Справа № 1540/3443/18
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1540/3443/18
Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Потапчук В.О.

суддів: Семенюк Г.В. , Шляхтицький О.І.

за участю секретаря - Андрушкевич М.Г.

Представника відповідача Романюк А.С.

Представника апелянта Брегой Є.В.

Представника апелянта Бондаренко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.11.2018р., прийнятого у порядку письмового провадження (суддя Катаєва Е.В.) по справі № 1540/3443/18 за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Південного територіального управління внутрішнього аудиту Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України про визнання протиправними дій, скасування звіту в частині, скасування висновків та коментарів в частині,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з позовом до Південного територіального управління внутрішнього аудиту Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, в якому просила - визнати протиправними дії відповідача щодо включення до аудиторського звіту від 06.04.2018 року № 234/3/4/29 та включення в висновок до коментарів до Звіту в частині переплати вихідної допомоги працівникам у зв`язку з призовом на військову службу в розмірі 12056,00 грн. та заниження в обліку вартості активів (у т.ч. невідображення за бухгалтерським обліком) отриманих продуктів харчування на загальну суму 2077529,90 грн.; - скасувати звіт відповідача від 06.04.2018р. № 23463/4/29 в частині переплати вихідної допомоги працівникам у зв`язку з призовом на військову службу в розмірі 12056,00 грн. та заниження в обліку вартості активів (у т.ч. невідображення за бухгалтерським обліком) отриманих продуктів харчування на загальну суму 2077529,90 грн.; - скасувати висновки на коментарі відповідача від 05.05.2018 року за вих. №234/3/3/1054 в частині що стосується переплати вихідної допомоги працівникам у зв`язку з призовом на військову службу в розмірі 12056,00 грн та заниження в обліку вартості активів (у т.ч. невідображення за бухгалтерським обліком) отриманих продуктів харчування на загальну суму 2077529,90 грн.

Позивач зазначив, що з 02.02.2018 року по 06.04.2018 року посадовими особами Південного теруправління проведено фінансовий аудит та аудит відповідності фінансово-господарської діяльності в/ч НОМЕР_1 . За результатами перевірки 06.04.2018 року складений Звіт про результати фінансового аудиту та аудиту відповідності фінансово-господарської діяльності в/ч НОМЕР_1 за періоди з 01.09.2014 року по 31.01.2018 року.

Позивач вважає, що під час проведення фінансового аудиту та складання аудиторського звіту в двох випадках невірно було надано оцінку обставинам та зроблено висновки щодо наслідків фінансових операцій, а саме в розділі III. Резюме в частині Заробітної плати щодо порушення, що призвели до втрат в сумі 12056,00 гри (включено переплату вихідної допомоги працівникам в/ч НОМЕР_1 у зв`язку з призовом або вступом на військову службу) та в частині включення аудиторською групою суми 2077,53тис.грн як заниження в обліку вартості активів (у т.ч. невідображення за бухгалтерським обліком) отриманих продуктів харчування (за договорами про закупівлю харчування). Так само дана сума включена в частині ризики незаконного використання бюджетних коштів за напрямком продовольчої служби (відсутність документів, які б підтверджували використання отриманих продуктів харчування).

У відповідності до п. 7.17. Порядку проведення аудиту підрозділами Служби внутрішнього аудиту Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.12.2012 року №753 (далі - Порядок №753) в/ч НОМЕР_1 20.04.2018року за вих.№605 на адресу начальника Південного теруправління було направлено обгрунтовані коментарі щодо незгоди з аудиторськими висновками.

05.05.2018 року за вих. №234/3/3/1054 начальником Південного теруправління на адресу в/ч НОМЕР_1 надіслано висновки на коментарі, відповідно до яких, заперечення в/ч НОМЕР_1 не прийняті до уваги.

Позивач не згодний з висновком аудиторського звіту щодо переплати при розрахунку трьох працівників в/ч А 3955 звільнених відповідно до п.3 ст.36 КЗпПУ (у зв`язку з призивом на військову службу) на загальну суму 12056,00грн, оскільки така допомога була виплачена на підставі КЗпПУ, Закону України Про колективні договори та самого Колективного договору.

Стосовно порушень, що не призвели до втрат аудиторською групою включено суму 2077,53 тис грн, занижений в обліку вартості активів (у т.ч. невідображення за бухгалтерським обліком) отриманих продуктів харчування (за договорами про закупівлю харчування), що позивач вважає також необґрунтованим та зазначив, що 03.06.2015 року на підставі розпорядження начальника Центрального управління продовольчого забезпечення Збройних Сил України в/ч НОМЕР_2 була тимчасово прикріплена на продовольче забезпечення до в/ч НОМЕР_1 , як окремий підрозділ. Продовольче забезпечення особового складу у в/ч НОМЕР_1 здійснюється на підставі договорів №286/2/15/56 від 18.08.2015. №286/2/16/8 від 25.03.2016 року та №286/2/17/12 від 31.03.2017 року між Міністерством оборони України та приватним підприємством АРТЕК-СОЮЗ на надання послуг з харчування для в/ч НОМЕР_1 .

Оскільки, відповідно до вищезазначеного розпорядження, в/ч НОМЕР_2 була зарахована на продовольче забезпечення до в/ч НОМЕР_1 , на правах окремого підрозділу, то й її продовольче забезпечення здійснювалось згідно з договірними умовами, передбачених для в/ч НОМЕР_1 .

В свою чергу, відповідно до пункту 2 Специфікації до вищезазначених Договорів (яка є їх невід`ємною частиною) визначено, що послуги щодо забезпечення харчовими продуктами за нормами №1 - загальновійськова: ціна послуг (однієї добової видачі), грн. (без ПДВ) складає в 2015 році - 37,55; в 2016 - 37,70 і 2017 році - 48,15 грн.

Дані суми визначають вартість лише однієї дободачі для військовослужбовця без визначення, без будь-якого переліку продуктів та їх вартості, що в свою чергу унеможливлює взагалі оприбуткування продуктів за бухгалтерським обліком.

За договором з ПП АРТЕК-СОЮЗ обсяг послуг визначався не в кількісному виразі натуральних продуктів, а з розрахунку однієї добової видачі продуктів. Надання та оприбуткування продуктів харчування можливо було б лише по накладним в рамках виконання договору купівлі-продажу, який не був укладений. В зв`язку з чим, документальні розрахунки та облік велися виключно в рамках договору про надання послуг з харчування - в дободачах. В свою чергу, Південне теруправління не погодилось з коментарями до звіту та включила дану суму в розділ ІІІ. Резюме в частині ризики незаконного використання бюджетних коштів за напрямком продовольчої служби (відсутність документів, які б підтверджували використання отриманих продуктів харчування).

Позивач стверджує, що підрозділи внутрішнього аудиту та фінансового контролю Збройних сил України під час здійснення своїх повноважень діють як суб`єкти владних повноважень, тому спори, які випливають із функціональної діяльності зазначених підрозділів належать до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідач має право вимагати від підконтрольної установи усунення встановлених органом внутрішнього аудиту порушень та одночасно передбачають обов`язок керівника підконтрольної установи виконати таку вимогу і забезпечити вжиття відповідних заходів реагування направлених на усунення встановлених аудитом порушень.

Коментарі на висновки Південного теруправління № 234/5/121 від 16.02.2017 року в даному випадку, носять характер вимоги і підлягають виконанню. Невиконання вимоги, може привести до настання зазначених у вищезазначеному порядку наслідків (відповідальності).

Обов`язковою ознакою рішення суб`єкта владних повноважень, яке може бути оскаржене до суду, є те, що воно безпосередньо породжує певні правові наслідки для суб`єкта відповідних правовідносин і має обов`язковий характер.

Враховуючи вказані обставини позивач звернувся 11.07.2018 року з адміністративним позовом до суду

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з вказаним рішенням представник позивача звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій зазначено, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим скаржник просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Окрім того, скаржник зазначає, що за змістом п.7.3,7.8 Наказу Міністра оборони України від 14.11.2012 року №753 офіційними документами ,складеними за наслідком внутрішнього аудиту є аудиторський звіт та довідка. Враховуючи приписи підпункту 3.4 п.10.3 Порядку №753 рекомендації,викладені у Звіті органу внутрішнього аудиту,є обов`язковими до виконання,оскільки підконтрольний суб`єкт несе відповідальність за повноту вжиття заходів. Підзаконні нормативно-правові акти Міністерства оборони України,якими регулюється діяльність управлінь внутрішнього аудиту,дають підстави вимагати виконання вказівок за результатами перевірки.

Скаржник не згодний з висновком аудиторського звіту щодо переплати при розрахунку трьох працівників в/ч А 3955 звільнених відповідно до п.3 ст.36 КЗпПУ (у зв`язку з призивом на військову службу) на загальну суму 12056,00грн, оскільки така допомога була виплачена на підставі КЗпПУ, Закону України Про колективні договори та самого Колективного договору.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно приписів ст. 310 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу у відкритому судовому засіданні.

Обставини справи.

20.04.2018 року в/ч НОМЕР_1 надала відповідачу обґрунтовані коментарі до аудиторського звіту.

Листом від 05.05.2018 року відповідач направив на адресу в/ч НОМЕР_1 висновки на коментарі до аудиторського звіту від 06.04.2018 року.

Вказані висновки підписані т.в.о. начальника відділу аудиту Південного теруправління А.С.Романюк та затверджені 04.05.2018 року т.в.о. начальника Південного теруправління Панадченко О.В. У вказаних висновках залишені без змін оспорювані позивачем порушення, зазначені у звіті.

Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду позивача з данним позовом.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що аудиторський звіт не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні положень КАС України, у зв`язку з чим не породжує для позивача будь-яких прав чи законних інтересів, що можуть бути предметом судового захисту.

Джерела права й акти їх застосування.

Згідно вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Бюджетного кодексу України ним регулюються відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, а також визначаються правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу.

Згідно з п.10 ст.2 Бюджетного кодексу України бюджетний процес - це регламентований бюджетним законодавством процес складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання, а також контролю за дотриманням бюджетного законодавства.

Стаття 19 Кодексу визначає стадії та учасників бюджетного процесу. Стадіями бюджетного процесу визнаються: 1) складання проектів бюджетів; 2) розгляд проекту та прийняття закону про Державний бюджет України (рішення про місцевий бюджет); 3) виконання бюджету, включаючи внесення змін до закону про Державний бюджет України (рішення про місцевий бюджет); 4) підготовка та розгляд звіту про виконання бюджету і прийняття рішення щодо нього.

На всіх стадіях бюджетного процесу здійснюється контроль за дотриманням бюджетного законодавства, аудит та оцінка ефективності управління бюджетними коштами відповідно до законодавства.

Учасниками бюджетного процесу є органи, установи та посадові особи, наділені бюджетними повноваженнями (правами та обов`язками з управління бюджетними коштами).

Статтею 26 Бюджетного кодексу України регламентовані питання контролю та аудиту у бюджетному процесі.

Згідно з ч.1 ст.26 контроль за дотриманням бюджетного законодавства спрямований на забезпечення ефективного і результативного управління бюджетними коштами та здійснюється на всіх стадіях бюджетного процесу його учасниками відповідно до цього Кодексу та іншого законодавства, а також забезпечує:

1) оцінку управління бюджетними коштами (включаючи проведення державного фінансового аудиту);

2) правильність ведення бухгалтерського обліку та достовірність фінансової і бюджетної звітності;

3) досягнення економії бюджетних коштів, їх цільового використання, ефективності і результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів шляхом прийняття обґрунтованих управлінських рішень;

4) проведення аналізу та оцінки стану фінансової і господарської діяльності розпорядників бюджетних коштів;

5) запобігання порушенням бюджетного законодавства та забезпечення інтересів держави у процесі управління об`єктами державної власності;

6) обґрунтованість планування надходжень і витрат бюджету.

Частиною 3 ст.26 кодексу встановлено, що розпорядники бюджетних коштів в особі їх керівників організовують внутрішній контроль і внутрішній аудит та забезпечують їх здійснення у своїх закладах та у підвідомчих бюджетних установах.

Внутрішнім контролем є комплекс заходів, що застосовуються керівником для забезпечення дотримання законності та ефективності використання бюджетних коштів, досягнення результатів відповідно до встановленої мети, завдань, планів і вимог щодо діяльності бюджетної установи та її підвідомчих установ.

Внутрішнім аудитом є діяльність підрозділу внутрішнього аудиту в бюджетній установі, спрямована на удосконалення системи управління, запобігання фактам незаконного, неефективного та нерезультативного використання бюджетних коштів, виникненню помилок чи інших недоліків у діяльності бюджетної установи та підвідомчих їй бюджетних установ, поліпшення внутрішнього контролю.

Основні засади здійснення внутрішнього контролю і внутрішнього аудиту та порядок утворення підрозділов внутрішнього аудиту визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.111 Бюджетного кодексу України контроль за дотриманням бюджетного законодавства на кожній стадії бюджетного процесу як щодо державного бюджету, так і місцевих бюджетів здійнює Міністерство фінансів України. Також Міністерство фінансів України в межах своїх повноважень, крім іншого, визначає основні організаційно-методичні засади та дає оцінку функціонуванню систем внутрішнього контролю і внутрішнього аудиту.

Згідно ст.113 кодексу до повноважень органів державного фінансового контролю з контролю за дотриманням бюджетного законодавства належить здійснення контролю, зокрема, за: станом внутрішнього контролю та внутрішнього аудиту у розпорядників бюджетних коштів.

Таким чином, внутрішній контроль і внутрішній аудит організовують самі розпорядники бюджетних коштів в особі їх керівників та забезпечують їх здійснення у підвідомчих бюджетних установах з метою удосконалення системи управління, запобігання фактам незаконного, неефективного та нерезультативного використання бюджетних коштів.

Постановою КМУ №1001 затверджений порядок, який визначає механізм утворення структурних підрозділів внутрішнього аудиту та проведення в міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади, їх територіальних органах та бюджетних установах, які належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади такого аудиту.

Об`єктом внутрішнього аудиту є діяльність центрального органу виконавчої влади, його територіальних органів та бюджетних установ в повному обсязі або з окремих питань та заходи, що здійснюються його керівником для забезпечення ефективного функціонування системи внутрішнього контролю (дотримання принципів законності та ефективного використання бюджетних коштів, досягнення результатів відповідно до встановленої мети, виконання завдань, планів і дотримання вимог щодо діяльності центрального органу виконавчої влади, його територіальних органів та бюджетних установ, а також підприємств, установ та організацій, які належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади).

У центральному органі виконавчої влади для проведення внутрішнього аудиту утворюється як самостійний підрозділ - структурний підрозділ внутрішнього аудиту.

Пунктами 4 та 5 визначені завдання та функції підрозділів.

Відповідно до п.6, п.8 внутрішній аудит проводиться згідно з планами, що формуються підрозділами та затверджується керівником центрального органу виконавчої влади. Внутрішній аудит проводиться відповідно до стандартів, затверджених Мінфіном.

Судом встановлено, що позивач в/ч НОМЕР_1 , , безпосередньо підпорядкована ГУ оперативного забезпечення ЗСУ, на фінансовому забезпеченні знаходиться у Департаменті фінансів МОУ, за організаційно-правовою формою господарювання є військовою частиною (державною організацією), форма власності державна.

Пунктом 1 наказу Міністра оборони України від 14.12.2012 року №753 встановлено, що Службу внутрішнього аудиту Збройних Сил України становлять Департамент внутрішнього аудиту та фінансового контролю Міністерства оборони України, а також теруправління внутрішнього аудиту, зокрема, територіальне Південне управління внутрішнього аудиту та контролю Департаменту внутрішнього аудиту та фінансового контролю Міністерства оборони України, тобто відповідач по справі.

Відповідно до плану діяльності з внутрішнього аудиту Департаменту внутрішнього аудиту на І півріччя 2018 року, затвердженого Міністром оборони України 29.12.2017 року, у період з 02.02.2018 року по 06.04.2018 року відповідачем здійснений фінансовий аудит та аудит відповідності фінансово-господарської діяльності в/ч НОМЕР_1 за період з 01.09.2014 року по 31.01.2018 року.

Згідно з п.5.3 Порядку№753 процес аудиту складається з таких етапів: перший етап - організація аудиту (для аудиту ефективності - попередній аудит); другий етап - проведення аудиту; третій етап - реалізація результатів аудиту; четвертий етап - моніторинг впровадження рекомендацій.

Пунктами 7.1,7.2,7.3,7.4 Порядку№753 встановлено, що документальне оформлення аудиторських завдань складається з двох видів документів - офіційних та робочих.

Робочі документи - це записи (довідки, форми, таблиці), за допомогою яких аудиторська група фіксує проведені прийоми та процедури аудиторського завдання, тести, отриману інформацію та висновки. До робочої документації вноситься інформація, яка підтверджує висновки, викладені в офіційному документі. Вимоги до робочих документів, порядок їх складання та зберігання встановлюються директором Департаменту відповідно до Стандартів, наказів Міністра оборони України, інших нормативно-правових актів.

Офіційними документами є аудиторський звіт та довідка.

Зокрема, аудиторський звіт складається за результатами аудиту та містить відомості про хід аудиторського дослідження, стан системи внутрішнього контролю, аудиторський висновок і рекомендації щодо діяльності підконтрольного суб`єкта залежно від характеру виявлених проблем.

Аудиторський звіт та довідка складаються зі вступної, аналітичної, підсумкової частин та додатків.

Пунктом 7.5 Порядку визначено, що аудиторський висновок викладається у підсумковій частині та може бути: безумовно-позитивним; умовно-позитивним, який поділяється на задовільно-позитивний та слабко-позитивний; негативним.

Згідно з п.7.7 Порядку рекомендації повинні: базуватися на доказах, фактах, аудиторських висновках; спрямовуватися на усунення усіх виявлених недоліків, порушень, відхилень; зосереджуватися на тому, що треба змінити; мати на меті удосконалення діяльності підконтрольних суб`єктів та управління фінансовими і матеріальними ресурсами; бути конструктивними, адекватними, чітко сформульованими, достатньо детальними і реальними, щоб їх можливо було впровадити; залишити на розсуд відповідальних за діяльність способи проведення змін (у разі, коли такі способи визначені законодавством або є очевидними, наводиться алгоритм їх застосування); бути диференційовані за рівнями та виконавцями.

Оцінка суду.

Дослідивши матеріали справи,колегія суддів зазначає наступне,що позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо включення до аудиторського звіту від 06.04.2018 року № 234/3/4/29 та висновок до коментарів до Звіту окремих положень, фактично стосуються не згоди позивача не з діями відповідача, а з окремими положеннями Звіту.

Щодо скасування звіту в частині, скасування висновків на коментарі в частині переплати вихідної допомоги працівникам у зв`язку з призовом на військову службу у розмірі 12056,00 гри.

Відповідно до статті 44 КЗпП України при припиненні трудового договору у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт З статті 36 КЗпП України)^ працівникові виплачується вихідна допомога - у розмірі двох мінімальних заробітних плат.

Такі зміни до ст. 44 КЗпП України були внесені Законом № 107-VI від 28.12.2007.

Проте Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 вони визнані неконституційними, оскільки відповідно до ст. 21 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" громадянам України, які призиваються на строкову військову службу, виплачується грошова допомога в розмірі двох мінімальних заробітних плат за рахунок коштів Державного бюджету в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України та ч. 2 ст. 73 Закону України "Про Конституційний Суд України" визначено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, у зв`язку з втратою чинності тих положень закону, якими було внесено зміни до законодавчих актів, останні діють у редакції, що існувала до внесення змін, що визнані неконституційними.

Згідно з роз`ясненнями Міністерства праці та соціальної політики України від 07.09.2009 № 211/06/186-09 стаття 44 КЗпП України (у редакції, що діяла до прийняття Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" від 28.12.2007 №107) не передбачала виплати вихідної допомоги особам, трудовий договір з якими припиняється за п. 3 ст. 36 КЗпП України.

Слід зауважити, що в силу ст. 1 Закону України "Про колективні договори і угоди" колективний договір, угода укладаються на основі чинного законодавства.

Умови колективних договорів і угод є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали за умови укладення їх відповідно до чинного законодавства.

Більше того, умовами Галузевої угоди між Міністерством оборони України та Центральним комітетом профспілки працівників Збройних Сил України на 2016-2018 роки, що є додатком до наказу Міністерства оборони України від 25.02.2016 № 107, не передбачено виплати вихідної допомоги працівникам при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у п. 3 ст. 36 КЗпП України.

Зазначені обставини свідчать, що виплата військовою частиною АЗ955 вихідної допомоги за рахунок бюджетних котів з підстав, зазначених у п. З ст. 36 КЗпП України, здійснена за межами чинного законодавства України.

Посилання скаржником на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.03.2012 у справі № 6- 48639св11, яка на його думку підтверджує законність виплати вихідної допомоги, є помилковим, так як необгрунтовано ототожнювати правовідносини з виплати вихідної допомоги при припиненні трудового договору у разі призову або вступу на військову службу з правовідносинами стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В частині заниження в обліку вартості активів (у т.ч. невідображення за бухгалтерським обліком) отриманих продуктів харчування на загальну суму 2 077 529,90 гри.

В обґрунтування незаконності прийнятого судом рішення, позивачем розкривається теорія поняття "послуга", що в свою чергу не надає можливості останньому її облікувати.

Однак, такі твердження позивача є безпідставними та, як наслідок, створюють ризики незаконних витрат коштів та ресурсів Міноборони.

Слід зауважити, що Міністерством оборони України з метою вдосконалення продовольчого забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України шляхом залучення суб`єктів господарювання проводяться закупівлі товарів код за ДК 021:2015: 1589 - продукти харчування та сушені продукти різні (харчування код за ДК 021:2015: 15894200-3).

Договір №286/2/17/12 від 31.03.2017, що додається до адміністративного позову та укладений за результатами переговорної процедури для потреб оборони (Ідентифікатор тендеру ЦА-2017-01-30- 001843-Ь) теж передбачає закупівлю товару - продуктів харчування та сушених продуктів різних (1589).

Норми Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони" передбачають можливість замовника укладати один окремий договір про закупівлю послуги з організації харчування та постачання продуктів харчування.

Визначення поняття "товару" наведене у п. 32 ст. 1 Закону України "Про здійснення публічних закупівель", зокрема товарами є - продукція, об`єкти будь-якого виду та призначення, у тому числі сировина, вироби, устаткування, технології, предмети у твердому, рідкому і газоподібному стані, а також послуги, пов`язані з постачанням таких товарів, якщо вартість таких послуг не перевищує вартості самих товарів.

За договорами, які укладалися Департаментом закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міноборони з ПП "АРТЕК-СОЮЗ", у військовій частині НОМЕР_1 впродовж 2014 - 2018 років забезпечувалося харчування особового складу силами комерційної організації через їдальню військової частини. За цими ж договорами, на підставі заявок, військовою частиною НОМЕР_1 отримувалися продукти харчування для забезпечення харчування підрозділів, які знаходилися у відриві від постійного місця дислокації (в тому числі військова частина НОМЕР_2 ). власними силами та засобами.

Відтак, аудитом встановлено, що за період з 01.11.2014 по 31.12.2017 на виконання вищезазначених умов договорів Міноборони оплачена вартість продовольства на загальну суму 2 077 529,90 гри. Встановлені обставини зазначені в аудиторському звіті та позивачем не оспорювалися.

У ході аудиту надані документи на фактичне отримання продуктів харчування (накладні, товарно-транспортні накладні тощо) не підтвердили їх отримання у повному обсязі та за відповідні періоди, що в сукупності з відсутністю обліку продовольства та звітних документів про його використання свідчать про існування ризику незаконних витрат коштів та ресурсів Міноборони. Обґрунтування протилежного позивачем у позові не наводилося.

Зазначене допущене внаслідок порушення вимог:

п. 3.1.7 Тимчасового керівництва з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.12.2010 №690, на отримане за договорами з харчування продовольство від ПП "Артек-Союз" акти приймання продовольства не складалися;

п. 1.4., п. 1.5. Інструкції з організації та ведення буеталтерського обліку у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 19.12.2014 №905, не забезпечене відображення вартості отриманих продуктів харчування за бухгалтерським обліком військової частини НОМЕР_1 .

З метою запобігання фактам незаконного, неефективного та нерезультативного використання підконтрольним суб`єктом бюджетних коштів та державного (військового) майна внесені пропозиції за напрямком продовольчої служби:

прийняти відповідні рішення щодо виявлених порушень фінансово- бюджетної дисципліни, що не призвели до втрат на суму 2 077,53 тис. грн.;

прийняти відповідні рішення щодо усунення фінмсових та матеріальних ризиків незаконних витрат коштів та ресурсів на суму 2 077,53 тис. грн. - ризик втрати продовольчого забезпечення (продуктів харчування).

Суд першої інстанції вірно встановив, що внесеними пропозиціями позивачу запропоновано прийняти рішення щодо усунення фінансових та матеріальних ризиків незаконних витрат шляхом утворення комісії та складання акту перевірки.

Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду по справі №822/1079/18 від 06 листопада 2018 року.

А тому апеляційний суд відхиляє доводи скаржника та вважає їх безпідставними, не обґрунтованими та такими, що суперечить чинному законодавству.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

З системного аналізу вимог чинного законодавства та обставин справи колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову.

Суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ч.1-2 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п.1 ч.1 ст.315 КАС України , за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст.316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.311,315, 316, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текс судового рішення складений та підписаний 01 квітня 2019 року.

Головуючий суддя Потапчук В.О.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.