільської ради VII скликання не передбачено порядку доведення до відома депутатів і населення розпорядження про скликання сесії ради.

При цьому, з огляду на те, що в матеріалах справи наявні телефонограми про повідомлення депутатів про дату та час проведення тринадцятої та чотирнадцятої позачергових сесій ради, а також те, що на цих сесіях була присутня більшість депутатів Зікрачівської сільської ради VII скликання та мешканці села, колегія суддів приймає доводи відповідача про те, відповідні розпорядження про скликання сесій ради були доведені до відома депутатів і населення своєчасно та у належний спосіб.

Натомість, позивачем вказаних доводів суб'єкта владних повноважень жодним чином не спростовано та жодних доказів на підтвердження обґрунтованості тверджень щодо неналежного його повідомлення суду не надано. При цьому, колегія суддів зауважує, що обов'язок ради доведення до відома депутатів розпорядження про скликання сесії не звільняє депутата від обов'язку брати участь у роботі сесій ради, засідань постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано та цікавитись відповідними питаннями. У свою чергу, слід зазначити, що позивач був присутній на громадських обговореннях де вирішувалось питання щодо добровільного об'єднання територіальних громад.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що як вбачається з протоколів позачергових пленарних засідань Зікрачівської сільської ради від 22.08.2017 року та від 17.10.2017 року убачається, що на них були присутні десятеро та, відповідно, семеро депутатів від загального складу в дванадцять чоловік, у той час як згідно частини дванадцятої статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", положення якої кореспондуються з пунктом 2.11 розділу II зазначеного вище Регламенту, сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради.

При цьому, як вже зазначалось оскаржувані рішення були прийняті більшістю депутатів від загального складу ради, що узгоджується з приписами ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та Регламенту Зікрачівської сільської ради.

Будь-яких інших порушень процедурного характеру, які мали б суттєвий вплив на прийняті радою рішення та, в свою чергу, могли слугувати достатніми підставами для визнання їх незаконними з урахуванням вказаних позивачем доводів, судом апеляційної інстанції під час перегляду даної адміністративної також не встановлено.

Доводи позивача про неможливість виконання службових обов'язків головою Зікрачівської сільської ради у зв'язку з існуванням кримінального провадження не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки дане питання не є предметом предметом даного розгляду справи та повинно вирішуватись в іншому порядку. При цьому, колегія суддів також зауважує, що вирок Кагарлицього районного суду від 21.10.2015 по справі № 368/2242/14-к, на який посилається позивач, був скасований та направлений на новий розгляд до суду першої інстанції.

Положеннями ч. 1 ст. 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, колегія суддів зауважує, що враховуючи принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості, обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем не звільняє позивача від обов'язку доказування протилежного.

Натомість, позивачем не доведено належними та допустимими доказами обґрунтованості своїх позовних вимог.

У той час як відповідачем було надано суду достатню кількість доказів на підтвердження правомірності дій та прийняття Зікрачівською сільською радою рішень, що є підставами та предметом даного позову.

Разом з цим, колегією суддів встановлено, що відповідні обставини були повно та всебічно досліджені судом першої інстанції та їм було надано належну правову оцінку із дотриманням діючих норм матеріального та процесуального права.

Крім того, колегією суддів встановлено, що вказані позивачем в апеляційній скарзі доводи не свідчать про наявність передбачених ст. 317 КАС України підстав для скасування рішення суду першої інстанції, зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Доводи апелянта про упередженність судду під час розгляду даної справи також не приймається колегією суддів до уваги, оскільки в разі наявності відповідного сумніву, позивач мав право заявити відвід. Водночас, оскільки позивачем відводу судді під час розгляду справи заявлено не було, такі доводи апелянта є безпідставними.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.243-245, 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді О.О. Беспалов

О.А. Губська

Повний текст постанови виготовлено 28 березня 2019 року