Справа № 640/21117/18
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

в порядку ч. 3 ст. 34 Кодексу адміністративного судочинства України
Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 визнано винним в порушенні вимоги дорожньої розмітки 1.3, чим порушив п. 8.5.1 ПДР України Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до пункту 8.5.1. Правил дорожнього руху, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.

Підпунктом 1.3 пункту 34.1. розділу 34 Правил дорожнього руху встановлено, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 цього Закону, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Судовим розглядом встановлено, що 04.11.2018 р. Інспектором поліції 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Ріхтер Д.П. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №712471, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що він 04.11.2018 р. о 11.30 год., керуючи автомобілем марки "Mitsubishi Colt", державний номер НОМЕР_1, за те, що він по вул. Клочківській, 89, у м. Харкові, порушив вимогу дорожньої розмітки 1.3., чим порушив вимоги п. 8.5.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р. (в подальшому - Правила).

Так, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису подій, вбачається, що позивач керуючи транспортним засобом та здійснюючи поворот ліворуч, перетнув подвійну суцільну дорожню розмітку, що не заперечувалось позивачем на місці розгляду справи, вказані дії позивач пояснював тим, що раніше на цій дорозі була інша дорожня розмітка, яка дозволяла рух транспортного засобу.

Крім того, з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери інспектора патрульної поліції встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення було позивачу було роз'яснено його права, оголошено про розгляд справи на місті зупинки, прийняту за результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення постанови, право оскарження такої постанови та вручено її копію позивачу.

Таким чином, враховуючи, що відеозаписи з відеореєстратора службового автомобіля відповідача та з нагрудної камери поліцейського містять інформацію про обставини події, підтверджує скоєння позивачем адміністративного правопорушення, вони є речовими доказами у справі і підлягають оцінці у визначений процесуальним законом спосіб.

Вважаю, що доводи позивача, з якими погодився суд апеляційної інстанції, про не зазначення в оскаржуваній постанові відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, не спростовують факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення та дотримання відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та не можуть бути єдиною підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки не вплинули на правильність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП у зв'язку з встановленням факту вчинення позивачем порушення вимоги дорожньої розмітки 1.3 п. 8.5.1 Правил дорожнього руху України.

На підставі вищевикладеного, враховуючи доведеність винесення відповідачем постанови у справі про адміністративне правопорушення, вважаю, що відповідач, складаючи постанову справі про адміністративне правопорушення, діяв на підставі та у спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства, а тому заявлені позовні вимоги позивача є не обґрунтованими, а відтак не підлягають задоволенню.

Суддя

Другого апеляційного

адміністративного суду Жигилій С.П.