Справа № 520/1771/19
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

28.03.2019 р. справа №520/1771/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Старосєльцевої О.В., розглянувши за процедурою письмового провадження у порядку ст. 263 КАС України справу за позовом

ОСОБА_1
до Чугуївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області
про1) визнання протиправною бездіяльності Чугуївського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо невиплати ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 пенсії) за період з квітня 2016 року по теперішній час, 2) зобовязання Чугуївського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо невиплати ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) пенсії за період з квітня 2016 року по теперішній час, 3) допустити негайне виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць, 4) зобовязання Чугуївського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення відповідно до ст. 382 КАС України, -

встановив:

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що громадянин має право на одержання виплат за раніше призначеною пенсією, але внаслідок вчинення райУПФУ протиправного діяння коштів за пенсією з 01.04.2016р. не одержує.

Відповідач, Чугуївське ОУПФУ Харківської області, з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що рішення про припинення виплат за пенсією обумовлено обєктивними чинниками, а саме: відсутністю необхідних доказів постійного проживання пенсіонера на території України, де безперешкодно функціонують органи державної влади України. З 01.04.2016р. обліковується в Чугуївському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області та виплачуватиметься на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Суд, вивчивши доводи позову і відзиву на позов, повно виконавши процесуальний обов'язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з'ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом установлено, що позивач є громадянином України, має правовий статус внутрішньо переміщеної особи, як пенсіонер з 01.08.2014р. знаходиться на обліку в установі відповідача.

Розпорядженням УПФУ в Чугуївському районі м.Харкова (правонаступник Чугуївське ОУПФУ Харківської області відповідно постанови КМУ №988 від 21.12.2016р.) о/р від 15.03.2016р. призупинено виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2016р.

При цьому, даних про припинення нарахувань за пенсією або скасування рішення про призначення пенсії (чи втрати юридичної дії цього рішення у будь-який інший спосіб) матеріали справи не містять.

Перевіряючи відповідність закону оскаржених діянь владного субєкта, суд зазначає, що правовідносини з приводу соціального захисту громадян шляхом пенсійного забезпечення унормовані, насамперед, приписами ст.46 Конституції України, ст.25 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Закону України Про пенсійне забезпечення, Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Так, випадки, коли відбувається припинення виплат за пенсією, викладені у ч. 1 ст. 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", де передбачено, що підставою для припинення виплат є рішення суду або рішення тероргану ПФУ, а приводом для прийняття такого рішення: призначення пенсії за недостовірними документами; подія смерті особи; подія неотримання пенсії протягом 6 місяців підряд; інші випадки згідно з законом.

Водночас із цим, суд зауважує, що іншого закону з приводу визначення таких приводів не існує.

Правовий висновок відносно застосування ст.49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" міститься у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 р. по справі №805/402/18 (провадження Пз/9901/20/18) і полягає у тому, що за відсутності визначених законом підстав виплати за пенсією не можуть бути припинені.

У ході розгляду спору судом достеменно встановлено, що у спірних правовідносинах відсутні і приводи, і підстави для припинення виплати пенсії, визначені ст. 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Вирішуючи спір, суд наголошує, що норми підзаконних нормативно-правових актів, у тому числі і постанов КМУ, на які посилається відповідач, не можуть змінювати приписів закону України.

Щодо питання пропуску позивачем строку звернення до суду, то суд зазначає, що з огляду на позицію Конституційного Суду України, що міститься в рішеннях № 8-рп/2013 і № 9-рп/2013, а також на підставі аналізу положення частини першої статті 122 КАС України в системному зв'язку з положенням частини другої статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суд дійшов висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов'язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом.

Окрім того, суд також враховує специфіку даної категорії спору та наявність поважних причин звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду в жовтні 2018р., що є незалежні безпосередньо від позивача, зокрема, переміщення з території проведення антитерористичної операції.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 24.04.2018р. у справі №646/6250/17.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний субєкт не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України України в частині своєчасного та повного проведення платежів за призначеною пенсією.

Встановлена судовим розглядом відсутність визначених законом підстав для припинення виплат за пенсією вимагає від суду у даному конкретному випадку застосування правила ч. 2 ст. 9 КАС України і виходу за межі позовних вимог у спосіб скасування рішення відповідача у формі розпорядження про припинення виплати пенсії як безпідставної перешкоди у проведенні платежів за раніше призначеною пенсією.

Підстав для застосування до спірних правовідносин положень ст.382 КАС України судом не виявлено.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст.139, 143 КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст.72-77, 211, 241-243, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - задовольнити частково.

Скасувати Розпорядження УПФУ в Чугуївському районі Харківської області О/Р 128483 від 15.03.2016р. про призупинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2016р.

Зобов'язати Чугуївське об'єднане управління Пенсійного фонду України (місцезнаходженя - Харківська обл., м.Чугуїв, вул.Леонова, 4-а, секція А, 63503; ідентифікаційний код - 40386356) поновити з 01.04.2016р. нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 (дата народження - 01.12.1936 року; місцезнаходження - Харківська обл., м.Чугуїв-3, вул.Чапаєва, б.34, 63503) і допустити негайне виконання у межах платежу за один місяць.

В решті вимог позов - залишити без задоволення.

Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Роз'яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Старосєльцева