Справа № 420/6127/18
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2019 р.м. ОдесаСправа № 420/6127/18
Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

Пятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року по справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило скасувати постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 від 29.10.2018 року ВП №57518157 про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору та постанову від 29.10.2018 року ВП №57518157 про стягнення виконавчого збору у сумі 14 892 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що на виконання судового рішення, яке набрало законної сили по справі №522/21675/17, позивачем у жовтні 2018 року самостійно проведено перерахунок пенсії ОСОБА_3, здійснюється виплата пенсії в установленому судом порядку з листопада 2018 року, а суми пенсії у розмірі 57 885,67 грн. за період з 01.10.2017 року по 13.09.2018 року включені у заборгованість органу пенсійного фонду згідно Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року №649. Разом з цим, під час виконання судового рішення державним виконавцем не вчинялись жодні виконавчі дії з примусового виконання судового акту, а вжиття відповідних заходів під час виконання рішення немайнового характеру, яке неможливо виконати без участі боржника, не передбачено чинним законодавством. Зазначені обставини у сукупності свідчать про необґрунтованість та неправомірність висновків виконавця про стягнення з позивача виконавчого збору, що є безумовною підставою для скасування рішень субєкта владних повноважень.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про задоволення позову у повному обсязі.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, подали заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження, з огляду на достатність доказів для вирішення справи за наявними матеріалами, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2018 року по справі №522/21675/17 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_3 у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за участь в АТО, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації грошового забезпечення, премії додаткової (за підсумками року), та одноразової грошової допомоги при звільненні, з виплатою різниці між перерахованою та виплаченою пенсією за минулий час з дня призначення пенсії (01.10.2017 року) без обмеження пенсії максимальним розміром. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.10.2017 року перерахунок призначеної ОСОБА_3 пенсії з урахуванням до складу грошового забезпечення, додатково до врахованих при її призначенні видів грошового забезпечення, щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за участь в АТО, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації грошового забезпечення, премії додаткової (за підсумками року), та одноразової грошової допомоги при звільненні, з виплатою різниці між перерахованою та виплаченою пенсією за минулий час з дня призначення пенсії (01.10.2017 року) і по день фактичного проведення перерахунку, та виплатою перерахованої пенсії без обмеження пенсії максимальним розміром (а.с. 14-19).

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2018 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2018 року скасовано у частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій (бездіяльності) Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо здійснення контролю за призначенням і виплатою пенсії ОСОБА_3, розмір якої обчислений з грошового забезпечення, до якого не була включена одноразова грошова допомога при звільненні та зобов'язання здійснити нарахування пенсії, призначити і виплачувати пенсію у розмірі, який обчислений з грошового забезпечення, до складу якого включена одноразова грошова допомога при звільненні. Ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні цієї частині позову. В іншій частині рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2018 року по справі №522/21675/17 залишено без змін (а.с. 21-31).

17.10.2018 року Приморським районним судом м. Одеси по справі №522/21675/17 видано ОСОБА_3 виконавчий лист про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.10.2017 року перерахунок призначеної ОСОБА_3 пенсії з урахуванням до складу грошового забезпечення, додатково до врахованих при її призначенні видів грошового забезпечення, щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за участь в АТО, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації грошового забезпечення, премії додаткової (за підсумками року), та одноразової грошової допомоги при звільненні, з виплатою різниці між перерахованою та виплаченою пенсією за минулий час з дня призначення пенсії (01.10.2017 року) і по день фактичного проведення перерахунку, та виплатою перерахованої пенсії без обмеження пенсії максимальним розміром (а.с. 52-53).

24.10.2018 року до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від ОСОБА_3 надійшла заява про прийняття виконавчого листа, виданого Приморським районним судом м. Одеси по справі №522/21675/17.

В обґрунтування вказаної заяви стягувач зазначив про те, що боржник добровільно судове рішення не виконує, у звязку із чим просить здійснити примусове виконання виконавчого документа.

Розглянувши заяву стягувача, керуючись ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області винесено постанову від 29.10.2018 року ВП №57518157 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №522/21675/17, виданого 17.10.2018 року Приморським районним судом м. Одеси (а.с. 12-13).

Також, у постанові державний виконавець вказав боржнику на необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 14 892 грн.

Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем відповідно до ст.ст. 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову від 29.10.2018 року ВП №57518157 про стягнення з боржника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області виконавчого збору у розмірі 14 892 грн. (а.с. 9-10).

Листом від 23.11.2018 року №19729/33 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про проведення 01.10.2018 року ОСОБА_3 перерахунку пенсії, розмір якої з 01.11.2018 року становить 13 898,38 грн. Доплата пенсії з дня набрання рішенням суду законної сили, тобто з 14.09.2018 року по 31.10.2018 року в сумі 7 228,38 грн. зарахована на картковий рахунок по додатковій відомості 05.11.2018 року. Доплата пенсії за період з 01.10.2017 року по 13.09.2018 року у сумі 57 885,67 грн. буде виплачена згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року №649 та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 року №20-1 (а.с. 62-64).

Разом з цим, не погоджуючись із висновками державного виконавця про стягнення з Управління виконавчого збору під час виконання виконавчого документа, посилаючись на їх необґрунтованість і безпідставність, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про скасування рішень відповідача.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що за правилами статей 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов'язується з початком примусового виконання. Останнє виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, відтак одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

Разом з цим, судом першої інстанції враховано, що на момент виникнення спірних правовідносин боржником вимоги виконавчого документа у повному обсязі не виконано, обставини, які б звільняли боржника від виконання судового рішення під час розгляду справи не підтвердились.

У звязку із чим суд першої інстанції дійшов висновку про те, що, оскільки у встановлений законом строк для добровільного виконання судового рішення підтвердження повного його виконання позивачем не надано, державним виконавцем правомірно розпочато примусове виконання виконавчого документа та стягнуто виконавчий збір, а отже обставини для скасування постанов державного виконавця відсутні.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову вважає правильними, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За правилами ч. 1 ст. 18 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 26 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно із ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 27 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Слід зазначити, що відповідно до ч. 5 вказаної статті Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Згідно із ч. 9 ст. 27 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Також, згідно із ч. 4 ст. 4 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Аналіз наведених норм показав, що за примусове виконання виконавчого документа справляється відповідний збір, про що державний виконавець зобовязаний зазначити при відкритті виконавчого провадження та прийняти окреме рішення про стягнення з боржника виконавчого збору.

Таким чином, стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов'язується з початком примусового виконання. Останнє виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, відтак одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

При цьому, колегія суддів враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року №649 затверджений механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Так, у Порядку від 22.08.2018 року №649 терміни вживаються в такому значенні: боржник - орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення; стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення; рішення - рішення суду, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», на виконання яких стягувачу нараховано пенсію, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету та залишається невиплаченою, або рішення суду про стягнення коштів.

Відповідно до п.п. 5, 6 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року №649, для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Згідно із п.п. 8, 9, 10 Порядку від 22.08.2018 року №649 комісія приймає одне з таких рішень: про наявність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку; про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку.

У разі відсутності підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку, у п'ятиденний строк комісія повідомляє боржнику про прийняте рішення, зазначивши при цьому причини відмови.

У разі потреби комісія може прийняти рішення про повернення матеріалів боржнику на доопрацювання.

Рішення оформляються протоколом, у якому за наявності підстав зазначаються пропозиції щодо перерахунку коштів на рахунок боржника. Протокол підписується всіма членами комісії і подається Голові правління Пенсійного фонду України, який не пізніше трьох робочих днів приймає рішення про виділення коштів.

Виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

Відповідно до п. 11 Порядку від 22.08.2018 року №649 боржник у триденний строк повідомляє стягувачу про виділення коштів та не пізніше десяти робочих днів з дня надходження коштів у межах встановленого Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоду виплати пенсії зобов'язаний здійснити виплату стягувачу суми, що підлягає виплаті, у порядку, встановленому статтею 47 зазначеного Закону.

В силу ч. 1 ст. 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» від 27.02.2014 року №794-VII акти Кабінету Міністрів України (постанови і розпорядження) є обов'язковими для виконання.

Аналізуючи наведені правила, колегія суддів зазначає, що постанова Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року №649 не змінює регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсій, а лише визначає порядок виплати вже перерахованих пенсій.

Водночас, дотримання боржником правил вказаного акту центрального органу виконавчої влади не може свідчити про фактичне виконання судового рішення, у тому числі в даному випадку, до відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення.

Колегія суддів зазначає, що виконавчий збір не належить до заходів впливу на боржника під час примусового виконання виконавчого документа, а отже обґрунтованість підстав не виконання у встановлений строк судового акту не виключає обставин для стягнення виконавцем вказаного збору.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що в даному випадку жодних передбачених Законом підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження на час винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження не встановлено.

На час відкриття виконавчого провадження відомості про повне фактичне виконання боржником рішення суду в добровільному порядку у державного виконавця були відсутні, у звязку із чим у виконавця виник обовязок вирішити питання про стягнення виконавчого збору та прийняти оскаржувані за цим позовом постанови.

Також, необґрунтованими є доводи апелянта про те, що під час виконання рішення немайнового характеру дії державного виконавця обмежуються лише повідомленням боржника про необхідність виконати у встановлений строк виконавчий документ, в іншому випадку повідомленням органу досудового розслідування про вчинення боржником кримінального правопорушення, оскільки положення ст.ст. 26, 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначають додаткові дії державного виконавця під час примусового виконання виконавчого документа відповідного характеру та не виключають загальні правила щодо справляння виконавчого збору у звязку із початком виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, оскільки при відкритті виконавчого провадження державний виконавець зобовязаний вирішити питання про стягнення з боржника виконавчого збору, до відкриття виконавчого провадження фактично боржником судове рішення виконано не було, обставини, які б свідчити про відсутність підстав для справляння збору, під час розгляду справи не підтвердились, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість і правомірність оскаржуваних постанов державного виконавця та відсутність підстав для їх скасування.

З огляду на наведене, оскільки висновки суду відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та обставинам справи, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 139, 272, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 28.03.2019 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

ОСОБА_1