Справа № 214/285/19
Суддя: Гринь Н. Г.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/285/19
2-а/214/68/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 березня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гриня Н.Г.,

при секретарі судового засідання Печарник З.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття справи, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом 15.01.2019 року, в якому просить скасувати постанову серії ЕАВ №821354 від 27.12.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Предявлені вимоги мотивовано тим, що оскаржувану постанову винесено інспектором з допущенням порушень вимог ст.ст.9, 33, 245, 280 КУпАП без всебічного, повного й обєктивного зясування обставин справи. Під час керування автомобілем 27.12.2018 року жодних порушень ПДР України він не допускав, докази, які б підтверджували дійсність порушення ним ПДР України були відсутні. Відтак, на його переконання, інспектор виніс постанову без законних на те підстав, діючи упереджено та субєктивно. Зауважив, що під час керування автомобілем НОМЕР_1, та руху по пр-ту Металургів в районі перехрестя з вул. Героїв АТО в м. Кривому Розі, в автомобілі було увімкнено габаритні вогні та ближнє світло фар. Автомобіль екіпажу патрульної поліції рухався позаду його автомобіля, а відтак інспектор ніяк не міг бачити, щоб ближнє світло фар в автомобілі позивач не вмикав. Наданий відеозапис вважає неналежним доказом, оскільки з нього не можливо встановити, що саме рух його автомобіля було зафіксовано на відео. При цьому на фрагментах інших відео видно, що на його автомобілі було увімкнено габаритні вогні та ближнє світло фар.

Ухвалою суду від 06.02.2019 року за результатами повторного автоматизованого розподілу справу прийнято до провадження суддею Гринем Н.Г.

Позивач в судове засідання не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, однак надав відзив на позов (а.с.17-21) з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. В обґрунтування заперечень відповідач зазначив, що 27.12.2018 року під час здійснення патрулювання по пр-ту Металургів в м. Кривому Розі, було виявлено автомобіль НОМЕР_1, водій якого рухався в темну пору доби без увімкнення фар у режимі ближнього (дальнього) світла, чим порушив п.19.1 «а» ПДР України. Він зупинив транспортний засіб з дотриманням вимог закону, відрекомендувався водієві відповідно до вимог п.3 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», повідомив причину зупинки, попросив предявити водійське посвідчення та документи на автомобіль. Встановивши особу водія, яким виявився ОСОБА_1, виконавши вимоги ст.278 КУпАП та розяснивши водієві його процесуальні права, він перейшов до розгляду справи по суті. В ході розгляду справи позивач зазначив, що він не умисно це зробив, адже потім одразу увімкнув габаритні вогні. При цьому відповідно до п.19.1 «а» ПДР України на транспортному засобі позивач повинен був увімкнути фари в режимі ближнього (дальнього) світла, а не габаритні вогні, які також було вимкнено під час руху позивача. На переконання відповідача, винесена ним постанова є правомірною, обґрунтованою, містить посилання на належні та допустимі докази (відеофіксацію порушення), а факт порушення ОСОБА_1 ПДР України є доведеним.

Відповідь на відзив у встановлений судом строк позивач не подав, заяв про надання додаткового строку не подавав.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, оглянувши відеозапис на диску DVD-R, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

27.12.2018 року поліцейським Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_2 винесено постанову серії ЕАВ №821354 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, із накладенням штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.6). Винесення оскаржуваної позивачем постанови мотивовано тим, що 27.12.2018 року о 18.55 год. водій автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_1 рухався по автодорозі по пр-ту Металургів біля буд.42 в м. Кривому Розі без увімкнення ближнього світла фар в темну пору доби, чим порушив п.19.1 «а» ПДР України. Порушення зафіксовано на болі-камеру АЕ00108.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.1 ст.122 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення інспектором ПП ОСОБА_3 як уповноваженою посадовою особою органу поліції, що не суперечить ст.276 КУпАП, з попереднім розясненням ОСОБА_1 як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, його прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що підтверджується оглянутим судом відеозаписом з боді-камери на диску DVD-R (запис № , час запису 18.52 год.).

Оглядом відеозапису під № встановлено, що ОСОБА_1 відповідач на місці зупинки повідомив причини зупинки, в чому полягає допущене ним порушення п.19.1 «а» ПДР України (час запису 18.47.56 год.). При цьому ОСОБА_1 визнав факт допущеного порушення, неодноразово вибачався, адже вчинив не маючи на це умислу, та зазначив, що він увімкнув габаритні вогні (час запису 18.49.10 год., 18.50.18 год., 18.51.05 год.).

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова винесена з дотриманням вимог ст.ст.222, 258, 278, 280, 283 КУпАП та процесуального порядку, передбаченого розділом IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року за №1376.

Перевіряючи наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП, яке ставиться йому в провину, суд виходить з наступного.

Спірні відносини врегульовано Законами України «Про національну поліцію», «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, а також нормами КУпАП.

Завданням адміністративного судочинства, згідно з ч.1 ст.2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України регламентовано право на судовий захист, яке передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.5 ст.14 Закону «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами.

Відповідно до п.19.1 «а» ПДР України, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеню освітлення дороги, а також у тунелях на всіх механічних транспортних засобах, що рухаються, повинні бути увімкнені фари ближнього (дальнього) світла фар. В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах дозволяється замість фар ближнього (дальнього) світла фар увімкнути протитуманні фари.

Як визначено ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Так, ч.1 ст.40 Закону України «Про національну поліцію» закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Отже, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

З огляду на те, що в силу п. 9 ч.1 ст. 31 та ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» відео спостереження за дотриманням позивачем ПДР України відповідачем зафіксовано у встановленому законом порядку, тому суд визнає його як належний та допустимий доказ.

Дослідженням змісту позовної заяви встановлено, що в обґрунтовування вимог неправомірності винесеної відповідачем постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та підстав для скасування відповідач зазначає: 1) відсутність належних доказів допущення порушення п. 19.1 «а» ПДР України (продемонстрований відеозапис не фіксує рух автомобілю позивача з передньої частини, транспортний засіб знятий пристроєм відеозапису із патрульної машини, що рухалася позаду); 2) відсутність в його діях складу інкримінованого правопорушення (позивач хоча й керував автомобілем у темну пору доби, однак з увімкненими габаритними ліхтарями).

Суд, зазначає, що відповідно до пункту 19.4 ПДР України габаритні ліхтарі мають бути увімкнені на транспортному засобі під час зупинки на дорозі в темну пору доби у в умовах недостатньої видимості. Відповідно до п. 1.10 ПДР України, темна пора доби - частина доби від заходу до сходу сонця, недостатня видимість видимість дороги в напрямку руху менше 300 м у сутінках, в умовах туману, дощу, снігопаду тощо. Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що в провину ОСОБА_1 поставлено керування автомобілем без увімкненого ближнього світла фар саме в темну пору доби. В підтвердження цьому відповідачем надано фрагмент відеозапису під № 2_114659692, який суд вважає належним та допустимим доказом, адже на ньому чітко видно, як автомобіль позивача рухається з боку 95-го кварталу в напрямку до пр-ту Металургів в м. Кривому Розі в темну пору доби (виявлено о 18.42.32 год.) без увімкнення як ближнього (дальнього) світла фар, так і габаритних ліхтарів. Відеозйомка проводилась із салону службового автомобіля відповідача, який в той момент рухався в зустрічному напрямку з автомобілем позивача, що спростовує доводи останнього про здійснення фіксації руху автомобіля позивача з передньої частини пристроєм відеозапису із патрульної машини, що рухалася позаду.

Згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Таким чином, аналізом наявних доказів, відеозапису, на якому чітко зафіксовано як факт вчинення правопорушення позивачем, так і визнання останнім вини у його вчиненні, суд приходить до висновку про беззаперечність доведення порушення ОСОБА_1 п.19.1 «а» ПДР України.

За даних обставин доводи, наведені позивачем без їх доказового підтвердження, спростовуються обґрунтованою позицією відповідача та наданими ним доказами, які в своїй сукупності є свідченням доведеності наявності в діях позивача інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Сумнівів щодо доведеності його вини, які б тлумачились на його користь, у суду немає.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою, у звязку з чим позовні вимоги слід залишити без задоволення, а рішення субєкта владних повноважень без змін.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд враховує ухвалення рішення на користь відповідача та звільнення позивача від сплати судового збору на підставі ст.288 КУпАП, тому судові витрати підлягають компенсації за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Підстави, визначені ст.371 КАС України, для звернення судового рішення до негайного виконання, відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 9, п.10 ч.6 ст.12, ст.ст.72-79, 139, 162, п.2 ч.1, ч.3 ст.241, ст.ст.242, 244-246, 250, 255, 257, 268, 269, 271, 286, 293, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (м. Кривий Ріг, вул. Курчатова 9/1) до поліцейського Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 (м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська 11) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття справи залишити без задоволення.

Постанову серії ЕАВ №821354 від 27.12.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, винесену інспектором Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 Олеговичем залишити без змін.

Судові витрати по справі, понесені відповідачем, компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з моменту його підписання через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.286 КАС України.

Рішення суду складено та підписано 26.03.2019 року.

Суддя Гринь Н.Г.