Справа № 1340/5770/18
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/5770/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Кухар Н.А.

секретаря судового засідання Шавель М.М.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в:

ФОП ОСОБА_3 (79000, вул.Братів Рогатинців,9/3, м.Львів) звернувся в суд з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (79003, вул.Стрийська,35, м.Львів) про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень № від 05.11.2018 року та № від 05.11.2018 року.

Ухвалою від 03 грудня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі.

Протокольною ухвалою від 22.01.2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що висновки акту перевірки, на підставі яких податковим органом винесено оскаржувані податкові повідомлення - рішення не відповідають фактичним обставинам справи. До перевірки надані усі необхідні документи. Звертає увагу суду, що одним із встановлених порушень є реалізація алкогольних напоїв через реєстратор розрахункових операцій, який не зазначений в ліцензії. Однак таку помилку допустив контролюючий орган при видачі ліцензії.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задоволити.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позивачем допущені порушення вимог законодавства, а саме: на момент проведення перевірки в книзі обліку розрахункових операцій відсутня інформація про загальну суму розрахунків та здійснення реалізації алкогольних напоїв з використанням реєстратора розрахункових операцій, який не зазначений в даній ліцензії, а тому податкові повідомлення рішення є правомірними. Відтак, вважає що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просив у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

24.10.2018 рок Головним управлінням ДФС у Львівській області проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_3, РНОКПП 277222339, щодо дотриманням субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій.

За результатами перевірки складено акт перевірки № 2221/13/04/PPO/8 від 24.10.2018 року, відповідно до якого встановлено, порушення, а саме, зокрема, порушення вимог п. 11 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ від 29.12.2017 №148 (із змінами і доповненнями), ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР із змінами та доповненнями.

05.11.2018 року Головним управлінням ДФС у Львівській області винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 278 728, 33 грн. за порушення вимог ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР із змінами та доповненнями та податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 18 920, 00 грн. за порушення пункту 11 розділу ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ від 29.12.2017 №148

Не погодившись із вказаними податковим повідомленнями рішеннями позивач вернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до підпункт 20.1.4. п. 20.1. статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Главою 8 ПК України визначені види перевірок контролюючих органів та порядок їх проведення.

Відповідно до пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електро-нних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-BP (далі - Закон № 481/95-BP).

Згідно із ч. 1 ст. 16 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року N 482/95-ВР, - контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Відповідно до пп. 19-1. 1.13. п.19.1 ст.19.1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують функції ліцензування діяльності суб'єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами та контроль за таким виробництвом.

За приписами пп. 19-1.1.19. п.19.1 ст.19.1 Податкового кодексу України контролюючі органи забезпечують контроль за дотриманням суб'єктами господарювання, які провадять роздрібну торгівлю тютюновими виробами, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів.

Згідно із пп. 19-1.1.20. ст.19.1 Податкового кодексу України контролюючі органи забезпечують контроль за дотриманням суб'єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої.

Відтак, контроль за дотриманням суб'єктами господарювання норм ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» належить до повноважень органів Державної фіскальної служби.

Відповідно до ст.15 Закону України №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання.

Ліцензія видається за заявою суб'єкта господарювання.

У заяві повинно бути зазначено вид господарської діяльності, на провадження якого суб'єкт господарювання має намір одержати ліцензію (імпорт, експорт, оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами).

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.

У заяві на видачу ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами зазначається адреса місця торгівлі.

У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями суб'єктом господарювання зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.

Частиною 2 ст. 17 Закону України №481/95-ВР визначено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) не зазначений у ліцензії - 200 відсотків вартості реалізованої через такий контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) продукції, але не менше 10000 гривень.

Таким чином, виходячи з аналізу зазначених норм, законодавець встановлює обов'язок суб'єктів господарювання здійснювати роздрібну торгівлю алкогольними напоями, застосовуючи саме той електронний контрольно-касовий апарат, який зазначено в додатку до ліцензії.

Як встановлено в акті перевірки, згідно з поданої до перевірки ліцензії (переоформленої) на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями ФОП ОСОБА_3 за період з 29.12.2017 року проводить реалізацію алкогольних напоїв через PPО, який не зазначений в ліцензії.

Відповідно до заяви на одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, позивач вказав реєстраційний номер PPO НОМЕР_3. У ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 27.11.2017 року №/15164 та відповідно до переоформленої ліцензії №/17209 від 29.12.2017 року, зазначено PPO № НОМЕР_3. Однак, як свідчить реєстраційне посвідчення та довідка про опломбування реєстратора розрахункових операцій позивачем використовується PPO № НОМЕР_4.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_3 звертався 29.12.2017 р. із заявою до контролюючого органу про внесення змін у додаток до ліцензії від 27.11.2017 року №/15164 та вказати PPO № НОМЕР_3. У даній заяві позивачем допущено помилку у номері РРО, зазначений номер PPO НОМЕР_3 замість НОМЕР_4. До даної заяви позивачем долучено реєстраційне посвідчення № НОМЕР_4, довідка про опломбування реєстратора розрахункових операцій, у яких зазначено РРО№ НОМЕР_4.

Таким чином, в переоформленій ліцензії позивача на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями вказано невірно номер контрольно-касового апарату №, тобто контролюючим органом допущено помилку в номері контрольно-касового апарату. Суд зазначає, що відповідачем при внесенні змін до ліцензії не перевірено підставу такої зміни та не надано оцінку інформації про РРО, а саме моделі, модифікації, заводському номеру, виробнику, даті виготовлення, що стало підставою для внесення у ліцензію невірних відомостей.

Суд зазначає, що позивач не може нести відповідальність за допущені помилки контролюючого органу та зважаючи на те, що в переоформленій ліцензії №/17209 від 29.12.2017 року вказано вірний номер контрольно-касового апарату через який проводилась реалізацію алкогольних напоїв позивачем. Відтак, податкове повідомлення-рішення № від 05.11.2018 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 05.11.2018 року суд зазначає наступне.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою визначає Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене постановою Правління Національного Банку України від 29 грудня 2017 року №148 (далі Положення № 148).

Відповідно до п. 1 Розділу І Положення №148 це положення розроблено відповідно до Закону України"Про Національний банк України" і визначає порядок ведення касових операцій у національній валюті України юридичними особами (крім банків) та їх відокремленими підрозділами незалежно від організаційно-правової форми та форми власності (далі - підприємства), органами державної влади та органами місцевого самоврядування під час здійснення ними діяльності з виробництва, реалізації, придбання товарів чи іншої господарської діяльності (далі - установи), фізичними особами, які здійснюють підприємницьку діяльність (далі - фізичні особи - підприємці) (далі разом у тексті - суб'єкти господарювання), фізичними особами.

Пункт 11 Розділу II Положення №148 визначає, що готівка, що надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки в повній сумі.

Оприбуткуванням готівки в касах установ/підприємств та їх відокремлених підрозділів, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Оприбуткуванням готівки в касах фізичних осіб-підприємців, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх товарними чеками (квитанціями) і веденням книги обліку доходів і витрат (або книги обліку доходів), є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у книзі обліку доходів і витрат (або книзі обліку доходів) на підставі товарних чеків (квитанцій).

Так, у справі № 803/584/17 Верховний суд, вказує, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках реєстратора розрахункових операцій (даних розрахункової книги) та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій. Невиконання будь-якої із цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність згідно абзацу третього статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» №436/95 від 12.06.1995.

Вказана позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, які викладені в постановах від 23.01.2018 (2а-12605/11/2670, провадження - К/9901/501/18) та від 06.02.2018 (справа № 2а-14315/10/0470, провадження - К/99901/1439/18).

Згідно з ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до акту перевірки встановлено, що на момент проведення перевірки в книзі обліку розрахунків операцій відсутня інформація про загальну суму розрахунків за робочі дні з 16.10.2018 року по 23.10.2018 року, а відтак відповідно до даних Z звітів в касі не оприбутковані готівкові кошти в сумі 3784,00 грн.

За приписами абз. 3 ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» № 491/99 від 11.05.1999 року у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Суд зазначає, що в судовому засіданні досліджено книгу обліку розрахункових операцій та до матеріалів справи долучено копію аркушів, актом перевірки яких встановлено відсутність інформації за період з 16.10.2018 по 23.10.2018 р.,, однак такі не беруться судом до уваги, так як спростовуються поясненнями бармена-офіціанта ОСОБА_4, які надавались під час перевірки, та підтверджено, що інформація про суму розрахунків за робочі дні з 16.10 по 23.10.2018 року у книзі обліку розрахункових операцій відсутня по причині, що це має робити інша відповідальна особа.

Враховуючи викладене, відповідач приймаючи податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 18 920, 00 грн. за порушення пункту 11 розділу ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ від 29.12.2017 №148 діяв межах повноважень та з дотриманням вимог чинного законодавства, а відтак вказане податкове повідомлення-рішення є правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

Відповідно до положень, закріплених частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Отже, розглянувши усі подані документи і матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню частково.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 72,77,94, 241 -246 КАС України , суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, винесене Головним управлінням Державної фіскальної служби у Львівській області 05.11.2018 № НОМЕР_1.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (вул.Стрийська,35, м.Львів, 79003, ) на користь ФОП ОСОБА_3 (79000, вул.Братів Рогатинців,9/3, м.Львів, рнокпп 277222339) судовий збір у сумі 2 787 (дві тисячі сімсот вісімдесят сім) гривень 28 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Львівський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 29 березня 2019 року.

Суддя Кухар Н.А.