Справа № 809/1420/17
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 березня 2019 року

Київ

справа №809/1420/17

адміністративне провадження №К/9901/41111/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Пасічник С.С.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду у складі головуючого судді Тимощука О.Л. від 13.11.2017 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: головуючого судді Святецького В.В., суддів: Гудима Л.Я., Пліша М.А. від 13.02.2018 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Віта Констракшн» до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Віта Констракшн» (далі - позивач/Товариство) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі - відповідач/Управління), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.07.2017 № в частині застосування штрафних санкцій в сумі 61189,35 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким позивачу донараховані штрафні санкції за порушення строків реєстрації податкових накладних, прийнято відповідачем з недотриманням вимог Податкового кодексу України. Так, відсутність порушення строків реєстрації податкової накладної від 29.11.2016 №55 полягає в тому, що така реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних була здійснена в останній, передбачений законом, операційний день, а надіслання квитанції, що підтверджує прийняття (підтвердження реєстрації) податкової накладної, на наступний операційний день не є доказом порушення такого строку. Щодо ж до реєстрації податкової накладної від 07.10.2016 №16 позивач вказав, що дана податкова накладна була ним виписана та зареєстрована помилково, оскільки господарська операція з його контрагентом ТОВ «ПБС» не відбулася та не була відображена в податковій звітності, в результаті чого Товариством було надіслано останньому розрахунок коригування від 08.10.2016 №1, який, в свою чергу, цього ж дня ним внесено до Єдиного реєстру податкових накладних.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.11.2017, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2018, позов задоволено повністю.

Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що висновки відповідача про порушення позивачем податкового законодавства щодо строків реєстрації податкових накладних не підтвердилися в ході судового розгляду, оскільки податкова накладна від 29.11.2016 №55 зареєстрована у строки, передбачені Податковим кодексом України, а податкова накладна від 07.10.2016 №16 була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних помилково.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У касаційній скарзі Управління посилається на те, що суди попередніх інстанцій не врахували зловживання позивачем правом на реєстрацію податкової накладної від 29.11.2016 №55, оскільки вона здійснена Товариством в останні хвилини операційного дня, тобто о 22 год. 41 хв., а також не звернули увагу на те, що помилкова виписка податкової накладної від 07.10.2016 №16 не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення строку її реєстрації.

Переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що за результатами камеральної перевірки ТОВ «Віта Констракшн» з питань своєчасності реєстрації податкових накладних, виписаних за період з 01.10.2016 по 31.12.2016, зареєстрованих по 31.01.2017 включно, Управлінням складено акт від 22.06.2017 №5215/09-19-12-01-11/35486251, яким встановлено порушення позивачем пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України внаслідок реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації на загальну суму податку на додану вартість 609520,19 грн., а саме: 1) податкова накладна від 07.10.2016 №16 зареєстрована 22.11.2016 (протерміновано 31 день, тому відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України застосовано штрафну санкцію - 30% суми податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній); 2) податкова накладна від 29.11.2016 №55 зареєстрована 15.12.2016 (протерміновано 1 день, тому відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України застосовано штрафну санкцію - 10% суми податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній); 3) податкова накладна від 31.12.2016 №49 зареєстрована 31.01.2017 (протерміновано 16 днів, тому застосовано штрафну санкцію - 20% суми податку на додану вартість, зазначену в такій податковій накладній).

На підставі акта перевірки Управлінням прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.07.2017 №, яким застосовано до позивача штраф за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в загальному розмірі 64522,68 грн.

Не погоджуючись із податковим повідомленням рішенням в частині накладення штрафу за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних від 29.11.2016 №55 та від 07.10.2016 №16 в загальному розмірі 61189,35 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна / розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до Реєстру (далі - реєстрація) здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі ДФС з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Згідно з пунктом 11 вказаного Порядку квитанція, що підтверджує факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, надсилається протягом операційного дня платникові податку. Якщо протягом операційного дня платникові податку не надіслано квитанцію, що підтверджує прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування, такі податкова накладна та/або розрахунок коригування вважаються зареєстрованими.

За правилами пункту 120-1.1 статті 120 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

У справі, що переглядається, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що податкова накладна від 29.11.2016 №55 була внесена позивачем до Єдиного реєстру податкових накладних (надалі також - ЄРПН) в межах встановленого законом строку, а саме: на 15 день від дати її складання, а саме: 14.12.2016 о 22:41, що підтверджується витягом з комп'ютерної програми M.E.Doc 10.01.190 та не заперечуються відповідачем.

Однак квитанція №1 про реєстрацію вказаної податкової накладної за № датована 15.12.2016, час - 11:55:28.

За таких обставин, Верховний Суд погоджується із висновками судів попередніх інстанцій щодо протиправності застосування контролюючим органом штрафних санкцій до Товариства за порушення строку реєстрації податкової накладної від 29.11.2016 №55, оскільки остання подана до реєстрації позивачем у строки, встановлені Податковим кодексом України, протягом операційного дня до 23-ї години, а несвоєчасна її реєстрація в ЄРПН спричинена не з вини платника податків.

Що ж до податкової накладної від 07.10.2016 №16, судами встановлено, що факт її реєстрації в ЄРПН за № підтверджується квитанцією №1 від 22.11.2016, час 18:02:56. Однак, у зв'язку із тим, що така реєстрації відбулася помилково, позивачем складено розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 08.11.2016 за №1 до податкової накладної від 07.10.2016 №16, реєстрація якого в ЄРПН за № підтверджується квитанцією від 23.11.2016 №1, час 22:33:14.

Так, згідно з пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка видана їх отримувачу - платнику податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації; отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Відсутність проведення господарської операції згідно з податковою накладною від 07.10.2016 №16 підтверджується виписками з бухгалтерського обліку по рахунку 361, розрахунками з вітчизняними покупцями за жовтень-листопад 2016 року та додатком 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень-листопад 2016 року.

В свою чергу, відповідачем доказів на спростування факту відсутності проведення господарських операцій згідно з податковою накладною №16 від 07.10.2016 не надано.

Отже, оскільки податкова накладна від 07.10.2016 №16 була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних помилково, а відповідні суми податку не включені до податкової декларації з ПДВ, Суд вважає правильними висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо безпідставності застосування штрафу до Товариства за порушення строку реєстрації зазначеної накладної.

Таким чином, судами попередніх інстанцій, на основі наявних в матеріалах справи доказів, оцінка яким надана з дотриманням положень Кодексу адміністративного судочинства України, зроблений правильний висновок про недоведеність відповідачем, на якого покладається обов'язок доказування, правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення.

Доводи ж касаційної скарги за наведеного не дають підстав для висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права при ухваленні судових рішень, а тому підстави для їх скасування та задоволення касаційної скарги відсутні.

За правилами частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.11.2017 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2018 у справі №809/1420/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.С. Пасічник

І.А. Васильєва

В.П. Юрченко,

Судді Верховного Суду