Справа № 240/5582/18
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2019 року м. Житомир справа №240/5582/18
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Попової О. Г.,
секретар судового засідання Бойко Т.О.,
представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов'язання зарахувати в страховий стаж період роботи,
ІСТОРІЯ СПРАВИ
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
1. ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить:
- визнати протиправними дії Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу період роботи згідно записів трудової книжки за № 8, 9, 10 за період роботи з 05 липня 1977 року по 31 липня 1979 року;
- зобов'язати Новоград-Волинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати у страховий стаж період роботи згідно записів трудової книжки за № 8, 9, 10 за період роботи з 05 липня 1977 року по 31 липня 1979 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач протиправно не включає до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 05 липня 1977 року по 31 липня 1979 року відповідно до записів трудової книжки за № 8, 9, 10.
2. Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого провадження та викликом (повідомленням) учасників справи.
21 грудня 2018 року на офіційну електронну адресу суду надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи (а.с. 22), у зв'язку із чим підготовче засідання, призначене на 21 грудня 2018 року об 11:00 було відкладено на 22 січня 2019 року о 12:00.
21 січня 2019 року на офіційну електронну поштову адресу суду надійшло клопотання представника Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відкладення розгляду справи.
В підготовчому засіданні, призначеному на 22 січня 2019 року о 12:00 судом в порядку статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) без виходу до нарадчої кімнати було постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 19 лютого 2019 року о 12:00, явку представника відповідача у наступне судове засідання визнано судом обов'язковою, що занесено секретарем судового засідання до протоколу судового засідання від 22 січня 2019 року.
3. 04 лютого 2019 року до відділу документального забезпечення суду в порядку статті 162 КАС України надійшов відзив на позовну заяву вих. №529/07 (а.с. 41).
В прохальній частині відзиву представником відповідача заявлено клопотання щодо закриття провадження у справі у зв'язку із фактичним зарахуванням до страхового стажу позивача стажу роботи з 05 липня 1977 року по 31 липня 1979 року відповідно до записів трудової книжки за № 8, 9, 10.
Суд наголошує, що відповідачем в порушення положення статей 166, 167 КАС України клопотання про закриття провадження у справі не викладено окремим письмовим документом із дотриманням вимог, визначених статтею 167 КАС України. Крім того, викладення у відзиві на адміністративний позов заяв та клопотань не передбачено чинними нормами процесуального законодавства та суперечить статті 162 КАС України.
Суд також звертає увагу відповідача, що подальше недотримання суб'єктом владних повноважень норм процесуального законодавства при поданні відзиву на адміністративний позов, інших заяв та клопотань має наслідком застосування судом положень частини другої статті 167 КАС України в частині повернення таких заяв по суті справи та інших клопотань без розгляду.
4. 13 лютого 2019 року до відділу документального забезпечення суду у строк та в порядку, визначеному статтею 163 КАС України, надійшла відповідь на відзив (а.с. 46 та зворот).
5. 18 лютого 2019 року до відділу документального забезпечення суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, у зв'язку з чим судовий розгляд справи, призначений на 19 лютого 2019 року о 12:00 було відкладено на 06 березня 2019 року о 12:00.
В судовому засіданні, призначеному на 06 березня 2019 року о 12:00 судом в порядку статті 243 КАС України без виходу до нарадчої кімнати було постановлено ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні до 18 березня 2019 року о 15:00, що занесено секретарем судового засідання до протоколу судового засідання від 06 березня 2019 року.
6. В судове засідання, призначене на 18 березня 2019 року о 15:00 прибули позивач, представник позивача та представник відповідача.
Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.
7. Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
У відповідності до положень частини третьої статті 243 КАС України та зважаючи на складність справи, складення рішення у повному обсязі може бути відкладено на строк до десяти днів з дня закінчення розгляду справи.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
8. Відповідно до змісту позовної заяви, відповіді на відзив та наданих у судовому засіданні позивачем і представником позивача пояснень, позивач наголошує, що відповідачем протиправно не було включено до страхового стажу позивача періоду роботи з 05 липня 1977 року по 31 липня 1979 року, який зафіксовано у трудовій книжці за записами № 8, 9, 10.
Вказує, що вказані дії відповідача порушують конституційні права позивача на отримання гідного пенсійного забезпечення.
9. Як встановлено зі змісту відзиву на позовну заяву та наданих у судовому засіданні представником відповідача пояснень, Новоград-Волинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні за безпідставністю.
Вказує, що позивачу вже було здійснено включення до страхового стажу періоду роботи з 05 липня 1977 року по 31 липня 1979 року, а тому Новоград-Волинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_4 та законами України.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
10. ОСОБА_1 з 05 липня 1977 року по 31 липня 1979 року працював у Російській Федерації в тракторній бригаді радгоспу "Казанський" Золотухинського району Курської області, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями архівної довідки Адміністрації Золотухинського району Курської області №01-29/1893 від 31 липня 2018 року (а.с. 13) та трудової книжки ОСОБА_1 (а.с. 17).
Встановлено та не заперечується сторонами, що Новоград-Волинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом вих. 2173/02.1 від 14 червня 2018 року, за результатами розгляду адвокатського запиту щодо не зарахування в трудовий стаж ОСОБА_1 періодів роботи, зокрема, з 05.07.1977 по 01.08.1978, повідомило про неможливість такого зарахування у зв'язку із наявністю виправлень у записі в трудовій книжці в частині дати (а.с. 10 та зворот).
11. 18 жовтня 2018 року позивачем було повторно подано заяву про перерахунок пенсії, яка була зареєстрована відповідачем за вх. №2515 (а.с. 67). До вказаної заяви додано копію паспорта, трудову книжку, а також архівну довідку №01-29/1893 (а.с. 14).
Рішенням Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №68 від 23 жовтня 2018 року позивачу відмовлено в перерахунку пенсії за віком щодо зарахування стажу роботи відмовлено (а.с. 15).

Так, відповідач листом вих. №5235/03.1 від 23 жовтня 2018 року повідомив позивачу, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 18 жовтня 2018 року позивачу рішенням Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №68 від 23 жовтня 2018 року було відмовлено у перерахунку пенсії за віком щодо зарахування до стажу роботи періодів роботи з 1977 року по 1978 рік, оскільки надана позивачем довідка містить лише дані про момент звільнення - 01.08.1979, в той час як дані про момент прийняття позивача на роботу відсутні (а.с. 16 та зворот).

12. Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області вих. №14383/02-01 від 22 листопада 2018 року, Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області вважає за можливе провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням стажу з 05.07.1977 по 01.08.1978 за наявними документами у пенсійній справі (а.с. 66).

В подальшому спірний період роботи з 05.07.1977 по 31.07.1979 було включено до страхового стажу ОСОБА_1, що підтверджується копією роздруківки із підсистеми призначення та виплати пенсії стосовно позивача (а.с. 42-43), листом Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вих. №1083/07 від 12 березня 2019 року (а.с. 66).

Не погоджуючись із діями відповідача та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

13. У відповідності до статті 8 ОСОБА_4 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_4 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_4 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_4 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_4 України гарантується.

Статтею 19 ОСОБА_4 України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_4 та законами України.

Частиною третьою статті 46 Основного Закону визначено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з статтею 55 ОСОБА_4 України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Пунктом шостим частини першої статті 92 Основного Закону визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

14. Преамбулою Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) проголошено, що цей Закон відповідно до ОСОБА_4 України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв'язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Положеннями статті 1 Закону №1788-XII визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземці та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію нарівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міждержавними угодами.

Відповідно до статті 7 Закону №1788-XII звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Статтею 12 Закону №1788-XII встановлено, що право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Приписами статті 62 Закону №1788-XII закріплено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 101 Закону №1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

15. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам врегульовано Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Частиною першою статті 44 Закону №1058-IV встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Положеннями частини четвертої статті 45 Закону №1058-IV передбачено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Відповідно до частини п'ятої статті 45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

16. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1, далі - Порядок №22-1).

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Порядку 22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім'ї у зв'язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об'єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Відповідно до пункту 1.5 розділу І Порядку №22-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім'ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім'ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Пунктом 2.7 розділу ІІ Порядку №22-1 визначено, що до заяви про перерахунок пенсії у зв'язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв'язку зі зміною кількості членів сім'ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2 - 4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

17. Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 24 Порядку №637 передбачено, що для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про періоди роботи, які внесені в довідки на підставі документів. Довідки, видані колгоспами при залишенні членом колгоспу роботи, а також довідки, видані в більш пізній період колгоспами, які згодом припинили свою діяльність, можуть братися до уваги й тоді, коли вони не містять підстав видачі.

18. У Рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України" суд підкреслив особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (Беєлер проти Італії, Онер'їлдіз проти Туреччини, Megadat.com S.r.l. проти Молдови, Москаль проти Польщі).

Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії" від 20.05.2010, "Тошкуце та інші проти Румунії" від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси ("Онер'їлдіз проти Туреччини" та "Беєлер проти Італії").

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків ("Лелас проти Хорватії").

Як зазначив ЄСПЛ у рішенні від 06 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

Відповідно до судової практики ЄСПЛ (Olsson v. Sweden (no. 1), 24 March 1988, Series A no. 130), запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців. Обсяг таких повноважень суб'єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування. Рішення органу влади має бути визнано протиправним у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність. Аналогічний підхід має бути застосований і в разі, коли має місце протиправна бездіяльність органу влади щодо неприйняття відповідного рішення у відносинах, коли обставини свідчать про наявність всіх підстав для його прийняття.

ОЦІНКА СУДУ

19. Надаючи оцінку спірним правовідносинам та перевіряючи оскаржувані дії на відповідність частини другої статті 2 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до наявних у матеріалах справи доказів, на момент судового розгляду позивачу вже було проведено перерахунок пенсії із врахуванням до страхового стажу роботи періоду роботи з 05.07.1977 по 31.07.1979, що підтверджується копією роздруківки із підсистеми призначення та виплати пенсії стосовно позивача (а.с. 42-43), листом Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вих. №1083/07 від 12 березня 2019 року (а.с. 66).

Враховуючи вищевикладене, порушене право позивача не потребує судового захисту та відновлення в судовому порядку шляхом в зобов'язання здійснити повторний перерахунок пенсії, а тому позовні вимоги у вказаній частині не підлягають задоволенню.

20. Водночас, в ході судового розгляду відповідачем не було доведено правомірність попередніх відмов у перерахунку пенсії та неможливості включення спірного трудового стажу до страхового стажу позивача. Зокрема, відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області вих. №14383/02-01 від 22 листопада 2018 року, Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області вважає за можливе провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням стажу з 05.07.1977 по 01.08.1978 за наявними документами у пенсійній справі (а.с. 66).

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" ЄСПЛ зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Так, у справі "ОСОБА_5 проти Нідерландів" ЄСПЛ вказав, що ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 17 липня 2008 року у справі "Каіч та інші проти Хорватії" для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Держава несе обов'язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема, через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2018 року у справі №815/1048/16 зазначив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, зважаючи на наявність порушеного права та необхідність його судового захисту, застосовуючи механізм захисту порушеного права та його відновлення, керуючись повноваженнями, наданими частиною другою статті 9, частиною другою статті 245 КАС України, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу період роботи згідно записів трудової книжки за № 8, 9, 10 за період роботи з 05 липня 1977 року по 31 липня 1979 року.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

21. Заслухавши пояснення сторін та учасників справи, присутніх у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені ОСОБА_4 та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд зазначає, що дії Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу період роботи згідно записів трудової книжки за № 8, 9, 10 за період роботи з 05 липня 1977 року по 31 липня 1979 року вчинені з порушенням частини другої статті 19 ОСОБА_4 України та не відповідають вимогам частини другої статті 2 КАС України.

22. Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем в порушення частини другої статті 77 КАС України не доведено, а позивачем та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано правомірність дій Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу період роботи згідно записів трудової книжки за № 8, 9, 10 за період роботи з 05 липня 1977 року по 31 липня 1979 року, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

23, Враховуючи положення статей 132, 139 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 704,80 грн (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) судових витрат по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (вул. Шляхова, 10, с. Барвинівка, Новоград-Волинський район, Житомирська область, 11700. РНОКПП: НОМЕР_1) до Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Єрьоменка, 16, м. Новоград-Волинський, Житомирська область, 11708. ) про визнання дій протиправними, зобов'язання зарахувати в страховий стаж період роботи - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу період роботи згідно записів трудової книжки за № 8, 9, 10 за період роботи з 05 липня 1977 року по 31 липня 1979 року.

У решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 704,80 грн (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 01 квітня 2019 року.

Головуючий суддя О.Г. Попова