Справа № 826/9935/18
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9935/18 Головуючий у 1-й інстанції: Мазур А.С.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.12.2018 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області, треті особи - Одеська обласна державна адміністрація, Національне агентство України з питань державної служби про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області № 52/к-2018 від 13.06.2018 про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_2

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.12.2018 у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 26.09.2017 розпорядженням Білгород-Дністровської районної державної адміністрації № 127/к-2017 ОСОБА_2 переведено на посаду начальника відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців районної державної адміністрації та присвоєно 6 ранг державного службовця.

24.04.2018 згідно з наказом т.в.о. керівника апарату Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області № 4 стосовно позивача було відкрите дисциплінарне провадження та службове розслідування. Період проведення службового розслідування встановлений з 24.04.2018 по 23.05.2018.

04.06.2018 згідно з наказом т.в.о. керівника апарату Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області № 49/к-2018 на підставі ст. 64, п. 5 ч. 2 ст. 65, п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 66, п. 2 ч. 2. ст. 68, ст. 77 Закону України «Про державну службу», враховуючи подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ державних службовців категорії «Б», «В» від 04.06.2018, оголошена догана начальнику відділу - державному реєстратору відділу державної реєстрації управління з питань надання адміністративних послуг районної державної адміністрації ОСОБА_2 за неналежне конання обов'язків державного реєстратора, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», інших актів державної влади.

07.06.2018 згідно з наказом т.в.о. керівника апарату Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області № 51/к-2018, керуючись ст.ст. 9, 17, 72 Закону України «Про державну службу», з метою усунення недоліків у дисциплінарній справі від 24.04.2018, наказ від 04.06.2018 №49/к-2018 «Про застосування дисциплінарного - стягнення до ОСОБА_2» визнано таким, що не набрав чинності.

13.06.2018 згідно з наказом т.в.о. керівника апарату Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області №52/к-2018, керуючись ст. 64, п. 5 ч. 2 ст. 65 п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 66, п. 2 ч. 2 ст. 68, ст. 77 Закону України «Про державну службу», враховуючи подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ державних службовців категорії «Б», «В» від 13.06.2018 № 1583/01-46/1, пояснень ОСОБА_2 від 13.06.2018, оголошена догана начальнику відділу - державному реєстратору відділу - державної реєстрації управління з питань надання адміністративних послуг районної Державної адміністрації ОСОБА_2 за неналежне виконання обов'язків державного реєстратора, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вимог постанови Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», інших актів державної влади.

Позивач вважає, що оскаржуваний наказ Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області № 52/к-2018 від 13.06.2018 є протиправним та незаконним, а тому і звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскільки державний реєстратор Білгород-Дністровської державної адміністрації Одеської області ОСОБА_2 під час здійснення державної реєстрації не дотримався вимог щодо встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів нормам законодавства, що в свою чергу призвело до недотримання ОСОБА_2 обов'язків державного реєстратора, передбачених п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», то оскаржуваний наказ про застосування дисциплінарного стягнення є правомірним та не підлягає скасуванню.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуваний наказ є протиправним, оскільки позивач не вчиняв жодних проступків, не порушував вимог посадової інструкції та трудової дисципліни. При цьому, позивач посилається на порушення відповідачем тривалості процедури службового розслідування, який всупереч вимогам Закону перевищив 1 місяць. Відповідач протиправно виніс догану ґрунтуючись на постанові Одеського апеляційного адміністративного суду у справі № 815/5798/17, яка оскаржується в касаційному порядку. Також, апелянт зазначає, що відповідач не мав права здійснювати функції контролю, які здійснюються Міністерством юстиції України та застосовувати дисциплінарне стягнення без висновку комісії Міністерства юстиції України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Засади дисциплінарної відповідальності державних службовців визначені главою 2 Закону України від 10.12.2015 № 889-VIIІ «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).

За приписами частини першої статті 68 Закону № 889-VIII, ініціювати дисциплінарні провадження та застосовувати дисциплінарні стягнення є виключним правом суб'єкта призначення.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 2 Закону № 889-VIII, суб'єктом призначення є державний орган або посадова особа, яким відповідно до законодавства надано повноваження від імені держави призначати на відповідну посаду державної служби в державному органі та звільняти з такої посади.

Статтею 11 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» Керівники структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій зі статусом юридичних осіб публічного права здійснюють визначені Законом України "Про державну службу" повноваження керівника державної служби у цих структурних підрозділах.

Згідно ст. 31 Закону-VIII службова дисципліна забезпечується шляхом поєднання керівниками усіх рівнів методів переконання, виховання і заохочення із заходами дисциплінарної відповідальності щодо підпорядкованих державних службовців.

Службова дисципліна - неухильне додержання Присяги державного службовця, сумлінне виконання службових обов'язків та правил внутрішнього службового розпорядку (ст. 2 Закону № 889-VIII)

Згідно ст. 1 Закону № 889-VIII державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; управління персоналом державних органів; реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Статтею 8 Закону № 889-VIII визначені обов'язки державних службовців серед яких: дотримання Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримання принципів державної служби та правил етичної поведінки; поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; з повагою ставитися до державних символів України; використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов'язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов'язки; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв'язку з виконанням посадових обов'язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Згідно ст. 64 Закону № 889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом. Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарними проступками є: порушення Присяги державного службовця; порушення правил етичної поведінки державних службовців; вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; дії, що шкодять авторитету державної служби; невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення; невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби; неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення; прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння; прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення.

Державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення. (статті 65 Закону № 889-VIII).

У відповідності до вимог ст. 66 Закону № 889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: зауваження; догана; попередження про неповну службову відповідність; звільнення з посади державної служби.

Отже, дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується певним органом до працівника, який порушив трудову дисципліну, тобто вчинив дисциплінарний проступок.

Стаття 67 Закону № 889-VIII визначає, що дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов'язків.

З вищевказаного вбачається, що для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку: об'єкту, об'єктивної сторони, суб'єкта, суб'єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника.

За приписами статті 69 Закону № 889-VIII, для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ.

З огляду на зазначене, накладання дисциплінарного стягнення за дисциплінарний поступок віднесено до виключної компетенції суб'єкта призначення на підставі подання дисциплінарної комісії відповідно до вимог статті 69 Закону, тобто застосуванню підлягає той вид стягнення, що рекомендований дисциплінарною комісією.

Так, як вбачається із матеріалів адміністративної справи, 24.04.2018 наказом т.в.о. керівника апарату районної державної адміністрації на підставі статтей 6, 39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», відповідно до статей 68, 71, 72 Закону України «Про державну службу», з метою з'ясування обставин неналежного виконання начальником відділу - державним реєстратором відділу державної реєстрації управління з питань надання адміністративних послуг районної державної адміністрації ОСОБА_2 обов'язків державного реєстратора, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», та вимог постанови Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», інших актів органів державної влади відкрито дисциплінарне провадження стосовно начальника відділу- державного реєстратора відділу державної реєстрації управління з питань надання адміністративних послуг районної державної адміністрації ОСОБА_2 та зобов'язано дисциплінарну комісію з розгляду дисциплінарних справ державних службовців категорії «Б», «В» провести службове розслідування стосовно ОСОБА_2 у період з 24.04.2018 по 23.05.2018.

24.04.2018 ОСОБА_2 надано пояснення щодо проведених реєстраційних дій на об'єкт нерухомості - житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. У вказаних поясненнях позивач зазначив, що вчиненою ним реєстраційною дією не було порушено прав, свобод чи інтересів ОСОБА_3 Крім того, зазначив, що вказані дії не є дисциплінарним проступком у розумінні ст. 65-66 Закону України «Про державну службу».

24.04.2018 посадовими особами Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області складено акт про відмову ОСОБА_2 від ознайомлення з наказом.

05.05.2018 на засіданні дисциплінарної комісії було розглянуто нові матеріали дисциплінарної справи та у зв'язку з цим прийнято рішення про продовження термінів проведення службового розслідування.

08.05.2018 у зв'язку із перебуванням ОСОБА_2 на лікарняному службове розслідування було призупинено.

Як вбачається із наявних копії листка непрацездатності серії АДЖ №518245, ОСОБА_2 був звільнений від роботи у період з 25.04.2018 по 27.04.2018, з 28.04.2018 по 02.05.2018, з 03.05.2018 по 11.05.2018. Згідно копії листка непрацездатності серії АДЖ №518484 ОСОБА_2 був звільнений від роботи у період з 14.05.2018 по 25.05.2018.

25.05.2018 наказом №29/в-2018 ОСОБА_2 надано додаткову оплачувану відпустку тривалістю 4 дні.

25.05.2018 викладено відомості про причини та умови, що призвели до неналежного виконання начальником відділу - державним реєстратором відділу державної реєстрації управління з питань надання адміністративних послуг районної державної адміністрації ОСОБА_2 обов'язків державного реєстратора, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з яких вбачається, що 11.06.2017 ОСОБА_4 подано до Білгород-Дністровської РДА заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) на об'єкт нерухомості - житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. (Домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, є об'єктом права спільної часткової власності). На підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 01.09.2006 року у справі №2-4968/2006, ОСОБА_3 є власником частки в розмірі 1/6 у праві спільної власності на зазначений будинок. Крім того, йому належить частка у розмірі 1/6 у праві спільної часткової власності на зазначений будинок за договором купівлі-продажу від ОСОБА_5 Власником іншої частки вказаного домоволодіння в розмірі 1/3 була ОСОБА_6, яка уклала договір дарування з ОСОБА_4 20.04.2017 № 572.) До заяви заявником додано договір дарування № 572 від 20.04.2017, висновок щодо виділу, виданий 03.08.2017 .На підставі вказаної заяви та доданих до неї документів, державним реєстратором Білгород-Дністровської РДА , 14.06.2017 проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 (рішення №36609477 від 14.08.2017 року). У листопаді 2017 ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, державного реєстратора Білгород-Дністровської районної державної адміністрації ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення Державного реєстратора Білгород-Дністровської райдержадміністрації ОСОБА_2, індексний номер: 36609477 від 14.08.2017 про реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності ОСОБА_4 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, номер запису про право власності : 21866008, дата, дата державної реєстрації: 11.08.2017; зобов'язання Білгород-Дністровської райдержадміністрації скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_4 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, шляхом скасування запису про державну реєстрацію. Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у справі № 815/5798/17 встановила, що державний реєстратор ОСОБА_2 під час здійснення спірної державної реєстрації не встановив відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а саме в частині наявності договору про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідного рішення суду, що передбачено п.56 Постанови Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

13.06.2018 Дисциплінарною комісією прийнято висновок яким встановлено у діях ОСОБА_2 ознаки дисциплінарного проступку, визначеного п. 5 ст. 65 Закону України «Про державну службу», зокрема: неналежне виконання обов'язків державного реєстратора, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вимог постанови Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», інших актів органів державної влади, та наявні підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

13.06.2018 наказом № 52/к-2018 за неналежне виконання обов'язків державного реєстратора, передбачених Законом України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», та вимог постанови Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», інших актів органів державної влади оголошено догану начальнику відділу- державному реєстратору відділу державної реєстрації управління з питань надання адміністративних послуг районної державної адміністрації ОСОБА_2.

Таким чином, застосування до державного службовця дисциплінарного стягнення у вигляді догани можливе у разі вчинення ним дисциплінарного проступку у вигляді невиконання або неналежного виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Посилання апелянта на те, що оскаржуваний наказ не відповідає вимогам ст. 77 Закону України «Про державну службу», оскільки містить стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку, його юридичну кваліфікацію та вид застосованого дисциплінарного стягнення, колегія суддів вважає помилковими, з огляду на наступне.

Наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинен містити формулювання суті проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності та вид стягнення.

При цьому, ознакою порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв'язок між ними і поведінкою правопорушника.

Отже, об'єктом дисциплінарного проступку є положення нормативно-правових актів, організаційно - розпорядчих документів, трудові (посадові, службові) обов'язки, що були порушені, таким чином, доводи позивача про відсутність в оскаржуваному наказі посилання на конкретне правопорушення судом не приймаються, оскільки його текст містить вказівку на неналежне виконання ним обов'язків державного реєстратора, які визначені спеціальними нормативно-правовими актами, а саме: Законом України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та вимог постанови Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Крім того, розділом 4 посадової інструкції начальника відділу - державного реєстратора управління з питань надання адміністративних послуг Білгород-Дністровської районної державної адміністрації передбачено відповідальність начальника відділу за порушення законодавства в сфері державної реєстрації.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржуваний наказ відповідає вимогам 77 Закону України «Про державну службу».

Щодо доводів апелянта про порушення відповідачем строку проведення службової перевірки, колегія суддів зазначає наступне.

Наказом від 24.04.2018 призначено провести у період з 24.04.2018 по 23.05.2018 службове розслідування стосовно ОСОБА_2

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в період з 25.04.2018 по 25.05.2018 перебував на лікарняному, а з 26.05.2018 по 31.05.2018 у відпустці.

У зв'язку з тим, що на момент проведення службового розслідування позивач був відсутній, відповідачем було зупинено проведення службового розслідування. На думку позивача, вказані дії є протиправними та свідчать про порушення відповідачем визначеного наказом строку на проведення службового розслідування.

Однак, колегія суддів зазначає, що п. 3 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України "Про запобігання корупції" прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.06. 2000 № 950 - далі - Порядок) передбачено, що рішенням щодо проведення службового розслідування визначаються голова комісії з проведення службового розслідування, інші члени комісії, предмет і дата початку та закінчення службового розслідування.

Також, вказаним пунктом визначено, що строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців. Період проведення службового розслідування не включає час тимчасової втрати працездатності особою, стосовно якої проводиться службове розслідування, час її перебування у відпустці або службовому відрядженні чи відсутності з інших причин, час отримання інформації, що стосується предмета службового розслідування, від установ, підприємств, організацій іноземних держав, а також час ознайомлення такої особи з актом службового розслідування.

Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджено, що позивач перебував тривалий час на лікарняному та у відпустці, то відповідачем правомірно зупинено строки проведення службового розслідування, а відтак період з 25.04.2018 по 25.05.2018 та з 26.05.2018 по 31.05.2018 не може бути включений в загальний строк службового розслідування, що перебачений наказом від 24.04.2018, що вірно було встановлено судом першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем дотримано строки проведення службової перевірки, а тому посилання позивача в цій частині є необґрунтованими та безпідставними.

Крім того, згідно вимог ч. 10, 11 ст. 69 Закону № 889 вбачається, що результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб'єкта призначення.

Суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов'язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Відповідно до роз'яснення Національного агентства України з питань державної служби «Щодо порядку застосування до державних службовців дисциплінарних стягнень» від 15.09.2017 р. № 31-р/з виключними повноваженнями щодо встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця наділена лише дисциплінарна комісія.

Накладання дисциплінарного стягнення за дисциплінарний поступок віднесено до виключної компетенції суб'єкта призначення. Водночас приймати таке рішення суб'єкт призначення зобов'язаний на підставі подання дисциплінарної комісії відповідно до вимог статті 69 Закону № 889, тобто застосований може бути тільки той вид стягнення, що рекомендований дисциплінарною комісією.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок дисциплінарної комісії про застосування до ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді догани було прийнято 13.06.2018, цього ж дня на підставі вказаних висновків, відповідачем було винесено оскаржуваний наказ. Отже, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що наказ про застосування дисциплінарного стягнення також винесено відповідачем в межах встановлених законом строків.

Доводи апелянта про те, постанова Одеського апеляційного адміністративного суду в адміністративній справі № 815/5798/17 оскаржується в касаційному порядку, а відтак не може бути взята за основу при проведенні перевірки не беруться колегією суддів до уваги, з огляду на наступне.

Згідно ст. 129-1 Конституцій України судове рішення є обов'язковим до виконання.

Як вбачається із матеріалів службового розслідування, в основу висновку про застосування дисциплінарної відповідальності було покладено факт, встановлений постановою Одеського апеляційного адміністративного суду в адміністративній справі № 815/5798/17, якою визнано за державним реєстратором ОСОБА_2 порушення вимог п. 56 постанови Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно ч.1 ст. 325 КАС України постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Таким чином, постанова Одеського апеляційного адміністративного суду справі по № 815/5798/17 є такою, що набрала законної сили 20.03.2018.

До того ж, як вбачається із змісту ухвали Верховного Суду від 02.05.2018 по справі №815/5798/17, суд відмовив у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2018.

Доводи апелянта про те, що відповідач не мав права здійснювати функції контролю, які здійснюються Міністерством юстиції України та застосовувати дисциплінарне стягнення без висновку комісії Міністерства юстиції України, не беруться колегією суддів до уваги, оскільки ініціювати дисциплінарні провадження та застосовувати дисциплінарні стягнення є виключним правом суб'єкта призначення, а суб'єктом призначення є державний орган або посадова особа, яким відповідно до законодавства надано повноваження від імені держави призначати на відповідну посаду державної служби в державному органі та звільняти з такої посади.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.12.2018 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст постанови виготовлений 01.04.2019.