Справа № 580/189/19
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року справа № 580/189/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення часників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) подав позов до Головного управління Пенсійного фонду України (далі Головне управління, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо обмеження граничним розміром пенсії ОСОБА_1 при здійсненні перерахунку пенсії з 01 березня 2018 року;

- зобовязання Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно пункту 7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробувального складу, затвердженого постановою КМУ від 21.07.1992 №418 (в редакції постанови КМУ від 09.08.2005 № 713) з 01 березня 2018 року, з урахуванням здійснення виплат без обмеження граничним розміром.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що позивач одержує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до статті 54 Закону України Про пенсійне забезпечення як працівник льотного складу.

Позивач вважає, що має право на отримання пенсії з 01.03.2018 відповідно до підпункту в пункту 7 Порядку призначення та виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробувального складу, затвердженого постановою КМУ від 21.07.1992 №418 (в редакції постанови КМУ від 09.08.2005 №713) в розмірі 17759 грн, однак Головне управління обмежило пенсію в розмірі 13730 грн.

Позивач звернувся на урядову гарячу лінію щодо такого перерахунку і виплати пенсії без обмеження, однак відповідач листом від 29 грудня 2018 року № 827/Х-14 відмовив позивачеві у вказаному перерахунку, оскільки відсутні підстави для такого перерахунку.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

14 лютого 2019 року відповідач подав до суду клопотання про приєднання до матеріалів справи документів та письмовий відзив на адміністративний позов, в якому просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що на визначення розміру пенсії позивача в даному випадку не поширюється вимоги пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи, адже вказана норма стосується виплати пенсії, призначеної до 01.10.2011 та розмір якої перевищував встановлений цим законом її максимальний розмір. Відповідач зазначає, що станом на 01.10.2011 розмір пенсії позивача становив 5597,95 грн, а максимальний розмір пенсії становив 7840 грн, тобто на момент набрання чинності вказаним Законом пенсія позивача не перевищувала встановленого максимального розміру.

19 лютого 2019 року позивач надіслав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що враховуючи, що пенсія за вислугу років призначена у 1993 році, обмеження пенсії максимальним розміром, встановлене статтею 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи на позивача не розповсюджується, а відтак дії відповідача щодо застосування обмежень граничного розміру при нарахуванні та виплаті позивачу щомісячного пенсійного забезпечення з 01.03.2018 є протиправними.

19 лютого 2019 року ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 04.03.2019, а також витребувано від відповідача копії всіх матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1.

28 лютого 2019 року представником відповідача на вимогу ухвали суду надано додаткові докази по справі на 68 аркушах.

04 березня 2019 року представник відповідача подав до суду клопотання про розгляд справи без представник Головного управління.

04 березня 2019 року усною ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду, занесеною до протоколу судового засідання, вирішено розглянути справу у порядку письмового провадження на підставі частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, обєктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що позивач перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію за вислугу років як працівник льотного складу, призначену відповідно до статті 54 Закону України Про пенсійне забезпечення. Розмір пенсії позивача з 01.03.2018 становить 13730 грн.

У грудні 2018 року позивач звернувся на Урядову гарячу лінію щодо виплати пенсії у розмірі 17759,00 грн з 01.03.2018.

Відповідач листом від 29.12.2018 № 827/Х-14 повідомив ОСОБА_1, що пункт 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668 стосується виплати пенсії, призначеної до 01.10.2011 та розмір якої перевищував встановлений цим Законом її максимальний розмір. Виплата таких пенсій здійснюється без перевищень, доплат та інших перерахунків до того моменту, коли встановлений максимальний розмір пенсії відповідатиме розміру, коли встановлений максимальний розмір пенсії відповідатиме розміру відповідної пенсії.

В листі відповідач також зазначив, що згідно із Законом України Про Державний бюджет України на 2018 рік розмір прожиткового мінімуму для непрацевлаштованих осіб з 01.01.2018 становить 1373,00грн, з 01.07.2018 1435,00 грн, з 01.12.2018 1497,00 грн, тому з 01.03.2018 розмір пенсії позивача становить 13730,00 грн, з 01.07.2018 14350,00 грн, з 01.12.2018 14970,00 грн, і підстав для виплати пенсії з 01.03.2018 у розмірі 17759,48 грн немає.

Не погодившись з таким висновком відповідача, позивач звернувся до суду з позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 58 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-VІ (далі Закон № 1058-VІ) повноваження щодо призначення та виплати пенсій покладено на Пенсійний фонд України.

Згідно ст. 51 Закону № 1058-VІ пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Згідно з п. а ч. 1 ст. 54 Закону № 1058-VІ право на пенсію за вислугу років мають такі категорії робітників і службовців авіації, а також льотно-випробного складу, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, в яких вони зайняті: працівники льотного і льотно-випробного складу при вислузі років на цих посадах не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Частина 3 статті 53 Закону № 1058-VІ передбачає, що працівникам льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах, пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку за роботу, що дає право на пенсію за вислугу років (частина перша статті 64 та статті 65, 66, 69), одержуваного перед її припиненням, і призначаються в розмірах, передбачених частинами першою - третьою, шостою статті 19 та статтею 21 цього Закону для пенсій за віком, і не можуть перевищувати 85 процентів заробітку для працівників льотно-випробного складу та 75 процентів заробітку для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах. При цьому розмір пенсії для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, не може перевищувати дві з половиною величини середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія.

Відповідно до п. 7 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 29.07.2015 р. № 529) пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу призначаються у розмірі 55 процентів заробітку (пункт 6 цього Порядку) і за кожний рік вислуги (у чоловіків - понад 30 років і у жінок - понад 25 років) пенсія збільшується на 1 процент заробітку, але не менш як на 1 процент мінімального розміру пенсії за віком. За кожний рік роботи, яка дає право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктом а статті 13 та статтею 14 Закону, пенсія збільшується на 1 процент заробітку.

Максимальний розмір пенсій за вислугу років працівників льотно-випробного складу не може перевищувати 85 процентів заробітку.

Згідно з пунктом 7 в Порядку у разі зростання середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 1 березня (починаючи з 2005 року) заробіток, з якого призначається (перераховується) пенсія відповідно до цього пункту, збільшується на коефіцієнт, який визначається шляхом ділення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за рік, що передує року, в якому проводиться перерахунок, на середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки, яка враховувалася під час призначення (перерахунку) пенсії. Коли розмір пенсії, обчислений із заробітку, визначеного відповідно до цього пункту, менший ніж розмір пенсії до перерахунку, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Згідно зі ст. 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи, що набрав чинності 01.10.2011 (далі Закон № 3668-VI) максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України Про державну службу, Про прокуратуру, Про статус народного депутата України, Про Національний банк України, Про Кабінет Міністрів України, Про дипломатичну службу, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про судову експертизу, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів, Про наукову і науково-технічну діяльність, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, Про пенсійне забезпечення, Про судоустрій і статус суддів, Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Суд встановив, що відповідно до здійсненого відповідачем перерахунку розмір пенсії позивача з 01.03.2018 становить 18459,64 грн. Розрахунок: 24612,85 (заробітна плата) х 75 % = 18459,64 грн, але не більше 7103,79 грн (середня заробітна полта за 2017 рік)*2,5 = 17759,48 грн та 13730,00 (1373,00*10).

Відповідно до ст. 7 Закону України від 07.12.2017 № 2246-VIII Про Державний бюджет України на 2018 рік у 2018 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 грудня 2018 року 1497,00 гривні.

Отже з врахуванням обмеження пенсії відповідно до Закону № 3668-VI, що становить десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, після здійсненого перерахунку з 01.03.2018 розмір пенсії ОСОБА_1 становить 17759,48 грн, але з врахуванням обмеження пенсії відповідно до Закону №3668 до виплати з 01.03.2018 13730,00 грн, з 01.07.2018 14350,00 грн, а з 01.12.2018 14970,00 грн.

Суд вважає помилковим посилання позивача на абзац 1 п. 2 розділу ІІ Закону № 3668-VI, яким передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Суд встановив, що станом на 01.10.2011 розмір пенсії позивача становив 5597,95 грн при максимальному розмірі, для якого встановлюється обмеження в 7840,00 грн.

Статтею 21 Закону України від 23.12.2010 № 2857-VI Про Державний бюджет України на 2011 рік передбачено, що у 2011 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 1 жовтня - 784 гривні. Отже, згідно із Законом № 3668-VI максимальний розмір пенсії з 01.10.2011 складав 7840 грн і розмір пенсії позивача станом на 01.10.2011 вказаний розмір не перевищував. Відтак, норми абзацу 1 п. 2 розділу ІІ Закону № 3668-VI на позивача не розповсюджуються.

Крім цього, абзацом 1 п. 2 розділу ІІ Закону № 3668-VI передбачено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Тобто пільга щодо виплати пенсії без обмеження максимальним розміром надавалась лише до того часу, поки розмір пенсії, що виплачується, буде відповідати максимальному розміру пенсії.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відмовляючи у здійсненні перерахунку пенсії позивача з 01.03.2018, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що повязані із прибуттям до суду; повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; повязані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 (18000, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1);

2) відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ідентифікаційний код 21366538).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 01.04.2019.

Суддя В.О. Гаврилюк