Справа № 1740/2092/18
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2019 року м. Рівне №1740/2092/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дорошенко Н.О. за участю секретаря судового засідання Демчук І.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представники ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКО ДОК"
доГоловного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко-Док" (далі - позивач, ТОВ "Еко-Док") звернулось до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Рівненській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 31.07.2018 № НОМЕР_1 по податку на прибуток на загальну суму 1551657,00 грн та від 31.07.2018 № НОМЕР_2 про застосування штрафної санкції за порушення ведення касових операцій на загальну суму 348685,83 грн.

Обґрунтовуючи позов, позивач заперечив використання у виробництві готової продукції не облікованої сировини (пиловнику та пиломатеріалу необрізного) в кількості 758,012 м.куб, вказав про безпідставність визначення вартості не оприбуткованої сировини на загальну суму 435257,00 грн. Зазначив, що такі висновки відповідача не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки для перевірки були надані акти оприбуткування та списання ділових технологічних відходів з виробництва за 2013-2017 роки, які обліковуються на позабалансовому рахунку бухгалтерського обліку товариства 010 "Ділові технологічні відходи".

Позивач ствердив, що фактично за період 2009-2017 років було оприбутковано зворотніх ділових технологічних відходів з виробництва в кількості 5447 м.куб. на загальну суму 544700,00 грн та використано (списано) у виробництво для виготовлення готової продукції в період 2014-2017 років в кількості 5398,376 м.куб. на загальну суму 539837,60 грн. Також для виготовлення готової продукції в кількості 3349,258 м.куб. за 2015-2017 років було використано: напівфабрикатів (пиломатеріал сухий) в кількості 5201,15 м.куб., ділові технологічні відходи в кількості 4601,636 м.куб. Відтак, вважає хибним та упередженим висновок відповідача, що при виробництві готової продукції не вистачає сировини та матеріалів, та, відповідно, безпідставним донарахування доходу з не оприбуткованої сировини за 2015 рік в сумі 281713,00 грн, за 2016 рік в сумі 171544,00 грн.

Позивач зазначив, що на підтвердження факту та дійсності господарських операцій по руху ділових технологічних відходів у підприємства є необхідні документи, оформлені відповідно до вимог, встановлених ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", зокрема: накази, документами, що підтверджують факт оприбуткування та списання, що підтверджують зв'язок з господарською діяльністю платника податку.

Окрім цього, позивач заперечує висновок документальної перевірки, що показник рядка 02 Декларації "Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності" встановлено їх заниження всього на суму 8167056,00 грн, у т.ч. за 2015 рік на суму 1458559,00 грн, за 2016 рік на суму 6020964,00 грн, за 2017 рік на суму 687533,00 грн.

Позивач зазначив, що в період 2009-2014 рр при завоюванні ринку збуту, постійному коливанні вартості на сировину, матеріали та інші складові при виготовленні продукції, ТОВ "Еко Док" отримало збиток в розмірі 10 606 311,16 грн станом на 31.12.2014. Результати діяльності ТОВ "Еко Док" з 2012 року затверджуються зборами учасників товариства. За період 2009-2014 рр зборами учасників товариства (протокол № 1 від 19.01.2015) було затверджено та прийнято до уваги отриманий збиток товариства станом на 31.12.2014 в сумі 10606311,16 грн та прийнято рішення про поповнення статутного фонду в сумі 1858968,00 грн відповідно до вказаних сум протягом 2015 року для підтримання фінансового стану товариства.

Позивач вказав, що при плановій перевірці інспекторами ГУ ДФС у Рівненській області за 2015-2017 роки не враховано отриманий ТОВ "Еко Док" збиток за минулі періоди в сумі 10606311,16 грн, хоча для перевірки було надано обороти по рахунку 44 "Нерозподілені прибутки (непокриті збитки)" за період 2009-2014 років та надані протоколи зборів учасників товариства про затверджені збитки.

Згідно з пп.140.4.2 п.140.4 ст.140 та п. 3 підрозділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України (далі - ПК України) фінансовий результат до оподаткування зменшується на суму від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років.

Згідно з п.150.1 ст.150 ПК України якщо за результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року.

Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від'ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Позивач зауважив, що сума від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) періодів станом на 01.01.2015 за даними ТОВ "Еко Док" складає (-) 10606311,16 грн, а за даними перевірки - 0,00 грн.

Тобто, при визначенні фінансового результату до оподаткування за 2015 рік беруться дані бухгалтерського обліку, а саме:

як річний дохід за попередній річний звітний (податковий) період 2014 рік;

як різниця між доходами та витратами за підсумками звітного періоду станом на 31.12.2015 із врахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) періодів станом на 31.12.2014.

З огляду на наведене, позивач зазначив, що в порушення пп.140.4.2 п.140.4 ст.140 ПК України, з урахуванням п.3 підрозділу 4 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України відповідачем безпідставно не враховано вказану суму, що враховується у складі загального від'ємного значення об'єкта оподаткування, що зменшує фінансовий результат до оподаткування у 2015 році та при визначенні податкових зобов'язань у наступних періодах до повного погашення такого від'ємного значення.

Також позивач заперечив висновки документальної перевірки щодо несвоєчасного оприбуткування готівки в касі підприємства на загальну суму 12536,27 грн за період з 10.11.2016 по 10.08.2017 та зазначив, що такі висновки зроблені перевіряючими без фактичного дослідження повного руху коштів за даний період. Так, з 04.05.2016 за адресою Рівненська область Дубенський район с. Шепетин функціонує відокремлений підрозділ ТОВ "Еко Док" кафе "Людомир" з надання послуг з харчування та роздрібному продажу підакцизних товарів (алкоголь та тютюн). На даній точці встановлено касовий апарат Міnа Т-400МЕ (фіскальний номер НОМЕР_3), через який фіксується продаж та надання даних послуг. Наказами №1/к від 03.01.2017, № 2/К від 03.04.2017, № 3/К від 01.08.2017 встановлено ліміт залишку готівки у касі кафе, всі понадлімітні кошти кафе здаються на слідуючий робочий день та оприбутковуються через касу головного підприємства ТОВ "Еко Док", де дана виручка оприбутковується або здається до банку.

Позивач зазначив, що як вбачається із зведеного реєстру звірки прибуткових касових ордерів та фіскальних звітів, із позначкою (-) значиться нібито несвоєчасно оприбуткована сума, із позначкою (+) значиться сума, якої не вистачає для оприбуткування в касу головного підприємства. Тобто, відповідальна особа фактично помилялась при внесенні інформації до фіскального чеку РРО "Службова видача" про видані в чеку коштів, коли фактично було видано коштів для інкасації в тій сумі, що було зазначено у прибуткових касових ордерах головного підприємства ТОВ "Еко Док", що і підтверджує позитивний результат у зведеному реєстрі.

Таким чином, зауважив, що відповідно до п.11 Положення про ведення касових операцій підприємством оприбутковувалась готівка у повній сумі, яка надходила від відокремленого підрозділу - кафе шляхом складання прибуткового касового ордера у день такої операції, а не на підставі фіскального чеку РРО.

Заперечуючи встановлене перевіркою перевищення ліміту залишку готівки в касі на загальну суму 703798,54 грн на підставі вказаних в акті перевірки видаткових касових ордерів, в яких видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача, позивач вказав про те, що відповідно до укладеного договору про навчально-виробничу практику від 03.04.2018 на підприємстві з 03.04.2018 по 25.06.2018 проходила практику ОСОБА_4 за професією обліковець з реєстрації бухгалтерських даних. Відповідно до програми практики керівником практики головним бухгалтером ОСОБА_1 було надано для освоєння та навчальної практики учневі касові документи (прибуткові та видаткові касові ордери, накази на встановлення лімітів та банківські виписки) за період 2016-2017 років. За підсумками навчання учнем було зроблено копії наказів про встановлення ліміту залишку готівки в касі, касових прибуткових та видаткових ордерів за даний період для оформлення звіту про проходження виробничої практики.

Відтак, позивач ствердив, що інспекторами ГУ ДФС у Рівненській області було взято до уваги лише копії даних наказів про встановлення ліміту залишку готівки в касі, видаткових касових ордерів, які були зроблені учнем для оформлення практики, але з якихось причин залишились поміж оригіналами касових прибуткових та видаткових ордерів - при розрахунку понадлімітних залишків готівки в касі. Також позивач звернув увагу, що копії наказів про встановлення ліміту залишку готівки в касі, видаткових ордерів були вилучені інспекторами з підстав нібито зроблених копій під час перевірки.

Позивач зауважив, що будь-якого опису отримання копій документів посадові особи ТОВ "Еко Док" не надавали, не підписували. Вказав, що всі накази з встановлення ліміту залишку готівки в касі ТОВ "Еко Док" обліковуються та реєструються у відповідному журналі, який був наданий для перевірки із відповідними наказами. Також зазначив, що надає копії з оригіналів видаткових касових ордерів, які заповнені у відповідності до Положення про ведення касових операцій у національній валюті, але чомусь дані оригінали не розглянуті та не враховані під час перевірки. Позивач наголосив на підступній поведінці інспекторів з перевірки касової дисципліни, які зробили безпідставний (лише на копіях) висновок про порушення касової дисципліни. Позивач зазначив, що працівники ГУ ДФС у Рівненській області самі без дозволу посадових осіб позивача, вилучили вищевказані копії касових ордерів, які знаходились поміж оригіналами касових документів. Заперечив доводи відповідача щодо відмови від підписання опису копій документів, так як копії документів було вилучено інспекторами без відома та дозволу позивача, а опису ніякого не існує.

Також позивач заперечив висновку документальної перевірки про проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документу (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів на загальну суму 2030,00 грн. Зазначив, що відповідно до актів звірки взаємних розрахунків між ФОП ОСОБА_5 (за травень 2017р.) та ФОП ОСОБА_6 (за грудень 2015 р.) підтверджено фактичний розрахунок із даними контрагентами підзвітною особою ОСОБА_7 за ТМЦ та встановлено (зафіксовано) факт відсутності заборгованості по вищевказаних датах розрахунків по даних контрагентах. Підзвітною особою ОСОБА_7 було здійснено фактичний розрахунок готівкою з ФОП ОСОБА_5 на суму 1955,00 грн (за травень 2017р.) та ФОП ОСОБА_6 на суму 75,00 грн (за грудень 2015р.) за ТМЦ, що підтверджується доказами - товарними чеками та актами звірки.

З огляду на наведене, позивач вважає, що перевірка проведена упереджено, без врахування наданих під час перевірки документів та доказів, при складанні акту перевіряючим допущено неповне з'ясування обставин, які відбулися реально, що повністю підтверджено наданими первинними документами, які відповідають вимогам законодавства. Відтак, просив скасувати податкові повідомлення-рішення, прийняті за результатами перевірки.

Ухвалою від 06.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Відповідач позов не визнав, подав відзив (а.с.61-63 т.2), в якому зазначив таке.

Щодо не облікованої сировини. В ході перевірки встановлено, що ТОВ "Еко Док" згідно з представленими для перевірки документами за період, що перевіряється, здійснював виробництво щита меблевого, блок-хаусу зрощеного, рейки зрощеної, вагонки зрощеної та інших виробів з дерева. Для зазначеної готової продукції підприємство використовує сировину (пиловник, дрова паливні, дрова технологічні, дошка необрізна), яка обліковується на бухгалтерському рахунку 201. З даної сировини підприємством виготовляється пиломатеріал обрізний сухий, який оприбутковується на бухгалтерському рахунку 25 "Напівфабрикати". В подальшому з пиломатеріалу обрізного сухого виготовляється готова продукція.

В ході перевірки встановлено, що підприємством на виготовлення готової продукції використано напівфабрикати, які не обліковувались на рахунку 25 (зведені дані наведено в таблиці № 1 акта перевірки). Зокрема, за період, що перевірявся, на виробництво готової продукції підприємством використано напівфабрикати, які не обліковані на рахунку 25, в кількості 394.017 куб.м, а також на рахунку 201 "Сировина та матеріали" відсутній облік сировини (пиловнику та пиломатеріалу необрізного) в кількості 758,012 куб.м. Тобто, перевіркою встановлено реалізацію готової продукції, на виробництво якої використано сировину (пиловнику та пиломатеріалу необрізного), яка не відображена в обліку, в кількості 758,012 куб.м.

Відповідач зазначив, що оскільки підприємством не надано на запит від 26.06.2018 норм виходу готової продукції із сировини, перевіркою визначено щомісячний фактичний відсоток виходу напівфабрикату (пиломатеріал обрізний сухий) із сировини (пиловнику та пиломатеріалу необрізного) в кількості 758,012 куб.м, яка не обліковувалась на рахунках бухгалтерського обліку. Відповідач вказав, що ТОВ "Еко Док" стверджує, що до перевірки були надані акти оприбуткування та списанні ділових технологічних відходів з виробництва за 2013-2017 роки, які обліковуються на позабалансовому рахунку бухгалтерського обліку товариства 010 "Ділові технологічні відходи" та надано бухгалтерську довідку про використання напівфабрикатів та ділових технологічних відходів при виготовленні продукції за 2015-2017 роки, накази про встановлення норм на списання ділових відходів у виробництво. Проте, вищевказані документи до перевірки не надавались, що засвідчено відповідними актами про ненадання документів. Також, відповідно до наданих до перевірки копій оборотно-сальдових відомостей, позабалансові рахунки на ТОВ "Еко Док" відсутні, в т.ч. рахунок 010 "Ділові технологічні відходи". Крім того, встановлено невідповідність даних, відображених в бухгалтерській довідці, яка надана до заперечення, та даним, наданим в ході перевірки, згідно з оборотно-сальдовими відомостями по рахунках 25, 26 та первинними документами.

Таким чином, в порушення п.12 П(с)БО 9, п.5, п.7, п.21 П(с)БО 15, п.4 П(с)БО 19, пп.134..1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, ТОВ "Еко Док" занижено дохід в сумі 453257 грн, в результаті не оприбуткування безоплатно отриманої сировини.

Щодо не врахованих збитків минулих періодів. В ході перевірки встановлено, що відповідно до даних фінансових звітів суб'єкта малого підприємництва та податкових декларацій з податку на прибуток підприємства ТОВ "Еко Док" задекларовано фінансовий результат до оподаткування, визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності: 2015 рік 82608 грн.; 2016 рік 654301 грн; 2017 рік 913121 грн. Однак, відповідно до наданих ТОВ "Еко Док" оборотно-сальдових відомостей, аналізів рахунків бухгалтерського обліку: 70, 71, 23, 90, 91, 92, 93, 94, 95, 97, первинних документів (актів виконаних робіт, видаткових накладних, банківських виписок, ТТН) та інших підтверджуючих документів по формуванню доходів та витрат, що впливають на визначення фінансового результату до оподаткування за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 встановлено заниження фінансового результату до оподаткування, визначеного у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, або міжнародних стандартів фінансової звітності за рахунок розбіжностей між даними бухгалтерського обліку та фінансової звітності на суму 8 167 056 грн, у т.ч. за 2015р. на суму 1458559,00 грн, за 2016р. на суму 6020964,00 грн, за 2017р. на суму 687533,00 грн.

Відповідач вказав не безпідставність доводів позивача щодо надання до перевірки оборотно-сальдових відомостей по рахунку 44 "Нерозподілені прибутки (непокриті збитки)" за період 2009-2014рр та протоколів зборів учасників товариства про затвердження збитків минулих періодів. Зазначив, що планова виїзна перевірка проводилась за період з 01.01.2015 по 31.12.2017. Відповідно до поданої ТОВ "Еко Док" податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 звітний рік об'єкт оподаткування від усіх видів діяльності є позитивним та становить 138911 грн. Отже, у позивача станом на 01.01.2015 відсутнє від'ємне значення об'єкта оподаткування. Таким чином, в порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України ТОВ "Еко Док" занижено значення у р.02 "Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності" на 8167056,00 грн, у т.ч. за 2015р. на суму 1458559,00 грн, за 2016р. на суму 6020964,00 грн, за 2017р. на суму 687533,00 грн.

Щодо порушення ведення касових операцій. Відповідач зазначив, що відповідно до пред'явлених для перевірки оригіналів книг обліку розрахункових операцій, фіскальних звітних чеків РРО, прибуткових касових ордерів, а також записів в касових звітах, що завірені підписами касира та бухгалтера, встановлені факти несвоєчасного оприбуткування готівкових коштів за період з 10.11.2016 по 10.08.2017 в розмірі 12536,27 грн. Крім того, зауважив, що позивач підтвердив, що відповідальна особа ТОВ "Еко-Док" помилилась при формуванні фіскального чека РРО "Службової видачі". Таким чином, встановлені факти порушень п.2.6 Положення № 637 щодо несвоєчасного оприбуткування готівки в касу підприємства на загальну суму 12536,27 грн відповідач вважає обґрунтованими.

Щодо понадлімітних залишків готівки в касі підприємства на загальну суму 703798,54 грн відповідач зазначив, що при проведенні перевірки виявлені видаткові касові ордери, в яких видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача, чим порушено вимоги п.2.8, п.3.5 Положення № 637.

При цьому, відповідно до п.85.4, п.85.7 ст.85 ПК України посадові особи контролюючого органу скористались правом отримання завірених копій первинних документів, що свідчили про порушення вимог Положення № 637. Отримані копії документів належним чином засвідчені підписом головного бухгалтера ТОВ "Еко Док" ОСОБА_1, скріплені печаткою підприємства та оформлені описом від 09.07.2018. У зв'язку з тим, що посадові особи товариства відмовились від підписання та отримання копії опису, була зроблена відповідна відмітка. В ході розгляду заперечення до акту перевірки платником податків пред'явлено завірені копії документів, один з яких є наказ про встановлення ліміту залишку готівки в касі підприємства за 2016 рік, який врахований при проведенні розрахунку штрафних (фінансових) санкцій, наказ № 5 від 04.01.2016 в розмірі 150000,0 грн. Інші копії документів, які були надані до заперечення, були враховані під час розгляду заперечення, але вони не спростовують порушення, зазначені в акту документальної перевірки.

Також відповідач зазначив, що підприємством були надані додаткові заперечення до акту перевірки щодо незгоди з висновками перевірки в частині проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів на загальну суму 2030,00 грн. Разом з тим, документи, надані до додаткового заперечення, а саме: акти звірки з платниками податків, не спростовують порушень, які зазначені в акті перевірки, в частині порушень вимог п.2.11, п.3.1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті.

Враховуючи вищевикладене, відповідач просив відмовити в позові повністю.

Позивач подав відповідь на відзив (а.с.158-161 т.2), в якій зазначив, що ділові технологічні відходи з виробництва обліковуються на підприємстві на позабалансовому рахунку 010 "Ділові технологічні відходи" та, відповідно, кількісні і вартісні показники не відображаються у балансі та фінансових результатах; дані відходи утворились із ділової деревини (пиловник, пиломатеріал, техсировина) із минулих періодів та які були включені у собівартість продукції минулих періодів. Тому отримані відходи обліковуються на позабалансовому рахунку, який не бере участі у формуванні собівартості продукції з метою уникнення повторного списання та полегшення ведення обліку. Перевіряючі проігнорували подані посадовими особами ТОВ "Еко Док" документи та пояснення та дійшли хибного та упередженого висновку, що при виробництві готової продукції не вистачає сировини та матеріалів та відповідно безпідставно донарахували дохід з неоприбуткованої сировини лише на підставі того, що при формуванні собівартості дані витрати (оприбуткування та списання ділових технологічних відходів) не впливають на визначення собівартості та фінансових результатів. Також податковими інспекторами проігноровано наказ № 1-ВО від 10.01.2013 "Про облікову політику ділових технологічних відходів", яким передбачено, на якому рахунку та яким чином оприбутковувати та списувати дані відходи.

Щодо неврахованих збитків минулих періодів позивач зазначив, що в розумінні порядності та справедливості перевіряючих позивач надіявся на справедливе та об'єктивне співставлення та висвітлення даних обліку, які перевірялися. Вказав, що з урахуванням п.50.2 ст.50 ПК України позивач уточнюючі декларації з податку на прибуток за 2015-2017 роки подав 30.08.2018 із отриманим збитком за минулі періоди. З огляду на наведене, вказав, що за результатами податкової перевірки безпідставно не враховано віднесення до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, витрат в загальному розмірі 10606311,16 грн.

Доводи позивача щодо несвоєчасного оприбуткування готівки в касу підприємства, щодо понадлімітних залишків готівки в касі та проведення касових операцій без підтверджуючих документів позивачем у відповіді на відзив наведено доводи, аналогічні викладеним в позовній заяві.

Протокольною ухвалою від 17.09.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

З'ясувавши доводи та аргументи сторін, наведені в заявах по суті справи, усних та письмових поясненнях, наданих представниками під час судового розгляду справи на обґрунтування своїх вимог та заперечень, перевіривши їх дослідженими в справі доказами, суд встановив такі фактичні обставини справи.

Матеріалами справи стверджено, що Товариство з обмеженою відповідальність "Еко Док" зареєстроване як юридична особа 03.07.2009; види діяльності: 31.02 Виробництво кухонних меблів, 16.21 Виробництво фанери, дерев'яних плит і панелей, шпону (основний), 16.23 Виробництво інших дерев'яних будівельних конструкцій і столярних виробів, 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, 56.30 Обслуговування напоями.

Суд встановив, що на підставі направлень від 08.06.2018 № 1216/17-00-14-01, №1217/17-00-14-01, № 1218/17-00-14-01, від 11.06.2018 № 1239/17-00-14-01, на підставі наказу ГУ ДФС у Рівненській області від 29.05.2018 № 1602 уповноваженими особами відповідача в період з 11.06.2018 по 09.07.2018 проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Еко Док" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017.

Результати перевірки оформлені Актом документальної планової виїзної перевірки від 16.07.2918 № 1709/17-00-14-01/36597601 (далі - Акт перевірки), відповідно до висновків якого перевіркою встановлено порушення ТОВ "Еко Док", які оскаржені позивачем:

п.12 П(с)БО 9, п.5, п.7, п.21 П(с)БО 15, п.4 П(с)БО 19, п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, що призвело до заниження податку на прибуток в сумі 1551657,00 грн, у т.ч. за 2015р. в сумі 313249,00 грн, за 2016р. в сумі 1114652,00 грн, за 2017р. в сумі 123756,00 грн;

п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320 (дана норма Положення діяла на момент вчинення порушення), несвоєчасного оприбуткування готівки в касі підприємства на загальну суму 12536,27 грн;

п.2.8, п.2.9 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320 (дана норма Положення діяла на момент вчинення порушення), перевищення встановленого розміру ліміту каси в сумі 703798,54 грн;

п.2.11, п.3.1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320 (дана норма Положення діяла на момент вчинення порушення) за проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів на загальну суму 2030,00 грн (а.с.31-84 т.1).

В решті встановлених документальною перевіркою порушень висновки акта перевірки позивач не оскаржує.

Позивач подав до ГУ ДФС у Рівненській області заперечення від 20.07.2018 на акт перевірки (а.с.123-136 т.1) та додаткові заперечення від 26.07.2018 (а.с.140-142 т.1).

ГУ ДФС у Рівненській області у відповіді на заперечення від 30.07.2018 № 6118/10/17-00-14-01-07 повідомило Т ОВ "Еко Док", що аргументи, наведені в запереченні, частково спростовують висновки акту перевірки. Було вирішено викласти висновки акту перевірки в новій редакції, а саме в частині встановленого порушення п.2.8, п.2.9 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320 (дана норма Положення діяла на момент вчинення порушення), перевищення встановленого розміру ліміту каси в сумі 141987,24 грн. В решті висновки перевірки залишені без зміни (а.с.143-151 т.1).

Суд встановив, що ГУ ДФС у Рівненській області на підставі акта перевірки від 16.07.2018 № 1709/17-000-14-01/36597601 прийнято податкові повідомлення-рішення:

від 31.07.2018 № НОМЕР_1, яким у зв'язку з порушенням п.12 П(с)БО 9, п.5, п.7, п.21 П(с)БО 15, п.4 П(с)БО 19, п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України ТОВ "Еко Док" збільшено суму грошового зобов'язання по податку на прибуток на загальну суму 1 861 259,00 грн, у тому числі за податковим зобов'язанням на суму 1 551 657,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 309602,00 грн (а.с.119 т.1),

від 31.07.2018 № НОМЕР_2, яким за порушення п.2.6, п.2.8, п.2.9, п.2.11, п.3.1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320, до ТОВ "Еко Док" застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 348685,83 грн (а.с.121 т.1).

Не погодившись з вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіряючи правомірність оскаржених рішень, суд встановив та врахував таке.

Щодо збільшення позивачу грошового зобов'язання по податку на прибуток. Як встановлено з акту перевірки, відзиву на позов та пояснень представників відповідача, заниження ТОВ "Еко Док" доходу в сумі 453257,00 грн за перевірений період зумовлене не оприбуткуванням безоплатно отриманої сировини.

Так, згідно з розділом 3.1.1.1 акта перевірки (а.с.35 т.1), контролюючим органом встановлено, що ТОВ "Еко Док" відповідно до представлених для перевірки документів за період, що перевірявся, здійснювало виробництво щита меблевого, блок-хаусу зрощеного, рейки зрощеної, вагонки зрощеної та інших виробів з дерева. Для зазначеної готової продукції підприємство використовує сировину (пиловник, дрова паливні, дрова технологічні, дошка необрізна), яка обліковується на бухгалтерському рахунку 201. З даної сировини підприємством виготовляється пиломатеріал обрізний сухий, який обліковується на бухгалтерському рахунку 25 "Напівфабрикати". У подальшому з пиломатеріалу обрізного сухого виготовляється готова продукція.

В бухгалтерському обліку виготовлення готової продукції відображено наступними бухгалтерськими проведеннями:

Дт23 Кт201 - списано сировину у виробництво;

Дт25 Кт23 - оприбутковано напівфабрикат (пиломатеріал обрізний сухий);

Дт23 Кт25 - списано напівфабрикат для виготовлення готової продукції.

Зведені дані щодо кількості обліку використання сировини та виробництва готової продукції наведено в таблиці № 1 (арк.акта 5-7, а.с.35-37).

Представники відповідача в судовому засіданні пояснили, що в ході проведення перевірки було встановлено, що підприємством виготовлено готової продукції у тричі більше, чим було в наявності сировини для її виготовлення. Оскільки підприємством не було надано норм виходу готової продукції з сировини (калькуляцій), перевіркою визначалась різниця згідно з даними бухгалтерського обліку підприємства між готовою продукцією та сировиною для її виготовлення, в результаті чого отримано кількість не оприбуткованої сировини. В подальшому кількість не оприбуткованої сировини помножено на найнижчу ціну придбання підприємством аналогічної сировини у відповідному періоді відповідно до податкових накладних, в результаті чого дана вартість віднесена до складу доходів.

Так, в судовому засіданні дослідженням алгоритму розрахунку контролюючим органом вартості не оприбуткованої сировини, зокрема, в січні 2015 року, було встановлено, що за даними бухгалтерського обліку підприємства в цьому періоді по 201 рахунку обліковано сировину "пиловник хвойних порід" в кількості 56,688 м.куб.; по 25 рахунку (накладна вимога на відпуск (внутрішнє переміщення)) обліковано сировину "пиломатеріал обрізний сухий хвоя" в кількості 30,266 м.куб. Тобто, за даними бухгалтерського обліку підприємства на виготовлення готової продукції в січні 2015 року було використано 30,266 м.куб. пиломатеріалу обрізного. Однак, по 26 рахунку обліковано готової продукції в кількості 103,582 м.куб., тобто на 73,316 м.куб. більше, ніж було використано сировини на її виготовлення за даними бухгалтерського обліку підприємства.

Контролюючим органом розраховано відсоток виходу пиломатеріалу обрізного із сировини в кількості 53,3905 як співвідношення кількості сировини, облікованої по 201 та 25 рахунках (30,266 / 56,688). Враховуючи встановлений відсоток виходу пиломатеріалу обрізного, кількість не оприбуткованої сировини визначена наступним розрахунком: 73,316 / 53,3905 * 100 = 137,320 м.куб. Вартість відповідної кількості не оприбуткованої сировини визначено як добуток 137,320 * 460 = 63167,00 грн., де 460 - найнижча ціна придбання позивачем пиловника за вказаний період відповідно до податкових накладних.

Аналогічний алгоритм розрахунку вартості не оприбуткованої сировини, використаної позивачем у виробництві готової продукції, було застосовано контролюючим органом в періодах: лютий 2015р. на суму 37161,00 грн, березень 2015р. на суму 39295,00 грн, квітень 2015р. на суму 35345,00 грн, травень 2015р. на суму 34216,00 грн, серпень 2015р. на суму 8714,00 грн, листопад 2015р. на суму 45984,00 грн, грудень 2015р. на суму 17830,00 грн, січень 2016р. на суму 139386,00 грн, лютий 2016р. на суму 17645,00 грн, квітень 2016р. на суму 14513,00 грн., на загальну суму 453257,00 грн.

Таким чином, документальною перевіркою за даними бухгалтерського обліку підприємства встановлено, що підприємством на виготовлення готової продукції використано напівфабрикати, які не обліковуються на рах.25, в кількості 394,017 м.куб, а також на рахунку 201 "Сировина і матеріали" відсутній облік сировини в кількості 758,012 м.куб., на загальну суму 453257,00 грн.

Представник позивача (головний бухгалтер ТОВ "Еко Док" ОСОБА_1В.) в судовому засіданні підтвердив, що наведені в дослідженій судом таблиці № 1 акта перевірки показники по рахунках 201, 25, 26 бухгалтерського обліку підприємства є достовірними, при цьому будь-яких документально підтверджених відомостей на спростування застосованої контролюючим органом в розрахунках найнижчої ціни придбання пиловника за відповідні періоди позивачем надано не було і на їх наявність він не покликався, як і не було надано жодних документально підтверджених відомостей щодо відображення в бухгалтерському обліку відповідних періодів іншої сировини, окрім як "пиловник хвойних порід" (рах.201) та "пиломатеріал обрізний сухий хвоя" (рах.25).

За таких обставин, застосований відповідачем алгоритм розрахунку вартості не оприбуткованої сировини суд вважає вірним та раціональним, який ґрунтується на встановлених документальною перевіркою даних бухгалтерського обліку ТОВ "Еко Док", що позивач не заперечив.

Разом з тим, позивач, заперечуючи використання у виробництві готової продукції не оприбуткованої сировини, пояснив, що встановлена документальною перевіркою різниця в показниках бухгалтерських рахунків 25 та 26 утворилася у зв'язку з тим, що позивач у виробництві готової продукції використовував не лише пиломатеріал сухий (рах.25), а також ділові технологічні відходи, які обліковувалися на позабалансовому рахунку 010, та зазначив, що докази на підтвердження фактичного використання таких відходів у виробництві готової продукції були надані як до заперечення на акт перевірки, так і в ході судового розгляду справи.

Досліджуючи надані позивачем докази, суд встановив, що відповідно до наказу ТОВ "Еко Док" № 1-ВО від 10.01.2013 "Про облікову політику ділових технологічних відходів", покликаючись до п.1.4, 3.1, 3.17 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку запасів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 10.01.2007 № 2, та п.22 П(с)БО16 "Витрати", наказано:

1) З метою запобігання подвійного відображення в бухгалтерському обліку доходів та витрат по оприбуткуванню та списанню зворотніх ділових технологічних відходів з виробництва (розуміється в даному випадку ті відходи, які будуть використані для подальшого використання у виробництві) застосувати позабалансовий рахунок 010 "Ділові технологічні відходи" для ведення обліку даних відходів. Оприбуткування та списання ділових технологічних відходів здійснювати за підсумками року в останній робочий день року на підставі акту постійно діючої комісії по оприбуткуванню та списанню ТМЦ.

2) Встановити для оприбуткування та списання ділових технологічних відходів акт довільної форми, складений постійно діючою комісією по оприбуткуванню та списанню ТМЦ, який затверджений керівником.

3) Встановити вартість при оприбуткуванню та списанню ділових технологічних відходів в розмірі 100,00 грн за 1 м.куб.

4) Головному бухгалтеру здійснювати ведення бухгалтерського обліку ділових технологічних відходів згідно з вимогами даного наказу (а.с.168 т.1).

Наказом ТОВ "Еко Док" № 2-ВО від 14.01.2013 створено постійно діючу комісію по оприбуткуванню та списанню товарно-матеріальних цінностей (а.с.169 т.1).

Наказом ТОВ "Еко Док" № 3-ВО установлено для виготовлення 1 м.куб. готової продукції підприємством норму витрати ділових відходів в розмірі 4-5 м.куб. Можливе застосування коригуючого коефіцієнта в залежності від сортності ділових відходів в межах 20% від вказаної норми. Відображення господарських операцій по даних вдходах проводити головному бухгалтеру на позабалансовому рахунку 010 "Ділові технологічні відходи" бухгалтерського обліку товариства (а.с.170 т.1).

Позивачем долучено до матеріалів справи акти "Про оприбуткування матеріальних цінностей", затверджені директором товариства 31.12.2013, 31.12.2014, 31.12.2015, 30.12.2016, 29.12.2017, відповідно до змісту яких згідно з наказом від 14.01.2013 № 1-ВО підприємством отримано із виробництва зворотніх ділових технологічних відходів у кількості:

- 3237 м.куб. станом на кінець 2013 року. Загальна вартість оприбуткованих ділових технологічних відходів, призначених для подальшого використання (переробки) у виробництві, оцінюється комісією в 100,00 грн за 1 м.куб. на загальну суму 323700,00 грн;

- 1930 м.куб. за 2014 рік. Загальна вартість оприбуткованих ділових технологічних відходів, призначених для подальшого використання (переробки) у виробництві, оцінюється комісією в 100,00 грн за 1 м.куб. на загальну суму 193000,00 грн;

- 150 м.куб. за 2015 рік. Загальна вартість оприбуткованих ділових технологічних відходів, призначених для подальшого використання (переробки) у виробництві, оцінюється комісією в 100,00 грн за 1 м.куб. на загальну суму 15000,00 грн;

- 76 м.куб. за 2016 рік. Загальна вартість оприбуткованих ділових технологічних відходів, призначених для подальшого використання (переробки) у виробництві, оцінюється комісією в 100,00 грн за 1 м.куб. на загальну суму 7600,00 грн;

- 54 м.куб. за 2017 рік. Загальна вартість оприбуткованих ділових технологічних відходів, призначених для подальшого використання (переробки) у виробництві оцінюється комісією в 100,00 грн за 1 м.куб. на загальну суму 5400,00 грн,

та зазначено, що дані відходи обліковуються на позабалансовому рахунку бухгалтерського обліку 010 "Ділові технологічні відходи" (а.с.152-156 т.1).

Також, відповідно до наданих позивачем актів "Про списання матеріальних цінностей", затверджених директором ТОВ "Еко Док" 31.12.2014, 31.12.2015, 30.12.2016, 29.12.2017, згідно з наказом по підприємству від 14.01.2013 № 1-ВО підприємством використано для виробництва:

- 189,7 м.куб. готової продукції ділових технологічних відходів у кількості 796,74 м.куб. за 2014 рік. Загальна вартість використаних у виробництві ділових технологічних відходів оцінюється комісією в 100,00 грн за 1 м.куб. на загальну суму 79674,00 грн;

- 534,9 м.куб. готової продукції ділових технологічних відходів у кількості 2667,523 м.куб. за 2015 рік. Загальна вартість використаних у виробництві ділових технологічних відходів оцінюється комісією в 100,00 грн за 1 м.куб. на загальну суму 266752,30 грн;

- 323,331 м.куб. готової продукції ділових технологічних відходів в кількості 1529,616 м.куб. за 2016 рік. Загальна вартість використаних у виробництві ділових технологічних відходів оцінюється комісією в 100,00 грн за 1 м.куб. на загальну суму 152961,60 грн;

- 80,9 м.куб. готової продукції ділових технологічних відходів у кількості 404,497 м.куб. за 2017 рік. Загальна вартість використаних у виробництві ділових технологічних відходів оцінюється комісією в 100,00 грн за 1 м.куб. на загальну суму 40449,7 грн,

та зазначено, що дані відходи обліковуються на позабалансовому рахунку бухгалтерського обліку 010 "Ділові технологічні відходи" (а.с.157-160 т.1).

Відповідні цифрові показники відображені в наданих позивачем оборотах по рахунку 010 за 2013-2017 роки, довідці про використання напівфабрикатів та ділових технологічних відходів при виготовленні продукції за період 2015-2017 років, довідці про застосування середнього коефіцієнта при виготовленні готової продукції (а.с.161-165,166,167 т.1).

Оцінюючи доводи позивача та докази, надані на їх обґрунтування, суд враховує таке.

Податковий кодекс України не містить визначення поняття "відходи", "ділові технологічні відходи".

В Законі України "Про відходи" від 05.03.1998 N 187/98-ВР визначено, що відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

Тобто, головною ознакою відходів є те, що вони втратили свої споживчі властивості, навіть частково.

Відповідно до Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку запасів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 10 січня 2007 р. N 2 (далі - Методичні рекомендації) для цілей бухгалтерського обліку запаси включають, зокрема: сировину, основні й допоміжні матеріали, паливо, запасні частини, напівфабрикати, тару (строк корисного використання якої не більше одного року), тарні матеріали, комплектуючі вироби та інші матеріальні цінності, що призначені для виробництва продукції, виконання робіт, надання послуг, обслуговування виробництва, адміністративних потреб та збуту (пункт 1.3).

З метою організації бухгалтерського обліку запасів розпорядчим документом, затвердженим (схваленим) власником (уповноваженим органом), визначаються:

форми первинних документів, що використовуються для оформлення руху запасів, які непередбачені типовими формами первинного обліку;

порядок обліку (ідентифіковано чи загалом) транспортно-заготівельних витрат, застосування окремого субрахунку обліку транспортно-заготівельних витрат;

метод оцінки вибуття запасів;

періодичність визначення середньозваженої собівартості одиниці запасів.

Також у цьому документі додатково можуть бути визначені:

правила документообороту і технологія обробки облікової інформації, порядок контролю за рухом запасів та відповідальність посадових осіб;

порядок аналітичного обліку запасів;

одиниця натурального виміру запасів для кожної одиниці бухгалтерського обліку (пункт 1.4).

Відповідно до п.2.1 Методичних рекомендацій запаси визнаються активом, якщо, зокрема:

існує імовірність того, що підприємство отримає в майбутньому економічні вигоди, пов'язані з їх використанням;

вартість запасів може бути достовірно визначена.

Згідно з п.2.8 Методичних рекомендацій у разі, якщо на момент оприбуткування запасів неможливо достовірно визначити їх первісну вартість, вони можуть оцінюватися та відображатися у бухгалтерському обліку за справедливою вартістю з наступним коригуванням до собівартості.

За змістом абз.2 п.2.9 Методичних рекомендацій справедлива вартість визначається відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 19 "Об'єднання підприємств", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.07.99 N 163.

Відповідно до п.2.13 Методичних рекомендацій первісна вартість запасів, що надійшли на склад від забракованих виробів та зворотних відходів виробництва, ліквідації основних засобів, визначається за чистою вартістю реалізації, якщо такі запаси призначені для реалізації, або в оцінці їх можливого використання.

Зворотні відходи виробництва - це залишки сировини, матеріалів, напівфабрикатів та інших видів матеріальних цінностей, що утворилися у процесі виробництва продукції (робіт, послуг), втратили повністю або частково споживчі властивості початкового матеріалу (хімічні та фізичні) і через це використовуються з підвищеними витратами (зниженням виходу продукції) або зовсім не використовуються за прямим призначенням. Прикладами відходів виробництва можуть бути стружка, обрубки металу, обрізки тканини тощо.

Відходи, реалізація та/або використання яких у виробничому процесі не передбачається, активом не визнаються. Витрати на утилізацію цих відходів включаються до інших операційних витрат.

Пунктом 2.23 Методичних рекомендацій передбачено, що запаси відображаються у фінансовій звітності за найменшою з двох оцінок: первісною вартістю або чистою вартістю реалізації.

Чиста вартість реалізації запасів визначається як очікувана ціна реалізації запасів в умовах звичайної діяльності за вирахуванням очікуваних витрат на завершення їх виробництва та реалізацію.

Згідно з п.2.24 Методичних рекомендацій перегляд первісної вартості запасів і коригування її до рівня чистої вартості реалізації проводиться, якщо на дату балансу відбулося зменшення величини первісно очікуваних від використання запасів економічних вигод внаслідок зниження їх ціни, зіпсування, застаріння, закінчення терміну зберігання тощо.

За визначенням, наведеним в статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 N 996-XIV (далі - Закон N 996-XIV) активи - ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до отримання економічних вигод у майбутньому; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Оцінка встановлених судом фактичних обставин справи в розрізі наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що запаси ТОВ "Еко Док" у вигляді "ділових технологічних відходів", які за доводами позивача використовуються на виробництво готової продукції, є зворотніми відходами виробництва, які підлягали визнанню активом, оцінці та відображенню у фінансовій звітності підприємства.

З наданих позивачем матеріалів та пояснень слідує, що підприємство активом зворотні відходи не визнавало, обліковувало такі зворотні відходи на позабалансовому рахунку, облік вівся лише кількісно, оцінка визначалася в кінці звітного року.

Суд критично оцінює та відхиляє як неналежні докази акти про оприбуткування та списання таких матеріальних цінностей, з урахуванням такого.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до статті 1 Закону N 996-XIV господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Стаття 9 Закону N 996-XIV встановлює, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 3.2 Методичних рекомендацій встановлено, що надходження на склад запасів власного виробництва (готової продукції, напівфабрикатів, допоміжних матеріалів) оформлюються накладною-вимогою на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів (форма М-11, затверджена наказом Міністерства статистики України від 21.06.96 N 193). Накладна-вимога складається у двох примірниках та підписується особою, яка передає зазначені запаси, та їх отримувачем.

Згідно з п.3.5 Методичних рекомендацій запаси, які одержані безоплатно, оформлюються накладною-вимогою на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів або товарно-транспортною накладною з використанням штампу (позначення) про оприбуткування, або актом про приймання матеріалів, або прибутковим ордером. Прибутковий ордер складається матеріально відповідальною особою у день прийняття запасів.

Відповідно до п.3.12 Методичних рекомендацій для внутрішнього переміщення запасів, їх відпуску виробничим підрозділам та іншим структурним підрозділам підприємства, що розташовані на іншій, ніж підрозділ, що їх відпускає, території, використовується накладна-вимога на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів.

За приписами п.4.3, п.4.7, п.4.8 Методичних рекомендацій приймання, зберігання, відпуск та облік запасів в місцях їх зберігання здійснює матеріально відповідальна особа.

Матеріально відповідальними особами у місцях зберігання запасів ведеться кількісний облік руху запасів (крім підприємств, які застосовують метод ціни продажу).

Облік запасів на складі може здійснюватися із застосуванням картки складського обліку матеріалів (форма М-12, затверджена наказом Міністерства статистики України від 21.06.96 N 193).

Картки складського обліку оформляються матеріально відповідальною особою в одному примірнику на основі первинних документів у відповідності з номенклатурою запасів.

Згідно з п.4.11 Методичних рекомендацій бухгалтерська служба відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" забезпечує дотримання правил ведення обліку запасів на складі та в інших місцях зберігання запасів в терміни, встановлені керівником (власником) підприємства.

Таким чином, суд зазначає, що облік господарських операцій, пов'язаних з рухом запасів, які відповідають критеріям активів, тобто, якщо їх використання приносить економічну вигоду підприємству, повинен здійснюватися у відповідності до вимог Закону N 996-XIV та національних нормативно-правових актів щодо забезпечення бухгалтерського обліку та підтверджуватись належними первинними документами.

Всупереч наведеному, наведені в актах про оприбуткування та списання матеріальних цінностей ТОВ "Еко Док" цифрові показники кількості використаних зворотніх ділових технологічних відходів у виробництві готової продукції та кількості виготовленої готової продукції з таких зворотніх ділових технологічних відходів, які складені станом на кінець відповідного року за період діяльності впродовж такого року, - не підтверджені жодним первинним документом, повністю відсутні документи щодо внутрішнього переміщення таких активів на склад та відпуск зі складу у виробництво.

Відтак, суд вважає, що відображення таких цифрових показників в наданих до судової справи оборотних відомостях позабалансового рахунку 010 не може бути визнане обґрунтованим та достовірним, позаяк фактично такі показники визначені підприємством довільно, без належного оформлення господарських операцій первинними документами.

Окремо суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.5.12, п.5.13 Методичних рекомендацій для відображення в обліку окремих операцій, пов'язаних з рухом запасів, які не відповідають критеріям визнання активів (у тому числі на які підприємство не має права власності, але якими користується або забезпечує їх зберігання), застосовують позабалансові рахунки, передбачені Планом рахунків бухгалтерського обліку та Інструкцією про його застосування, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 30.11.99 N 291.

Бухгалтерський облік на позабалансових рахунках здійснюється, зокрема, у разі:

надходження і використання (повернення) давальницької сировини;

надходження і реалізації (повернення) запасів на підставі договору комісії (консигнації) та інших подібних цивільно-правових договорів;

надходження та рух запасів, отриманих від постачальника, і в оплаті яких відмовлено внаслідок порушення договірних зобов'язань (невідповідність асортименту, якості, строкам поставки запасів, технічним умовам тощо) або поломки та псування запасів;

одержання запасів, які згідно з угодою заборонено використовувати до оплати їх вартості;

якщо оплачені та прийняті покупцем у підприємства-постачальника запаси на території (на складі, в цеху) останнього тимчасово залишаються у підприємства-постачальника за згодою (зверненням) покупця у зв'язку із відстроченням відвантаження (вивозу, відправки) запасів покупцеві;

перевищення кількості фактично одержаних запасів над кількістю, зазначеною у видаткових документах постачальника;

якщо право власності на запаси, що надійшли на підприємство, не переходить до підприємства з інших причин;

прийняття запасів на відповідальне зберігання;

одержання від замовника підрядними організаціями устаткування і будівельних матеріалів для монтажу і виконання будівельних робіт;

виключення з активів запасів, які зіпсовані або наявність яких інвентаризацією не підтверджена та їх відсутність або псування не обґрунтована нормами природного убутку, а рішення щодо відшкодування їх вартості винними особами ще не прийнято.

Таким чином, суд вважає, що активи підприємства, які використовуються у виробництві готової продукції, не підлягають бухгалтерському обліку на позабалансових рахунках

Відповідно до п.12 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку (П(с)БО) 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 N 318, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 р. за N 27/4248, до складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу вироблюваної продукції, купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат. Прямі матеріальні витрати зменшуються на вартість зворотних відходів, отриманих у процесі виробництва, які оцінюються у порядку, викладеному в пункті 11 цього Положення (стандарту).

У бухгалтерському обліку зворотні відходи оприбутковують кореспонденцією: Дт209 "Інші матеріали" - Кт23 "Виробництво", або на субрахунку 201 "Сировина та матеріали".

Ні під час документальної перевірки, ні в ході судового розгляду судової справи позивачем не було надано належних доказів використання в господарській діяльності зворотніх технологічних відходів у виробництві готової продукції. Також суд зауважує, що під час документальної перевірки ТОВ "Еко Док" були надані контролюючому органу належним чином засвідчені копії оборотно-сальдових відомостей за 2015, 2016, 2017 роки (а.с.144-146 т.2), в яких відсутні відомості щодо позабалансового рахунку 010.

Враховуючи, що позивач не вчиняв жодних дій щодо належного бухгалтерського обліку зворотніх відходів та господарських операцій щодо використання таких відходів у виробництві готової продукції, суд вважає, що надані позивачем акти оприбуткування та списання матеріальних цінностей, оборотні відомості позабалансового рахунку 010 та бухгалтерські довідки щодо кількості використаних зворотніх відходів у виробництві не відповідають критеріям належності, допустимості та достовірності, встановленим статтями 73-75 КАС України, а відтак оцінюються судом критично.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в ході судового розгляду справи позивачем не спростовані висновки документальної перевірки щодо використання у виробництві готової продукції сировини, яка не обліковувалась на рахунках бухгалтерського обліку, на загальну суму 453257 грн, у т.ч. за 2015р. в сумі 281713,00 грн, за 2016р. в сумі 171544 грн.

Відповідно до п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку (П(с)БО) 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України N 290 від 29.11.1999, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 грудня 1999 р. за N 860/4153 дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов'язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

В пункті 21 П(с)БО 15 "Дохід" зазначено, що дохід відображається в бухгалтерському обліку в сумі справедливої вартості активів, що отримані або підлягають отриманню.

Мета, склад і принципи складання фінансової звітності та вимоги до визнання і розкриття її елементів визначаються Національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28 лютого 2013 р. за № 336/22868

За визначеннями, наведеними в п.3 НП(с)БО 1:

активи - ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, призведе до отримання економічних вигод у майбутньому;

витрати - зменшення економічних вигод у вигляді зменшення активів або збільшення зобовязань, що призводить до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками);

доходи - збільшення економічних вигод у вигляді збільшення активів або зменшення зобовязань, яке призводить до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників).

Фінансова звітність складається з: балансу (звіту про фінансовий стан) (далі - баланс), звіту про фінансові результати (звіту про сукупний дохід) (далі - звіт про фінансові результати), звіту про рух грошових коштів, звіту про власний капітал і приміток до фінансової звітності (п.1 розділу ІІ НП(с)БО 1).

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

З урахуванням наведених вище норм матеріального закону та встановлених судом фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість висновків контролюючого органу щодо заниження ТОВ "Еко Док" доходу в сумі 453257 грн в результаті не оприбуткування безоплатно отриманої сировини, а відтак визначення позивачу податкового зобов'язання по податку на прибуток в сумі 81586,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій (25%) в сумі 7719,00 грн. (розрахунок а.с.246 т.2) суд вважає правомірним.

Щодо неврахованих збитків минулих періодів.

З акта перевірки (арк.9-12, а.с.39-42 т.1), відзиву на позов та пояснень представника відповідача в судовому засіданні встановлено, що перевіркою повноти декларування ТОВ "Еко Док" показників рядка 02 Декларацій "Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності" встановлено їх заниження всього на суму 8 620 313,00 грн, у т.ч. за 2015р. на суму 1 740 272,00 грн, за 2016р. на суму 6 192 508 грн, за 2017р. на суму 687 533,00 грн.

Зокрема, документальною перевіркою встановлено та позивач не заперечував, що за даними фінансових звітів суб'єкта малого підприємництва та податкових декларацій з податку на прибуток підприємства ТОВ "Еко Док" задекларовано фінансовий результат до оподаткування, визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності: за 2015 рік 82608,00 грн, за 2016 рік 654301 грн, за 2017 рік 913121 грн.

Однак, відповідно до оборотно-сальдових відомостей, аналізів рахунків бухгалтерського обліку: 70, 71, 23, 90, 91, 92, 93, 94, 95, 97, первинних документів (актів виконаних робіт, видаткових накладних, банківських виписок, ТТН) та інших підтверджуючих документів по формуванню доходів та витрат, що впливають на визначення фінансового результату до оподаткування, за перевірений період документальною перевіркою встановлено таке.

За 2015 рік ТОВ "Еко Док" за даними фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва задекларовано: чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) (рядок 2000) в сумі 10 464 900,00 грн, інші доходи відсутні; собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) (рядок 2050) в сумі 10382 300 грн, інші витрати відсутні.

За даними бухгалтерського обліку підприємства:

сума всіх доходів складає 11 155 977 грн (у т.ч. по рахунку 70 "Доходи від реалізації" 9 523 568 грн, по рахунку 71 "Інші операційні доходи" 1 632 409 грн), що підтверджується первинними бухгалтерськими документами ;

сума всіх витрат складає 9 657 371 грн (у т.ч. по рахунку 90 "собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) 426 820 грн, по рахунку 23 "виробництво" 5 580 845 грн, по рахунку 91 "витрати на збут" 380 573 грн, по рахунку 94 "інші операційні витрати" 1209078 грн), що підтверджується первинними бухгалтерськими документами.

В податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2015 рік (рядок 02) фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, становить 1 541 167 грн (а.с.100 т.2).

Представник позивача в судовому засіданні вищевказані фактичні обставини, встановлені документальною перевіркою, підтвердив.

Таким чином, документальною перевіркою встановлено і платник податків не заперечує розбіжність між показниками фінансового результату до оподаткування в податковій декларації з податку на прибуток і звіті про фінансові результати за 2015 рік на суму 1 458 559 грн (1 541 167 - 82 608).

Також документальною перевіркою встановлено і позивач не заперечує, що за 2016 рік ТОВ "Еко Док" за даними фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва задекларовано:

чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) (рядок 2000) в сумі 16 839 000,00 грн, інші доходи (ряд.2240) в сумі 2 709 000 грн;

собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) (рядок 2050) в сумі 18 649 200 грн, інші операційні витрати (ряд.2180) в сумі 127000 грн, інші витрати (ряд.2270) в сумі 117500 грн.

За даними бухгалтерського обліку підприємства:

по рахунку 70 "Доходи від реалізації" 20 075 245 грн, по рахунку 71 "Інші операційні доходи" 2 291 874 грн, що підтверджується первинними бухгалтерськими документами ;

по рахунку 90 "собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) 1 854 057 грн, по рахунку 23 "виробництво" 9 229 608 грн, по рахунку 91 "загальновиробничі витрати" 2 324 531 грн, сума інших витрат складає 1 983 658 грн. (у т.ч. рах.92 "адміністративні витрати" 220 523 грн, рах.93 "витрати на збут" 389 465 грн, рах. 94 "інші операційні витрати" 1 373 270 грн, рах.97 "інші витрати" 400 грн), що підтверджується первинними бухгалтерськими документами.

В податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2016 рік (рядок 02) фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, становить 6 675 265 грн (а.с.114 т.2).

Представник позивача в судовому засіданні вищевказані фактичні обставини, встановлені документальною перевіркою, підтвердив.

Таким чином, документальною перевіркою встановлено і платник податків не заперечує розбіжність між показниками фінансового результату до оподаткування в податковій декларації з податку на прибуток і звіті про фінансові результати за 2016 рік в сумі 6 020 964 грн (6 675 265 - 654 301).

Також документальною перевіркою встановлено і позивач не заперечує, що за 2017 рік ТОВ "Еко Док" за даними фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва задекларовано:

чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) (рядок 2000) в сумі 14 483 000 грн, інші доходи (ряд.2240) в сумі 8 997 000 грн;

собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) (рядок 2050) в сумі 22 427 000 грн, інші операційні витрати (ряд.2180) в сумі 73 300 грн, інші витрати (ряд.2270) в сумі 66 600 грн.

За даними бухгалтерського обліку підприємства:

по рахунку 70 "Доходи від реалізації" 22 618 670 грн, по рахунку 71 "Інші операційні доходи" 172 042 грн, що підтверджується первинними бухгалтерськими документами ;

собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) становить 20 040 172 грн (у т.ч. по рахунку 90 "собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) 3 053 892 грн, по рахунку 23 "виробництво" 14 383 064 грн, по рахунку 91 "загальновиробничі витрати" 2 603 216 грн), сума інших витрат складає 1 150 065 грн. (у т.ч. рах.92 "адміністративні витрати" 366 983 грн, рах.93 "витрати на збут" 544 992 грн, рах.94 "інші операційні витрати" 237 090 грн, рах. 95 "фінансові витрати" 1000 грн), що підтверджується первинними бухгалтерськими документами.

В податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2017 рік (рядок 02) фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, становить 1 600 654 грн (а.с.128 т.2).

Таким чином, документальною перевіркою встановлено і платник податків не заперечує розбіжність між показниками фінансового результату до оподаткування в податковій декларації з податку на прибуток і звіті про фінансові результати за 2017 рік в сумі 687 533 грн (1 600 654 - 913 121).

В судовому засіданні досліджено додатки до акту перевірки: Реєстр кореспонденції рахунків бухгалтерського обліку та показників фінансового результату до оподаткування в Податковій декларації з податку на прибуток і Звіті про фінансові результати (Звіті про сукупний дохід) платника податків за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 (а.с.102-105 т.1) та Зведені дані щодо задекларованих та встановлених у ході проведення перевірки сум податку на прибуток за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 (а.с.106 т.1).

Представник позивача в судовому засіданні вищевказані фактичні обставини, встановлені документальною перевіркою, підтвердив.

При цьому, заперечуючи встановлене документальною перевіркою заниження фінансового результату до оподаткування за перевірений період в загальній сумі 8 167 056 грн, позивач стверджує про необґрунтоване неврахування контролюючим органом збитків минулих податкових (звітних) періодів (підпункт 140.4.2. пункту 140.4 статті 140 ПК України).

Оцінюючи підставність означених доводів позивача, суд враховує таке.

Відповідно до пп.140.4.2 п.140.4 ст.140 ПК України фінансовий результат до оподаткування зменшується: на суму відємного значення обєкта оподаткування минулих податкових (звітних) років. Положення зазначеного пункту застосовуються з урахуванням пункту 3 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу.

Як зазначено вище по тексту судового рішення, документальною перевіркою позивача було охоплено період з 01.01.2015 по 31.12.2017.

В перевіреному періоді позивач декларував позитивний фінансовий результат до оподаткування, що ним не заперечується.

Дослідженням податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік, поданої ТОВ "Еко Док" до контролюючого органу 28.02.2015, встановлено, що позивач декларував об'єкт оподаткування від усіх видів діяльності в сумі 138 911 грн (а.с.147-149 т.2).

З огляду на наведене, суд погоджується з доводами представника відповідача про відсутність в перевіреному періоді у ТОВ "Еко Док" збитків минулих років, які б впливали на фінансовий результат до оподаткування податком на прибуток, позаяк платник податків ні в перевіреному періоді, ні в попередньому періоді 2014 року не декларував від'ємне значення об'єкта оподаткування.

Відповідно до п.50.1 ст.50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Згідно з п.50.2 ст.50 ПК України платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом.

З огляду на наведені положення податкового законодавства, подання позивачем 31.08.2018 уточнюючих податкових декларацій з податку на прибуток за 2014-2017рр, в яких задекларовано від'ємне значення об'єкта оподаткування (а.с.92-99,100-113,114-127,128-141 т.2) не вплинуло на дані податкового обліку платника податків, при цьому уточнююча податкова декларація з податку на прибуток за 2014 рік не була прийнята контролюючим органом як подана за сплином строку давності (а.с.99 т.2), а інші уточнюючі податкові декларації стосуються періоду проведення документальної перевірки.

Оцінюючи доводи позивача щодо відображення по рах.44 збитків починаючи з 2009 року по 2014 рік (а.с.172-177 т.1), суд враховує, що відповідно до Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 № 291, для обліку нерозподіленого прибутку або непокритих збитків передбачений рахунок 44 "Нерозподілені прибутки (непокриті збитки)" Клас 4 "Власний капітал та забезпечення зобов'язань".

На рахунку 44 ведеться облік нерозподілених прибутків чи непокритих збитків поточного та минулих років, а також використаного в поточному році прибутку.

На дебеті рахунка відображаються збитки та використання прибутку, на кредиті збільшення прибутку від усіх видів діяльності.

Чистий прибуток визначається наприкінці звітного року і відображається на дебеті рахунка №79 "Фінансові результати" і на кредиті рахунка №44 "Нерозподілені прибутки (непокриті збитки)". Збиток у звітному Балансі відображається на дебеті рахунка 44 "Нерозподілені прибутки (непокриті збитки)" і на кредиті рахунка 79 "Фінансові результати" (останній у будь-якому випадку закривається).

Таким чином, внаслідок закриття на кінець звітного року рахунку 79, відповідний показник по рахунку 79 "Фінансовий результат" станом на початок 2015 року дорівнює нулю.

Також суд критично оцінює доводи позивача щодо затвердження протоколами зборів учасників ТОВ "Еко Док" отриманих збитків за 2009-2014рр (а.с.178-182 т.1), позаяк такі протоколи (підписані директором та головним бухгалтером товариства) не відповідають документам податкової звітності платника податків, поданим до контролюючого органу у встановленому законом порядку.

Відтак, в ході розгляду справи судом не встановлено належних та допустимих доказів на підтвердження підстав для зменшення об'єкта оподаткування на суму від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих звітних (податкових) років відповідно пп.140.4.2 п.140.4 ст.140 ПК України, оскільки, платник податків самостійно визначав позитивний фінансовий результат до оподаткування.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази не свідчать про неправомірність неврахування контролюючим органом збитків минулих років, не спростовують висновку документальної перевірки про заниження фінансового результату до оподаткування за перевірений період на загальну суму 8 167 056 грн, а відтак визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 1470071 грн. та застосування штрафної (фінансової) санкції в сумі 301883 грн суд вважає правомірним.

Підсумовуючи наведене, за результатами судового розгляду суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 31.07.2018 № НОМЕР_1 є законним та обґрунтованим. Доводи ТОВ "Еко Док" не спростовують правомірності оскарженого рішення суб'єкта владних повноважень, не дають суду підстав для його скасування, а тому в позові в цій частині вимог слід відмовити повністю.

Перевіряючи правомірність висновків документальної перевірки щодо порушення ТОВ "Еко Док" ведення касових операцій, суд встановив та врахував таке.

Щодо несвоєчасного оприбуткування готівки в касі підприємства.

Документальною перевіркою (арк. акта 45-46, а.с.75-76 т.1) встановлено, що згідно з пред'явленими до перевірки оригіналами книг обліку розрахункових операцій, фіскальних звітних чеків РРО, прибуткових касових ордерів, а також записів в касових звітах, що завірені підписами касира та бухгалтера, встановлені факти несвоєчасного оприбуткування готівкових коштів за період з 10.11.2016 по 10.08.2017 в загальній сумі 12536,27 грн.

Так, зокрема, актом перевірки встановлено та підтверджується дослідженими судом доказами, що 10.11.2016 відповідно до фіскального звітного чека РРО № 0013 сума продажу готівкою складає 509,72 грн; відповідальною особою касиром проведена операція "службова видача" готівкових коштів у розмірі 400,00 грн; в касову книгу на підставі прибуткового касового ордера № 22 від 10.11.2016 оприбутковано лише 300 грн. Таким чином, в касову книгу несвоєчасно оприбутковано готівкові кошти в сумі 100,00 грн (а.с.184, 201 т.1).

Аналогічні випадки мали місце:

12.12.2016: "службова видача" (інкасація готівки) за денним Z-звітом № 45 - 2870,00 грн, оприбутковано в касу згідно з прибутковим касовим ордером № 44 - 1910,00 грн, несвоєчасно оприбутковано 960,00 грн;

03.07.2017: "службова видача" (інкасація готівки) за денним Z-звітом № 248 - 8800,00 грн, оприбутковано в касу згідно з прибутковим касовим ордером № 116 - 5660,00 грн, несвоєчасно оприбутковано 3140,00 грн;

11.07.201 "службова видача" (інкасація готівки) за денним Z-звітом № 257 - 2202,05 грн, оприбутковано в касу згідно з прибутковим касовим ордером № 121 - 1830,00 грн, несвоєчасно оприбутковано 372,05 грн;

26.07.2017 "службова видача" (інкасація готівки) за денним Z-звітом № 272 - 3460,00 грн, оприбутковано в касу згідно з прибутковим касовим ордером № 133 - 2000,00 грн, несвоєчасно оприбутковано 1460,00 грн;

20.07.2017 "службова видача" (інкасація готівки) за денним Z-звітом № 266 - 4370,00 грн, оприбутковано в касу згідно з прибутковим касовим ордером № 129 - 1070,00 грн, несвоєчасно оприбутковано 3300 грн;

10.08.2017 "службова видача" (інкасація готівки) за денним Z-звітом № 287 - 1650,00 грн, оприбутковано в касу згідно з прибутковим касовим ордером № 143 - 600,00 грн, несвоєчасно оприбутковано 1050,00 грн;

02.06.2017 "службова видача" (інкасація готівки) за денним Z-звітом № 217 - 1312,72 грн, в касу згідно з прибутковим касовим ордером кошти не оприбутковані, сума не оприбуткування (несвоєчасного оприбуткування) 1312,72 грн;

06.02.2017 "службова видача" (інкасація готівки) за денним Z-звітом № 101 - 4171,50 грн, оприбутковано в касу згідно з прибутковим касовим ордером № 25 - 3330,00 грн, несвоєчасно оприбутковано 841,5 грн.

Встановлені документальною перевіркою фактичні обставини підтверджуються дослідженими судом прибутковими касовими ордерами та фіскальними звітними чеками (денними Z-звітами), наданими позивачем (а.с.184-202, 203-217 т.1).

Представник позивача встановлені факти пояснив помилкою, допущеною працівником товариства, яким кошти в повній сумі оприбутковувались в касу частково наступного дня після роздрукування денного Z-звіту попереднього дня. Відтак, позивач вважає, що вся готівка була фактично оприбуткована.

Суд враховує, що в періоді господарської діяльності ТОВ "Еко Док", охопленому документальною перевіркою, порядок ведення касових операцій було врегульовано Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 N 637, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 р. за N 40/10320 (постанова втратила чинність на підставі Постанови Національного банку N 148 від 29.12.2017) (далі по тексту судового рішення - Положення № 637).

Пунктом 2.6 Положення № 637 встановлено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Підприємствам, яким Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" ( 265/95-ВР ) надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

З огляду на наведене, суд вважає, що контролюючим органом вірно встановлено, що на порушення п.2.6 Положення № 637 позивач несвоєчасно оприбуткував готівку в касу підприємства на загальну суму 12536,27 грн.

Згідно з абз.3 ст.1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12.06.1995 № 436/95 (в редакції Указу Президента N 491/99 від 11.05.99 ), зі змінами та доповненнями, установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу:

за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Таким чином, відповідно до встановленого порушення, до позивача правомірно застосовано штраф в розмірі: 12536,27 х 5 = 62681,35 грн (а.с.122 т.1).

Щодо понадлімітних залишків готівки в касі

Суд враховує, що згідно з пунктом 2.7 Положення № 637 виходячи з потреби прискорення обігу готівкових коштів і своєчасного їх надходження до кас банків для підприємств, що здійснюють операції з готівкою в національній валюті, установлюються ліміт каси та строки здавання готівкової виручки (готівки) відповідно до вимог глави 5 цього Положення.

Банкам і підприємцям ліміт каси та строки здавання готівкової виручки (готівки) не встановлюються.

Пунктом 2.8 Положення № 637 встановлено, що підприємства можуть тримати в позаробочий час у своїх касах готівкову виручку (готівку) у межах, що не перевищують установлений ліміт каси. Готівкова виручка (готівка), що перевищує встановлений ліміт каси, обов'язково здається до банків для її зарахування на банківські рахунки. Відокремлені підрозділи підприємств - юридичних осіб можуть здавати готівкову виручку (готівку) безпосередньо до кас таких юридичних осіб або до будь-якого банку для її переказу і зарахування на банківські рахунки зазначених юридичних осіб.

За відсутності банків готівкова виручка (готівка) для переказу на банківські рахунки підприємства (підприємця) може здаватися до операторів поштового зв'язку та небанківських фінансових установ, які в установленому законодавством порядку отримали ліцензію на переказ коштів без відкриття рахунку.

Здавання готівкової виручки (готівки) здійснюється самостійно (у тому числі із застосуванням платіжних пристроїв та через пункти приймання готівки) або через відповідні служби, яким згідно із законодавством надано право на перевезення валютних цінностей та інкасацію коштів.

Здавання готівкової виручки (готівки) може здійснюватися для зарахування на будь-який банківський рахунок підприємства (підприємця) на його вибір.

Відповідно до п.2.9 Положення № 637 готівкова виручка (готівка) підприємств (підприємців), у тому числі готівка, одержана з банку, використовуються ними для забезпечення потреб, що виникають у процесі їх функціонування, а також для проведення розрахунків з бюджетами та державними цільовими фондами за податками і зборами (обов'язковими платежами).

Підприємства не повинні накопичувати готівкову виручку (готівку) у своїх касах понад установлений ліміт каси для здійснення потрібних витрат до настання строків цих виплат.

Згідно з пунктом 5.2 Положення № 637 установлення ліміту каси проводиться підприємствами самостійно на підставі розрахунку встановлення ліміту залишку готівки в касі (додаток 8), що підписується головним (старшим) бухгалтером та керівником підприємства (або уповноваженою ним особою). До розрахунку приймається строк здавання підприємством готівкової виручки (готівки) для її зарахування на рахунки в банках, визначений відповідним договором банківського рахунку. Для кожного підприємства та його відокремленого підрозділу складається окремий розрахунок встановлення ліміту залишку готівки в касі.

Установлений ліміт каси затверджується внутрішніми наказами (розпорядженнями) підприємства. Для відокремлених підрозділів ліміт каси встановлюється і доводиться до їх відома відповідними внутрішніми наказами (розпорядженнями) підприємства - юридичної особи.

Відповідно до п.5.3 Положення № 637 ліміт каси підприємства встановлюють на підставі розрахунку середньоденного надходження готівки до каси або її середньоденної видачі з каси, за рішенням керівника підприємства або уповноваженої ним особи.

Згідно з п.5.4 Положення № 637 кожне підприємство визначає ліміт каси з урахуванням режиму і специфіки його роботи, віддаленості від банку, обсягу касових оборотів (надходжень і видатків) за всіма рахунками, установлених строків здавання готівки, тривалості операційного часу банку, наявності домовленості підприємства з банком на інкасацію тощо:

для підприємств, які мають строк здавання готівкової виручки (готівки) в банк щодня (у день її надходження до каси) або наступного дня від дня її надходження до каси, - у розмірах, що потрібні для забезпечення їх роботи на початку робочого дня, але не більше розміру середньоденного надходження готівки до каси (за три будь-які місяці поспіль з останніх дванадцяти).

Документальною перевіркою (арк. акта перевірки 41-45, а.с.71-75 т.1) встановлено, що за перевірений період ТОВ "Еко Док" були видані накази "Про встановлення ліміту готівки у касі підприємства":

№ 1/К від 03.01.2017 - на 2017 рік у розмірі 540,00 грн;

№ 2/К від 03.04.2017 - на 2017 рік (з 03.04.2017) у розмірі 1200,00 грн;

№ 3/К від 01.08.2017 - на 2017 рік (з 01.08.2017) у розмірі 2200,00 грн.

Здавання готівкової виручки - щоденно.

Відповідно до наданих до перевірки оригіналів документів відсутні підписи одержувачів в наступних видаткових касових ордерах: № 11 від 18.03.2016 на суму 4892,90 грн, № 4 від 02.03.2016 на суму 25436,75 грн, № 6 від 11.03.2016 на суму 15355,14 грн, № 13 від 04.04.2016 на суму 4075,51 грн, № 14 від 13.05.2016 на суму 20000,00 грн, № 18 від 19.05.2016 на суму 343,20 грн, № 17 від 19.05.2016 на суму 90000,00 грн, № 19 від 30.05.2016 на суму 20000,00 грн, № 20 від 02.06.2016 на суму 80000,00 грн, № 21 від 09.06.2016 на суму 150000,00 грн, № 23 від 17.06.2016 на суму 2400,00 грн, № 24 від 17.06.2016 на суму 2710,94 грн, № 25 від 19.07.2016 на суму 600,00 грн, № 26 від 19.07.2016 на суму 9800,00 грн, № 27 від 19.07.2016 на суму 9600,00 грн, № 61 від 16.12.2016 на суму 600,00 грн, № 62 від 16.12.2016 на суму 500,00 грн, № 63 від 16.12.2016 на суму 7995,25 грн, № 64 від 16.12.2016 на суму 8250,57 грн, № 69 від 21.12.2016 на суму 40000,00 грн, № 71 від 22.12.2016 на суму 20000,00 грн, № 73 від 23.12.2016 на суму 40000,00 грн, № 76 від 27.12.2016 на суму 10000,00 грн, № 10 від 13.01.2017 на суму 10895,79 грн, № 28 від 07.02.2017 на суму 10000,00 грн, № 38 від 17.02.2017 на суму 50000,00 грн, № 39 від 17.02.2017 на суму 3165,22 грн, № 77 від 12.04.2017 на суму 3451,00 грн, № 129 від 13.07.2017 на суму 5400,00 грн, № 130 від 13.07.2017 на суму 7598,60 грн, № 180 від 13.10.2017 на суму 5078,45 грн, № 187 від 02.11.2017 на суму 2575,52 грн, № 200 від 07.12.2017 на суму 16216,89 грн, № 206 від 14.12.2017 на суму 1000,00 грн, № 207 від 14.12.2017 на суму 4704,43 грн, № 208 від 14.12.2017 на суму 600,00 грн, № 209 від 14.12.2017 на суму 34121,34 грн.

Позивач, заперечуючи виявлене порушення, надав до матеріалів судової справи засвідчені копії документів, які на його думку спростовують понадлімітні залишки готівки в касі, а саме:

накази ТОВ "Еко Док" "Про встановлення ліміту залишку готівки у касі підприємства": № 1 від 03.01.2012 на суму 10000,00 грн, № 2 від 02.01.2013 на суму 30000,00 грн, № 3 від 02.01.2014 на суму 70000,00 грн, № 4 від 02.01.2015 на суму 100000,00 грн, № 5 від 04.01.2016 на суму 150000,00 грн, № 6 від 03.01.2017 на суму 150000,00 грн, № 7 від 02.01.2018 в розмірі 150000,00 грн, (а.с.225-230, 234- т.1),

накази ТОВ "Еко Док" "Про встановлення ліміту залишку готівки в касі кафе" № 1/К від 03.01.2017 в розмірі 540,00 грн, № 2/К від 03.04.2017 (з 03.04.2017 в розмірі 1200,00 грн, № 3/к від 01.08.2017 (з 01.08.2017) в розмірі 2200,00 грн, № 4/К від 02.01.2018 в розмірі 2200,00 грн (а.с.225- 233,,235 т.1),

копії видаткових касових ордерів, номери, дати та суми яких відповідають зазначеним в акті перевірки на арк.42 (а.с.72 т.1), однак в яких наявні підписи одержувача коштів, та сторінки касової книги по датах виписки видаткових касових ордерів (а.с.236-250 т.1, а.с.1-47 т.2).

Представник позивача пояснив, що наявні в розпорядженні контролюючого органу накази про встановлення ліміту залишку готівки в касі (які зазначені в акті перевірки) не є належними первинними документами підприємства, оскільки їх копії були виготовлені студентом, який проходив виробничу практику в бухгалтерії підприємства, однак помилково залишені ним серед інших документів. При цьому ствердив, що податкові інспектори самовільно вилучили документи, які їм не надавалися, а належними є саме документи, надані до судової справи, які також подавались до заперечення на акт перевірки.

Оцінюючи вищевказані доводи позивача щодо невідповідності копій документів, наявних у контролюючого органу та на підприємстві, суд виходить з такого.

Порядок надання платниками податків документів регламентовано статтею 85 ПК України.

Так, згідно з п.85.2 ст.85 ПК України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно з п.85.4 ст.85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Пунктом 85.5 ст.85 ПК України забороняється вилучення оригіналів первинних, фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів за винятком випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.

Відповідно до п.85.6 ст.85 ПК України у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Згідно з п.85.7 ст.85 ПК України отримання копій документів оформляється описом. Копія опису, складеного посадовими (службовими) особами контролюючого органу, вручається під підпис платнику податків або його законному представнику. Якщо платник податків або його законний представник відмовляється від засвідчення опису або від підпису про отримання копії опису, то посадові (службові) особи контролюючого органу, які отримують копії, роблять відмітку про відмову від підпису.

Відповідно до п.85.8 ст.85 ПК України посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Дослідженням наданих до матеріалів судової справи представником відповідача копій наказів про встановлення ліміту залишку готівки в касі підприємства № 1/К від 03.01.2017, № 2/К від 03.04.2017, № 3/К від 01.08.2017 (а.с.191-196 т.2) встановлено, що їх зміст відповідає наведеному в акті документальної перевірки, при цьому, на відміну від наказів з такими ж номерами та датами, наданими позивачем, в них не зазначено, що такі накази стосуються кафе підприємства. Досліджені накази містять підпис директора товариства та скріплені печаткою ТОВ "Еко Док". До кожного з наказів долучено розрахунок встановлення ліміту залишку готівки в касі підприємства відповідно до вимог розділу 5 Положення № 637 та додатку 8 до цього Положення.

Також, під час дослідження наданих до справи відповідачем копій видаткових касових ордерів, описаних в акті перевірки, встановлено відсутність в них підписів одержувача коштів (а.с.247-250 т.2, а.с.1-36 т.3). Такі видаткові касові ордери у відповідних графах підписані головним бухгалтером та касиром.

Під час огляду наданих представником відповідача примірників наказів та видаткових касових ордерів, що були отримані безпосередньо під час документальної перевірки, встановлено наявність оригінального відтиску печатки товариства та підпису уповноваженої особи без розшифрування прізвища. При цьому, представник відповідача ОСОБА_1, який є головним бухгалтером підприємства, підтвердив в судовому засіданні, що такі копії документів засвідчені його особистим підписом.

Суд встановив, що під час документальної перевірки було складено опис отриманих контролюючим органом копій документів (а.с.197-198 т.2), підписаних групою головних державних податкових ревізорів-інспекторів, які проводили документальну перевірку, із зазначенням факту відмови головного бухгалтера ТОВ "Еко Док" від підписання такого опису. Будь-які докази щодо вилучення під час перевірки оригіналів первинних документів у справі відсутні, судом не встановлені.

Аналіз встановлених судом фактичних обставин справи в розрізі наведених вище норм податкового законодавства дає підстави для висновку, що накази про встановлення ліміту залишку готівки на підприємстві та видаткові касові ордери без підпису одержувача коштів, з урахуванням яких зроблено висновки документальної перевірки, отримані контролюючим органом від платника податків під час документальної перевірки в порядку та у спосіб, встановлений законом, а достовірність копій таких первинних документів ТОВ "Еко Док" стверджена оригінальним відтиском печатки та підписом уповноваженої особи платника податків.

Враховуючи, що надані позивачем до судової справи копії наказів про встановлення значно більших сум залишку ліміту готівки в касі підприємства, які не містять розрахунків відповідних сум у встановленому порядку, а також видаткові касові ордери з підписами одержувачів коштів, є відмінними від документів, наданих контролюючому органу під час проведення документальної перевірки, суд критично оцінює надані позивачем докази та не приймає їх як такі, що не відповідають критеріям достовірності, оскільки вважає, що такі документи були створенні не в процесі господарської діяльності підприємства, а після складання акта документальної перевірки на спростування встановлених порушень.

Відповідно до п.3.1 Положення № 637 касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів.

Згідно з п.3.5 Положення № 637у разі видачі окремим фізичним особам готівки (у тому числі працівникам підприємства) за видатковим касовим ордером або видатковою відомістю касир вимагає пред'явити паспорт чи документ, що його замінює, записує його найменування і номер, ким і коли він виданий. Фізична особа розписується у видатковому касовому ордері або видатковій відомості про одержання готівки із зазначенням одержаної суми (гривень - словами, копійок - цифрами), використовуючи чорнильну або кулькову ручку з чорнилом темного кольору. Якщо видаткова відомість складена на видачу готівки кільком особам, то одержувачі також пред'являють паспорти чи документи, що їх замінюють, і розписуються у відповідній графі документа.

Для виведення залишку готівки в касі не приймаються видаткові касові ордери або видаткові відомості, в яких видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача.

Пунктом 7.24 Положення № 637 встановлено, що у разі виявлення під час перевірок видаткових касових ордерів або видаткових відомостей, у яких видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача (абзац другий пункту 3.5 цього Положення), сума готівки за такими видатковими документами додається до залишку готівки в касі виключно в день, у якому оформлено зазначені видаткові документи, і надалі зазначена сума не береться для розрахунку понадлімітних залишків готівки.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що відповідач належними та допустимими доказами підтвердив встановлене документальною перевіркою (з урахуванням відповіді на заперечення на акт перевірки, а.с.148-149 т.1) перевищення ліміту залишку готівки в касі підприємства на загальну суму 141987,24 грн.

Згідно з абз.2 ст.1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12.06.1995 № 436/95 (в редакції Указу Президента N 491/99 від 11.05.99 ), зі змінами та доповненнями, установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу:

за перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касах - у двократному розмірі сум виявленої понадлімітної готівки за кожний день.

Таким чином, застосування до позивача штрафної санкції в сумі 283974,48 грн (141987,24 грн х 2) є правомірним (а.с.122 т.1).

Окрім цього, документальною перевіркою встановлено, що 11.12.2015 підзвітною особою ОСОБА_7 подано до бухгалтерії авансовий звіт за № 135 про використання коштів на загальну суму 6065,00 грн, при цьому до авансового звіту не долучено всі необхідні первинні документи, а саме: відсутній розрахунковий документ на підтвердження сплати готівкових коштів за придбаний товар на суму 75,00 грн. Під час проведення документальної перевірки до авансового звіту долучено товарний чек від 11.12.2015 ФОП ОСОБА_6 на суму 75,00 грн, в якому не зазначено податковий номер або серію та номер паспорта.

Також, 16.05.2017 підзвітною особою ОСОБА_7 подано до бухгалтерії авансовий звіт № 1б/н про використання коштів на загальну суму 1955,00 грн, при цьому до авансового звіту не долучено всі необхідні первинні документі, а саме: відсутній розрахунковий документ, який би підтверджував сплату готівкових коштів за придбаний товар , оригінал підтвердних документів на суму 1955,00 грн. Під час проведення перевірки до авансового звіту долучено товарний чек № 124 від 16.05.2017 ФОП ОСОБА_5 на суму 1955,00 грн, в якому зазначено реалізацію технічно складного побутового товару.

Таким чином, встановлено проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера, іншого письмового документа), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів в загальній сумі 2030,00 грн.

Відповідно до п.1.2 Положення № 637 розрахунковий документ - документ встановлених форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" ( 265/95-ВР ), і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

За визначенням, наведеним в статті 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР, зі змінами та доповненнями, розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Статтею 9 Закону №265/95-ВР встановлено, що реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються, зокрема:

1) при здійсненні торгівлі продукцією власного виробництва (крім технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення) підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, крім підприємств торгівлі та громадського харчування, у разі проведення розрахунків у касах цих підприємств, установ і організацій з оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій, підписаних уповноваженою особою відповідного субєкта господарювання;

6) при продажу товарів (крім технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення) (наданні послуг) фізичними особами - підприємцями, які відносяться відповідно до Податкового кодексу України до груп платників єдиного податку, що не застосовують реєстратори розрахункових операцій.

Відповідно до п.2.11 Положення № 637 видача готівкових коштів під звіт або на відрядження (далі - під звіт) здійснюється відповідно до законодавства України.

Видача готівкових коштів під звіт на закупівлю сільськогосподарської продукції та заготівлю вторинної сировини, крім металобрухту, дозволяється на строк не більше 10 робочих днів від дня видачі готівкових коштів під звіт, а на всі інші виробничі (господарські) потреби на строк не більше двох робочих днів, уключаючи день отримання готівкових коштів під звіт.

Якщо підзвітній особі одночасно видана готівка як на відрядження, так і для вирішення в цьому відрядженні виробничих (господарських) питань (у тому числі для закупівлі сільськогосподарської продукції у населення та заготівлі вторинної сировини), то строк, на який видана готівка під звіт на ці завдання, може бути продовжено до завершення терміну відрядження.

Видача відповідній особі готівкових коштів під звіт проводиться за умови звітування нею у встановленому порядку за раніше отримані під звіт суми.

Звітування за одержані під звіт готівкові кошти здійснюється відповідно до законодавства України.

Матеріалами справи підтверджено і сторони не заперечують, що до звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, від 16.05.2017 на суму 1955,00 грн долучено товарний чек ФОП ОСОБА_5 № 124 від 16.05.2017 на суму 1955,00 грн. на товар: насос НД4-3, шланг та хомут на загальну суму 1955,00 грн (а.с.50-51 т.2). Інші розрахункові документи відсутні. Відсутність заборгованості за товар позивач підтверджує актом звіряння взаємних розрахунків з ФОП ОСОБА_5 (а.с.49 т.1), який, як вказав представник позивача в судовому засіданні, складений за результатами документальної перевірки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2017 р. № 231 затверджено Перелік груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій. До зазначеного Переліку віднесено, зокрема, групи: 8413 Насоси для рiдин з витратомiром або без нього; механiзми для пiдiймання рiдини (насоси занурені, циркуляційні насоси); 8414 Насоси повiтрянi або вакуумнi, повiтрянi або інші газовi компресори та вентилятори; вентиляцiйнi або рециркуляційні витяжні ковпаки або шафи з вентилятором, з фiльтром або без нього.

Отже, товар, який зазначений в товарному чеку № 124 від 16.05.2017, підлягав продажу з застосуванням реєстраторів розрахункових операцій, однак належний розрахунковий документ до авансового звіту від 16.05.2017 не долучений.

Щодо товарного чека № 09 від 11.12.2015 на суму 75,00 грн ФОП ОСОБА_6, долученого до авансового звіту від 11.12.2015 (а.с.52-54 т.1) в акті документальної перевірки зазначено про відсутність обов'язкових реквізитів такого товарного чека, а саме: не зазначено податковий номер або серію та номер паспорта продавця.

Досліджуючи надані сторонами до справи докази, суд встановив, що на копії товарного чека № 09 від 11.12.2015, наданого до справи позивачем, наявний відтиск печатки підприємця ОСОБА_6 та зазначеного його індивідуальний податковий номер (а.с.54 т.1). В судовому засіданні 26.02.2019 за участю представників сторін судом оглянуто надану представником відповідача копію товарного чека № 09 від 11.12.2015, яка була надана ТОВ "Еко Док" під час документальної перевірки, про що стверджено описом отриманих копій документів під час проведення документальної перевірки (а.с.192-193 т.2). Під час огляду встановлено, що на копії товарного чека № 09 від 11.12.2015, яка була надана ТОВ "Еко Док" під час документальної перевірки, відсутній відтиск печатки ФОП ОСОБА_6 та відсутні будь-які відомості щодо його індивідуального податкового номера. При цьому пред'явлена суду копія такого товарного чека засвідчена оригінальним відтиском печатки ТОВ "Еко Док" та скріплена підписом головного бухгалтера підприємства ОСОБА_1, що підтвердив представник позивача. Зазначені обставини зафіксовані технічним записом судового засідання 26.02.2019.

Таким чином, судом встановлено, що надана позивачем до справи копія вищевказаного документа є відмінною від такого документа, пред'явленого під час документальної перевірки. Відтак, наданий позивачем доказ не відповідає критеріям достовірності та оцінюється судом критично.

Положенням про форму та зміст розрахункових документів, затвердженим наказом ДПА України від 01.12.2000 N 614, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.02.2001 за N 105/5296, зі змінами та доповненнями, яке було чинним до 21.01.2016, до обов'язкових реквізитів розрахункових документів віднесено, зокрема, податковий номер або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку у паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта).

В подальшому наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 № 13, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2016 р. за № 220/28350, затверджено Положення про форму та зміст розрахункових документів, відповідно до пункту 3 розділу І якого у разі відсутності в документі хоча б одного з обовязкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий.

Встановлені судом фактичні обставини дають суду підстави для висновку про обґрунтованість висновку документальної перевірки про порушення позивачем п.2.11, п.3.1 Положення № 637, а саме проведення готівкових розрахунків без подання платіжного документа, який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів, в сумі 2030,00 грн.

Відповідно до абз.6 ст.1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" встановлена фінансова санкція у вигляді штрафу за проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера, іншого письмового документа), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів, - у розмірі сплачених коштів. Отже застосування до позивача штрафної (фінансової) санкції в сумі 2030,00 грн є правомірним (а.с.122 т.1).

Враховуючи вищенаведене, за результатами судового розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 31.07.2018 № НОМЕР_2 на загальну суму штрафних (фінансових) санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки 348685,83 грн є правомірним.

За приписами частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході судового розгляду справи відповідач належними та допустимими доказами підтвердив, що при прийнятті оскаржених податкових повідомлень-рішень він діяв обґрунтовано та розсудливо, з урахуванням встановлених обставин, пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані рішення. Доводи позивача та надані ним докази не спростовують виявлених документальною перевіркою порушень, не свідчать про протиправність спірних рішень суб'єкта владних повноважень та не дають суду підстав для їх скасування. Отже, в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕКО ДОК" (вул. Заводська, 1, смт Смига, Дубенський район, Рівненська область, 35680, ) в позові до Головного управління ДФС у Рівненській області (вул.Відінська,12, м. Рівне, 33023, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 31.07.2018 №, від 31.07.2018 № відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 12 березня 2019 року.

Суддя Дорошенко Н.О.