Справа № 140/231/19
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року ЛуцькСправа № 140/231/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Каленюк Ж.В.,

за участю секретаря судового засідання Шаблій Л.П.,

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства Арт-Гор Україна до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство Арт-Гор Україна (надалі ДП Арт-Гор Україна, позивач) звернулося з позовом до Волинської митниці ДФС (відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 04 січня 2019 року №UA205110/2019/000015/2.

В обґрунтування позову позивач вказав, що 28 грудня 2018 року декларантом позивача - Товариством з обмеженою відповідальністю Західброксервіс (надалі ТзОВ Західброксервіс) для митного оформлення в режимі імпорту товару Легковий автомобіль марки BMW, модель 525d, ідентифікаційний номер (номер кузова) WBA5C71010D820727, загальна кількість місць включаючи місце водія - 5, призначений для використання по дорогах загального (перевезення пасажирів), тип двигуна потужність - 160 kW, тип кузову - седан, колісна формула - 4x2, колір - сірий, бувший у використанні, календарний рік виготовлення - 2014, дата введення в експлуатацію 06 листопада 2014 року (далі - товар) було оформлено та подано відповідачу митну декларацію (МД) №UA205100/2018/021786, в якій заявлена митна вартість товару 14500,00 євро (що в еквіваленті становить 452693,73 грн., як це вказано у графі 45 МД). Митна вартість визначена за основним методом за ціною договору (контракту). Однак відповідач не погодився із зазначеною митною вартістю та 04 січня 2019 року прийняв рішення №UA205110/2019/000015/2 про коригування митної вартості товарів. В результаті коригування митна вартість збільшилась та склала 23600 євро, що спричинило додаткову сплату ввізного мита та податку на додану вартість на загальну суму 78640,08 грн.

Позивач вважає вказане рішення неправомірним та таким, що підлягає скасуванню. Зазначає, що ним на підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення було подано усі необхідні документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування. Їх відповідач безпідставно не взяв до уваги.

Позивач також звертає увагу, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам статті 55 Митного кодексу України (МК України), оскільки не містить наявної в митного органу інформації (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та у ньому відсутнє належне обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої відповідачем, та фактів, які вплинули на таке коригування. Відповідач не виконав обовязку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за другорядним методом.

Позивач наголошує, що відповідачем безпідставно не взято до уваги звіт від 02 січня 2019 року №3/19 про оцінку транспортного засобу, згідно з яким ринкова вартість товару на дату оцінки складає 13972 євро, що нижче заявленої декларантом митної вартості у митній декларації.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою від 06 лютого 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України).

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги заперечує (а.с.52-56). В обґрунтування своєї позиції вказав, що відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України. При цьому частина третя вказаної статті встановлює, що у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (за переліком, тут же наведеним). Підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю є неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу.

Декларантом в інтересах позивача було подано МД №UA205100/2018/021786, згідно з якою митну вартість товару заявлено на рівні 14500 євро. Разом з МД було подано також рахунок-фактуру від 10 грудня 2018 року №181210.2-ТАС/АGU, міжнародну товарну-транспортну накладну від 10 грудня 2018 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 06 листопада 2014 року EJ№729151, експортну декларацію від 11 грудня 2018 року PL/MF/AN 0175086, контракт від 11 червня 2018 року та інші документи. Під час їх опрацювання та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товару відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику Автоматизованої системи аналізу та управління ризиками. За результатом опрацювання згенерованих профілів ризику посадовою особою митниці здійснено відповідні митні формальності та встановлено, що митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів; обовязкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу, а також звернення до підрозділу Державної фіскальної служби (ДФС) для визначення митної вартості товару.

За результатами опрацювання запиту Управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Волинської митниці ДФС та документів, поданих до митного оформлення, встановлено, що дані документи містять розбіжності, оскільки з їх змісту видно, що продавцем товару є одна особа, а власником автомобіля інша. Тому декларанту було направлено повідомлення з вимогою про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, на яку позивачем надано звіт про оцінку транспортного засобу, довідку про транспортні витрати, копію сертифікату про походження товару. У вказаному висновку автотоварознавчого дослідження вартість автомобіля з врахуванням технічного стану становить 13972 євро, але при цьому не було наведено відповідних розрахунків, не обґрунтовано, який метод оцінки застосовано, а взято середню вартість транспортного засобу; відсутні джерела і посилання на ідентичні транспортні засоби. Експертом використано інтернет-сайт www://mobile.dе, що є порушенням пункту 7.35 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року 3142/5/2092, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 №1074/8395. Цей звіт про оцінку майна не міг бути врахований для підтвердження заявленої декларантом митної вартості також у звязку з тим, що в порушення пункту 17 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 №1440 оцінювачем не відображено факту про включення або не включення до ринкової вартості суми податку на додану вартість, не викладено усі припущення, у межах яких проводилась оцінка, не здійснено опис та аналіз зібраних і використаних вихідних даних та іншої інформації під час проведення оцінки, виклад змісту застосованих методичних підходів, методів та оціночних процедур, не додано додатків з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інших інформаційних джерел, які розяснюють і підтверджують припущення і розрахунки.

Оскільки подані документи у своїй сукупності не спростовували сумнів митниці у достовірності наданої інформації, вказане слугувало підставою для визначення митної вартості не за першим методом, а шляхом поетапного застосування митницею методів визначення митної вартості та прийняття рішення про коригування митної вартості товарів від 04 січня 2019 року №UA205110/2019/000015/2 та визначено митну вартість товару у розмірі 23600 євро за резервним методом у звязку з неможливістю застосувати інші методи з причин відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, а також відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості.

З огляду на викладене відповідач вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законним та обґрунтованим.

З наведених підстав у задоволенні позову відповідач просив відмовити.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримує та просить позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених у позові; представник відповідача у задоволенні позовних вимог просить відмовити з наведених у відзиві підстав.

Заслухавши усні пояснення представників сторін (вступне слово), дослідивши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, та письмові докази, суд встановив такі обставини.

11 червня 2018 року між ДП Арт-Гор Україна (покупець) та ASANTECH SP. Z О.О. (продавець) укладено контракт №31/18-AS (а.с.26-36), за умовами якого продавець зобов'язується поставити покупцю, а покупець оплатити автомобілі легкові нові та бувші у використанні… (надалі - товар). Асортимент, кількість та ціни товару вказуються у інвойсах, які є невідємною частиною цього контракту (пункт 1.1.). Відповідно до пункту 3.1 контракту №31/18-AS сторони погодили, що ціна кожної одиниці товару вказується в інвойсі, які складають невідємну частину цього контракту та формуються на умовах DAP згідно з правилами Інкомтермс за редакцією 2010 року. Розрахунки за поставлений товар здійснюються на умовах післяоплати протягом 180 календарних днів з моменту поставки (пункт 1 додаткової угоди від 10 вересня 2018 року №6 до контракту від 11 червня 2018 року №31/18-AS).

На виконання умов контракту сторонами погоджено специфікацію №181210.2- AST/AGU від 10 грудня 2018 року, згідно з якою вартість товару - легковий автомобіль марки BMW, модель 525d, ідентифікаційний номер (номер кузова) WBA5C71010D820727, бувшого у використанні, становить 14500 євро (а.с.18).

З метою здійснення митного оформлення в режимі імпорту цього товару 28 грудня 2018 року ТзОВ Західброксервіс - декларантом позивача - подано для митного оформлення в режимі імпорту МД №UA205100/2018/021786 (а.с.16-17). Щодо товару за описом Легковий автомобіль марки BMW, модель 525d, ідентифікаційний номер (номер кузова) WBA5C71010D820727, загальна кількість місць включаючи місце водія - 5, призначений для використання по дорогах загального (перевезення пасажирів), тип двигуна потужність - 160 kW, тип кузову - седан, колісна формула - 4x2, колір - сірий, бувший у використанні, календарний рік виготовлення - 2014, дата введення в експлуатацію 06 листопада 2014 року декларантом визначена митна вартість за основним методом у сумі 452915,19 грн., що дорівнює 14500 євро. На підтвердження обґрунтованості заявленої в МД митної вартості товару та обраного методу її визначення декларант надав митному органу разом з декларацією такі документи: контракт від 11 червня 2018 року №31/18-AS з додатковими угодами (а.с.26-36); специфікацію від 10 грудня 2018 року №181210.2- AST/AGU (а.с.18); рахунок-фактуру від 10 грудня 2018 року №181210.2-AST/AGU (а.с.19); міжнародну товарно-транспортну накладну від 10 грудня 2018 року б/н (а.с.20); сертифікат з перевезення (походження) EUR.1 №PL/MF/AN 0175086 (а.с.21-22); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 06 листопада 2014 року EJ№729151 (а.с.23-25); декларацію країни відправлення від 11 грудня 2018 року №18PL301010Е1009821 (а.с.37); комунікат ІЕ599 (а.с.38), фото від 28 грудня 2018 року.

Як видно з витягу з Програмно-інформаційного комплексу (далі - ПІК) Інспектор-2006 (а.с.60-61), за результатами аналізу поданої декларантом позивача до митного оформлення МД та долучених документів автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСАУР) в автоматичному режимі було згенеровано ряд ризиків, зокрема, щодо перевірки поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів; контролю правильності визначення митної вартості товарів; витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів; проведення митного огляду транспортного засобу; забезпечення ідентифікації товарів та/або транспортних засобів шляхом здійснення цифрової фотозйомки. За результатами опрацювання згенерованих профілів ризику відповідачем встановлено, що Митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів. Обовязкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу, а також звернення до підрозділу ДФС для визначення митної вартості за VIN-кодами: WBA5C71010D820727, валюта EUR, вартість 23600 євро. Відтак, до Управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Волинської митниці ДФС було направлено запит щодо визначення митної вартості транспортного засобу, що імпортувався позивачем.

За результатами опрацювання запиту та документів, поданих до митного оформлення декларантом позивача, митницею встановлено, що дані документи містять розбіжності, зокрема, відповідно до інвойсу від 10 грудня 2018 року №181210.2-AST/AGU продавцем товару є ASANTECH SP.Z.O.O.ul. Francuska 49/46 Warszawa PL 03-905, а покупцем Арт-Гор Україна, а в технічному паспорті № EJ 729151 вказано власників транспортного засобу: Kunze Medien AG Maria-Jozepha - Str. 6 80802 Munchen.

Зважаючи на це, декларанту надіслано електронне повідомлення про надання в десятиденний термін додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: банківські платіжні документи, що підтверджують оплату за товар та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару; висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; страхові документи, інші документи, що містять відомості про вартість страхування (якщо здійснювалося страхування); транспортні (перевізні) документи, що містять відомості про вартість перевезення; інші додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару (а.с.62). На вимогу відповідача 29 грудня 2018 року позивач декларант подав такі документи: звіт про оцінку транспортного засобу від 02 січня 2019 року №3/19 (а.с.40-43), комунікат IE599 (а.с.38) та довідку про транспортні витрати від 03 січня 2019 року (а.с.44), вказавши, що інші підтверджуючі документи відсутні. Також повідомлено про відсутність банківських платіжних документів, що підтверджують оплату за товар, оскільки додатковою угодою від 10 вересня 2018 року №6 до контракту від 11 червня 2018 року №31/18-AS розрахунки за товар здійснюються на умовах післяоплати протягом 180 календарних днів з моменту поставки (а.с.39).

Проте 04 січня 2019 року відповідач прийняв рішення №UA205110/2019/000015/2 про коригування митної вартості товарів (а.с.12-13), згідно з графою 30 якого ним визначено митну вартість товару Легковий автомобіль марки BMW, модель 525d, ідентифікаційний номер (номер кузова) WBA5C71010D820727… за резервний методом у розмірі 23600 євро (замість 14500 євро, що була заявлена декларантом). У графі 33 вказаного рішення було зазначено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв'язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом. Під час опрацювання документів, поданих для підтвердження митної вартості товару, встановлено, що дані документи містять розбіжності (ті, про які вказано в повідомленні декларанту).

Також у рішенні вказано, що керуючись частиною шостою статті 54 МК України та у зв'язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МК України, митниця може відмовити у визнанні заявленої декларантом митної вартості. За умови надання згідно зі статтею 53 МК України документів, витребуваних митницею, які містять достовірну, об'єктивну інформацію, яка підлягає обчисленню і підтверджує правильність обрання методу визначення митної вартості, митну вартість може бути визнано. У зв'язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (стаття 59 МК України) та методу 2б (стаття 60 МК України) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (стаття 62 МК України) та методу 2г (стаття 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта, митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі наявної цінової інформації на рівні 23600 євро.

Коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205110/2019/00011 (а.с.10-11). У цій же картці відмови митний орган роз'яснив можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення після приведення рівня митної вартості товару у графах 12, 45 МД відповідно до рішення про коригування митної вартості від 04 січня 2019 року № UA205110/2019/000015/2.

22 грудня 2018 року декларантом позивача подану МД №UA205100/2018/000281 (а.с.14-15), за якою імпортований автомобіль випущено у вільний обіг у звязку із сплатою митних платежів згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х МК України.

Позивач, не погоджуючись із рішенням Волинської митниці ДФС від 04 січня 2019 року № UA205110/2019/000015/2 про коригування митної вартості товарів, оскаржив його до суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обовязок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішення відповідача як субєкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягає оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

Як уже зазначалося, декларант позивача надав наявні у нього документи, що підтверджують митну вартість товарів, підстави його придбання, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування. Зокрема, для обґрунтування вартісного значення надав специфікацію від 10 грудня 2018 року №181210.2- AST/AGU (а.с.18); рахунок-фактуру від 10 грудня 2018 року №181210.2-AST/AGU (а.с.19), у яких вказана ціна імпортованого товару 14500 євро.

Як визначено частиною першою статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною пятою статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у встановлених випадках, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені форми митного контролю.

У частині третій статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Із наведених положень випливає, що орган доходів і зборів досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Суд не заперечує права органу доходів і зборів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів (частина пята статті 54 МК України), проте вважає, що при цьому він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознаки підробки або відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару Легковий автомобіль марки BMW, модель 525d, ідентифікаційний номер (номер кузова) WBA5C71010D820727… у розмірі 14500 євро та надання відповідачу необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. При цьому позиція відповідача полягає у тому, що подані до митного контролю та оформлення документи не містили усіх даних, необхідних для визначення митної вартості, у звязку із чим від декларанта витребовувалися додаткові документи та оскільки декларантом надано не усі документи для підтвердження заявленої митної вартості, тому митну вартість товару визначено відповідачем за резервним методом на підставі цінової інформації, наявної в митниці, на рівні 23600 євро.

Як слідує із рішення відповідача, він поставив під сумнів достовірність наданих декларантом документів у звязку із наявністю розбіжностей у відомостях рахунку-фактури (інвойсу) від 10 грудня 2018 року №181210.2-AST/AGU та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № EJ729151 в частині визначення продавця та власника транспортного засобу. Цією обставиною він обґрунтовує необхідність подання декларантом додаткових документів. Однак суд не погоджується з такою позицією відповідача з тих підстав, що визначення продавця чи власника товару не впливає на його митну вартість. При цьому суд зазначає, що з інших документів, поданих при митному оформленні, зрозуміло, що продавцем є компанія нерезидент ASANTECH SP. Z О.О. (Варшава, ОСОБА_4).

Стосовно доводів відповідача про те, що подані декларантом документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, то тут варто зауважити, що з поданих декларантом документів однозначно вбачається, що він придбав автомобіль, митне оформлення якого здійснювалося за МД від 28 грудня 2018 року №UA205100/2018/021786, за ціною 14500 євро, про що свідчать рахунок-фактура від 10 грудня 2018 року №181210.2-AST/AGU (а.с.19, 84), специфікація від 10 грудня 2018 року №181210.2- AST/AGU (а.с.18). Уже на час розгляду справи судом позивач сплатив на користь продавця 14500 євро за автомобіль марки BMW, модель 525d, ідентифікаційний номер (номер кузова) WBA5C71010D820727, про що свідчить лист Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк Південний від 15 березня 2019 року №017-001-10174БТ-2019 (а.с.92). Зважаючи на умови контракту від 11 червня 2018 року №31/18-AS щодо розрахунків за товар (післяоплата протягом 180 календарних днів з моменту поставки згідно з додатковою угодою від 10 вересня 2018 року №6), цілком зрозуміло, що надати банківські платіжні документи, що підтверджують оплату за товар, декларант на час митного оформлення не міг. Водночас, із листа компанії ASANTECH SP.Z.O.O. від 03 січня 2019 року, що надавався декларантом додатково, слідує, що доставка товару марки BMW, модель 525d, ідентифікаційний номер (номер кузова) VIN-код WBA5C71010D820727 згідно з контрактом №31/18-АS включена у ціну товару та становить 400 євро (а.с.44). Наведене відповідає умовам DAP, що визначені контрактом №31/18-АS. Поставка на умовах DAP (постачання в місці призначення) Інкотермс означає, що продавець виконав своє зобов'язання з поставки, коли він надав покупцеві товар, випущений в митному режимі експорту та готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув у вказане місце призначення. Декларація країни відправлення від 22 грудня 2018 року №18PL301010Е1009821 (а.с.37, 85), комунікат IE599 (а.с.38, 86) підтверджують поставку на вказаних умовах (у них також ціна товару вказана 14500 євро). Зазначені документи не свідчать про те, що позивач поніс інші витрати, крім тих, які сплатив згідно з рахунком-фактурою від 10 грудня 2018 року №181210.2-AST/AGU.

У звіті від 02 січня 2019 року №3/19 про оцінку транспортного засобу (а.с.40-43), який надавався на вимогу відповідача, визначено вартість цього автомобіля на дату оцінки на рівні 13972 євро. Цей документ є довідковим та з огляду на документи, що видані продавцем товару, не є основою для визначення митної вартості декларантом, разом з тим, свідчить про рівень цін на такий автомобіль на ринку.

З огляду на викладене, відповідач не надав обґрунтованих пояснень, чому митна вартість, визначена декларантом у розмірі 14500 євро, у тому числі 400 євро транспортні витрати, не приймається Волинською митницею ДФС.

За змістом пункту 5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 11 вересня 2015 року № 689, під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися такі джерела інформації: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС; спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку; інформація, отримана від ДФС, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів; інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару; інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи; інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити територіальних органів та/або ДФС; цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між ДФС та асоціаціями, спілками та іншими об'єднаннями імпортерів та виробників; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; інформація отримана з мережі Інтернет.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Як визначено частиною шостою статті 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У рішенні про коригування митної вартості товарів від 04 січня 2019 року №UA205110/2019/000015/2 вказано, що воно прийняте у звязку із неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом. Тобто, відповідач при прийнятті рішення застосував пункт 2 частини шостої статті 54 МК України). При цьому митну вартість він визначив за другорядним методом резервним. Його застосування передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598, … посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обовязковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Між тим, як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів від 04 січня 2019 року № UA205110/2019/000015/2, у ньому зазначено про неможливість застосування другого-п'ятого методів визначення митної вартості у зв'язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари та даних, на підставі яких можливе визначення митної вартості згідно з методами четвертим та п'ятим. При прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем використано виключно інформацію, надану у звязку зі спрацюванням ризиків АСАУР Митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів... вартість 23600 євро. На думку суду, відповідач не виконав обовязку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Як встановлено у судовому засіданні, така вартість взята відповідачем з електронного каталогу Schwacke. При цьому до уваги взято технічні характеристики автомобіля за VIN-кодом WBA5C71010D820727, а також покази одометра 140000 км (в акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 29 грудня 2018 року №UA205100/2018/021786 - 107993 км). У витягу Schwacke, що наданий суду на німецькій мові станом на 22 лютого 2019 року (а.с.64-69), міститься ціна продажу 23200 євро та ціна придбання 19700 євро, обидві із ПДВ. При прийнятті рішення використано вищу ціну із ПДВ. У той же час з наданих позивачем для митного оформлення документів, виданих продавцем, вбачається, що позивач придбав автомобіль без сплати ПДВ. Крім того, до вартості за вказаним каталогом відповідач додав транспортні витрати, які були включено в ціну товару продавцем.

Також відповідач не довів, що інформація про реальний стан транспортного засобу була передана для оцінки за допомогою програмного продукту Schwacke. При цьому суд не може залишити поза увагою і тієї обставини, що наданий акт огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 29 грудня 2018 року №UA205100/2018/021786 (ініціатор старший державний інспектор Хомич Д.О.) не містить ні відомостей про посаду, прізвище, ініціали посадової особи митного органу, яка його проводила, її підпису, ні аналогічних відомостей про осіб, присутніх під час здійснення митного огляду, що лише підтверджує формальний підхід до проведення митного контролю посадовими особами митниці, невідповідність їх дій нормам митного законодавства.

Наведене не дає підстав вважати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 04 січня 2019 року №UA205110/2019/000015/2 обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Суд вважає, що відповідачем не обґрунтовано ціну, яка визначена ним у розмірі 23600 євро, та підстав такого коригування ним митної вартості за резервним методом, а також не наведено обґрунтованих доводів невизнання митної вартості, визначеної декларантом позивача та підтверджених документами, наданими митниці. Тому з огляду на приписи частини другої статті 77 КАС України рішення у спорі належить прийняти на користь позивача, а не владного суб'єкта.

Оскільки рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 04 січня 2019 року №UA205110/2019/000015/2 не ґрунтується на нормах чинного законодавства, то його слід визнати протиправним та скасувати. Отже, позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Як визначено частинами першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, повязані зі сплатою судового збору у сумі 1921,00 грн., що підтверджуються квитанцією від 01 лютого 2019 року №ПН726364, випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету (а.с.2, 46).

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Дочірнього підприємства Арт-Гор Україна (43020, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Рівненська, 76А, ідентифікаційний код юридичної особи 41160471) до Волинської митниці ДФС (44350, Волинська область, Любомльський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, 13, ідентифікаційний код юридичної особи 39472698) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 04 січня 2019 року №UA205110/2019/000015/2.

Стягнути на користь Дочірнього підприємства Арт-Гор Україна за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці ДФС судові витрати у сумі 1921,00 грн. (одна тисяча девятсот двадцять одна грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя Ж.В. Каленюк

Повне судове рішення складено судом 01 квітня 2019 року