Справа № 448/880/16-а
Суддя: Білоус Ю. Б.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер:448/880/16-а
Провадження № 2-а/448/10/19
РІШЕННЯ

Іменем України

28.02.2019 року м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білоуса Ю.Б.,

за участю секретаря судового засідання Романченко І.А.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 - не зявився,

представник позивача адвокат ОСОБА_2 не зявився,

представник відповідача ОСОБА_3 митниці ДФС не зявився,

третя особа заступник начальника ОСОБА_3 митниці ДФС України ОСОБА_4 не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 митниці ДФС України, з участю третьої особи заступника начальника ОСОБА_3 митниці ДФС ОСОБА_4, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 25.07.2016року звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, покликаючись на те, що постановою заступника начальника ОСОБА_3 митниці ДФС ОСОБА_4 від 15.07.2016року у справі про порушення митних правил №2003/20909/16 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500гривень.

Вважає, що дану постанову слід скасувати з таких підстав. Вказує, що 23.05.2016року під час проходження митного контролю на митному пості «Шегині» ОСОБА_3 митниці ДФС на нього було складено протокол про порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України, оскільки відповідно до інформації електронної бази ПІК «Інспектор 2016року» та ЄАІС ДМС України 02.05.2016року, прямуючи з ОСОБА_5 в Україну, він (позивач) ввіз на митну територію України через м/п «Шегині» ОСОБА_3 митниці ДФС автомобіль марки «MAZDA 323», реєстр.номер WY6747V, кузов №JMZBJ14R201267617, в митному режимі «транзит» та не вивіз такий у встановлений ст.95 МК України строк.

Стверджує, що у вказаний строк він не вивіз вищевказаний транспортний засіб з причини, яка повязана з обєктивними, непереборними, істотними труднощами, оскільки даний автомобіль був у несправному стані та знаходився на ремонті, тому у нього не було можливості вивезти його у строки, передбачені ст.95 МК України. Зазначає, що після діагностування автомобіля спеціалістами СТО були встановлені несправності автомобіля, які не дозволяли його експлуатації. Тому, оскільки автомобіль є джерелом підвищеної небезпеки, то він (позивач) змушений був вжити заходів до усунення цих несправностей, у звязку із чим залишив такий для ремонту на автосервісі. Наголошує, що несправність його автомобіля була такою, при якій неможливий рух транспортного засобу, що підтверджується наданими ним відповідачу документами, зокрема, довідкою СТО «Авто Плюс» від 23.05.2016року.

Зазначає, що Порядок виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затверджений наказом Мінфіну України від 31.05.2012року №657, не дає вичерпного переліку обставин непереборної сили, а лише наводить певні приклади їх настання, а тому посилання відповідача в оскаржуваній постанові на те, що проведення ремонтних робіт не є обставинами непереборної сили, вважає безпідставними.

Також покликається на те, що відповідальність за правопорушення, передбачене ст.470 МК України настає за перевищення терміну транзиту транспортного засобу, а не за неповідомлення митному органу про причини аварії, хоч такий обовязок й встановлений для перевізника.

З огляду на наведене, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.58-60), просить суд визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника ОСОБА_3 митниці ДФС ОСОБА_4 від 15.07.2016року у справі про порушення митних правил №2003/20909/16 про притягнення його (позивача) до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України.

Ухвалою судді від 28.07.2016року відкрито провадження у даній адміністративній справі.

В ході розгляду справи, представник відповідача - ОСОБА_3 митниці ДФС подав до суду письмові заперечення проти позову (а.с.21-24), в яких просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у звязку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. Також надав до суду копію матеріалів справи про порушення митних правил №2003/20909/16 (а.с.25-37).

Свої заперечення обґрунтовує, зокрема, тим, що наведена позивачем причина порушення строку доставки вищевказаного автомобіля, а саме факт його поломки та перебування на ремонті, не відноситься до аварії чи обставин непереборної сили і не може звільняти особу від відповідальності. Зазначає, що ч. 1 ст. 460 МК України, чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил. Такими умовами відповідно є аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Вказує, що позивач на підтвердження поломки вищевказаного транспортного засобу надав довідку від 23.05.2016 року № 002/0387/05, акт здачі-прийомки виконаних робіт від 23.05.2016 року № 387, рахунок-фактура від 23.05.2016 року № 387 та квитанцію від 23.05.2016 року №387 видані СТО «Авто Плюс» від 23.05.2016 року. Однак, надані позивачем документи вказують лише на те, що зазначений автомобіль перебував на ремонті та жодних доказів того, що ремонту зазначений вище транспортний засіб потребував в результаті аварії або дії обставин непереборної сили, документи не містять. Також зазначає, що ремонт транспортного засобу не міг завадити вивезти його за межі митної території України за допомогою інших способів (наприклад, на лафеті, на іншому транспортному засобі, шляхом буксирування).

Крім того вказує, що позивач не надав належних чином доказів, про те, що транспортний засіб марки «MAZDA 323», реєстр.номер WY6747V, кузов №JMZBJ14R201267617, дійсно перебував на станції технічного обслуговування, а саме письмового договору, наряду-замовлення на надання послуг з технічного обслуговування та ремонту, довідку-рахунок на складові частини, придбані й установлені виконавцем на КТЗ.

З огляду на наведене, вважає, що ОСОБА_3 митницею ДФС правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а тому просить відмовити у позові в повному обсязі.

В судове засідання 28.02.2019року позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2 не зявилися, проте представник позивача подав до суду клопотання, в якому просить суд справу розглянути у їх відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача - ОСОБА_3 митниці ДФС та третя особа заступника начальника ОСОБА_3 митниці ДФС ОСОБА_4 були своєчасно та належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, однак в судове засідання на 28.02.2019року не зявилися, не повідомили про причини своєї неявки та не надіслали клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи у їх відсутності.

Оскільки в судове засідання не зявилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України, не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з таких підстав.

Згідно ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Кожна особа, як вказується у ч.1 ст.24 МК України, має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст.319 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст.529 МК України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

У ч.6 ст.530 МК України зазначається, що перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Завданням адміністративного судочинства, як вказується у ч.1 ст.2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на зазначену норму суд під час розгляду справи щодо оскаржень рішень, дій чи бездіяльність субєктів владних повноважень незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинен перевірити їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що 23.05.2016року старшим державним інспектором відділу митного оформлення №4 митного поста «Мостиська» ОСОБА_3 митниці ДФС ОСОБА_6 складено протокол про порушення митних правил №2003/20909/16, відповідно до якого встановлено, що 23.05.2016 року близько 11.09 год. в зону митного контролю по смузі руху «зелений коридор» пункту пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» ОСОБА_3 митниці ДФС заїхав транспортний засіб марки «MAZDA 323», реєстр.номер WY6747V, кузов №JMZBJ14R201267617, під керуванням гр.України ОСОБА_1, який слідував з України до ОСОБА_5.

В ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього як особу, яка його переміщувала, в ПІК «Інспектор - 2006» та ЄАІС ДМС України виявилося, що ОСОБА_1 02.05.2016року о 16.15год через митний пост «Шегині» ОСОБА_3 митниці ДФС ввіз на митну територію України автомобіль марки «MAZDA 323», реєстр.номер WY6747V, кузов №JMZBJ14R201267617, без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк передбачений ст.95 МК України, для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб). Одночасно було встановлено відсутність в ПІК «Інспектор» та ЄАІС ДМС України інформації про вивезення з митної території України вказаного автомобіля, станом на 23.05.2016 року.

Також встановлено, що ОСОБА_1 на момент перетину кордону надав документи, що підтверджують факт ремонту автомобіля, наявне повідомлення до ОСОБА_3 митниці ДФС щодо поломки транспортного засобу, однак в порушення термінів подання такого. Отже, у відповідності до ст.192 МК України до найближчого органу доходів та зборів про обставини події (аварії або дії обставин непереборної сили) місцезнаходження транспортного засобу в термін до завершення, визначеного митницею строку транзиту, вказаний громадянин не звертався.

Даним протоколом про порушення митних правил констатовано, що ОСОБА_1 станом на 23.05.2016року перевищив більше ніж на десять діб, встановлений ч.1 ст.95 МК України, строк доставки товару - автомобіля марки «MAZDA 323», реєстр.номер WY6747V, кузов №JMZBJ14R201267617, що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів призначення (пункту вивезення за межі митної території України), і такі його дії кваліфіковано за ч.3 ст.470 МК України.

На підставі вищевказаного протоколу про порушення митних правил, 15.07.2016 року заступником начальника ОСОБА_3 митниці ДФС ОСОБА_4 (третьою особою у справі) винесено оскаржувану постанову у справі про порушення митних правил №2003/20909/16, якою позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 8500 гривень.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовуються Митним кодексом України.

Згідно ч.3 ст.470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ч. 1 ст. 90 Митного кодексу України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 95 МК України для автомобільного транспорту строк транзитних перевезень становить 10 діб. Частиною другою цієї статті встановлено, що до цього строку не включаються 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Частиною першою статті 192 МКУ передбачено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

При цьому, відповідно до п.5 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відносно заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 31.05.2012року №657, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Матеріалами справи підтверджується те, що згідно інформації, яка міститься в ПІК «Інспектор-2006» та Єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) Департаменту митної справи України, позивач ОСОБА_1 02.05.2016року о 16.15год через митний пост «Шегині» ОСОБА_3 митниці ДФС ввіз на митну територію України автомобіль марки «MAZDA 323», реєстр.номер WY6747V, кузов №JMZBJ14R201267617, в митному режимі «транзит». Вказані обставини позивачем не заперечуються та визнаються. А відтак, з врахуванням вищенаведених вимог чинного митного законодавства України, позивач зобов'язаний був вивезти такий з митної території України в максимальний строк до 12.05.2016 року. Однак, вказані дії позивач не виконав, зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 23.05.2016 року (тобто на момент складення протоколу про порушення митних правил) не вивозився.

Як зазначалось вище, нормами ч.2 ст.95 МК України передбачено, що до строків, зазначених у ч.1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст.192 МК України. Проте, всупереч ст.192 МК України та розділу VIII «Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657, позивач до найближчого митного органу до завершення визначеного митницею строку транзиту (тобто до 12.05.2016 року) про обставини подій, у звязку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження товарів і транспортних засобів у випадку порушення строку транзиту внаслідок поломки транспортного засобу та і його ремонту, не звернувся.

У матеріалах справи відсутні звернення та повідомлення позивача в межах встановленого строку транзитного перевезення (тобто до 12.05.2016 року) про обставини непереборної сили та неможливість вивезення ним автомобіля марки «MAZDA 323», реєстр.номер WY6747V, кузов №JMZBJ14R201267617.

Таким чином, оскільки позивач перевищив встановлений МК України строк доставки транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, до митного органу призначення терміном більше ніж на 10 діб, то в діях позивача наявний склад порушення митних правил, відповідальність за яке передбачено ч.3 ст.470 МК України, за вчинення якого відповідачем прийнято оскаржувану у даній справі постанову про порушення митних правил.

Доводи позивача про те, що у встановлений законом строк він не вивіз вищевказаний транспортний засіб з причини, яка повязана з обєктивними, непереборними, істотними труднощами, оскільки даний автомобіль знаходився в несправному стані та знаходився на ремонті, тому у нього не було можливості вивезти його у строки, передбачені ст.95 МК України, суд вважає безпідставними з огляду на наступне.

Так, згідно частини 1 статті 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених статтею 470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, дана норма чітко визначає умови звільнення осіб від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджуються відповідними документами.

В той же час, визначення понять «обставини непереборної сили» та «аварія» закріплено в пункті 2 розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657 (далі - Порядок № 657), відповідно до якого обов'язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність. У цьому розділі терміни вживаються в такому значенні:

аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи;

документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили;

обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події;

факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Пунктом 5 розділу 8 Порядку № 657 встановлено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З аналізу зазначених вище норм видно, що законодавством чітко визначено умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

З огляду на викладені вимоги закону, суд вважає, що такий факт, як ремонт автомобіля внаслідок поломки не може бути прирівняний до аварії або обставин непереборної сили. Належних доказів зворотного позивачем надано не було.

Статтею 192 МК України встановлено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Як вбачається матеріалів справи про порушення митних правил №2003/20909/16, позивач ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_3 митниці ДФС з повідомленням про поломку вказаного автомобіля 16.05.2016року, тобто за межами встановленого строку транзитного перевезення.

На підтвердження поломки вищевказаного транспортного засобу позивач надав довідку від 23.05.2016 року № 002/0387/05, акт здачі-прийомки виконаних робіт від 23.05.2016 року № 387, рахунок-фактура від 23.05.2016 року № 387 та квитанцію від 23.05.2016 року №387 видані СТО «Авто Плюс» від 23.05.2016 року.

Разом з тим, позивачем не надано жодних доказів про те, що перебування транспортного засобу в ремонті, було спричинене аварією, дією обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, а тому положення частини 1 статті 460 МК України до спірних правовідносин застосовані бути не можуть.

Суд зазначає, що хоча позивачем надано суду документи про несправність вищевказаного транспортного засобу, які вказують що автомобіль перебував на СТО, у зв'язку з його ремонтом, однак такі не містять відомостей про те, що ремонт здійснюється внаслідок аварії або обставин непереборної сили.

Крім того, суд вважає, що поломка транспортного засобу не могла завадити позивачу вивезти його за межі митної території України за допомогою інших способів (наприклад, на лафеті), оскільки жодною нормою митного законодавства України не передбачено способу виконання такого зобов'язання, зокрема, необхідності вивезення транспортного засобу за межі митної території України виключно власним ходом. Законодавець лише визначає обов'язок доставити транспортний засіб до органу доходів і зборів призначення до закінчення строків, передбачених статтею 95 МК України.

З огляду на законодавчо встановлені вимоги щодо встановлення факту аварії чи непереборної сили, які є підставами для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, позивачем не надано суду належні та допустимі докази, які б підтвердили неможливість вивезення транспортного засобу в строки передбачені Митним кодексом України, а тому накладення митним органом адміністративного стягнення на позивача у вигляді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є правомірним.

Інші доводи позивача не спростовують вищевказані встановлені судом обставини справи.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст.74 КАС України ( допустимість доказів) обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст..75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Однак, в порушення вимог ч.1 ст. 77 КАС України, позивачем в ході розгляду даної справи не представлено достатніх, достовірних, належних та допустимих доказів в підтвердження обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова заступника начальника ОСОБА_3 митниці ДФС ОСОБА_4 від 15.07.2016року в справі про порушення митних правил №2003/20909/16, була винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України, отже підстави для її скасування відсутні, тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72-77, 229, 241, 243, 244, 245, 246, 250, 286 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 митниці ДФС України, з участю третьої особи заступника начальника ОСОБА_3 митниці ДФС ОСОБА_4, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №2003/20909/16 від 15.07.2016року за ч.3 ст.470 МК України, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Мостиський районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Б.Білоус

Рішення набрало законної сили: «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.Б. Білоус

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1, 27.10.1980року народження; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; РНОКПП НОМЕР_1;

Відповідач: ОСОБА_3 митниця ДФС; місцезнаходження: м.Львів, вул.Костюшка, 1, .

Повний текст рішення складено 28.02.2019року.