Справа № 200/88/19-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2019 р. Справа№200/88/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича при секретарі судового засідання Рудь Т.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну за позовом ОСОБА_1

до Головного управління національної поліції в Донецькій області

про визнання протиправним та скасування наказу та зобов'язання здійснити певні дії

за участю

позивача: ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказів та зобов'язання здійснити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивача посилається на те, що в період з 07.11.2015 по 26.11.2018 проходив службу у відділі боротьби з організованою злочинністю УКР ГУНП в Донецькій області на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах у спеціальному званні майор поліції.

24 вересня 2018 року позивачем було отримано попередження про наступне вивільнення, де було вказано, що він обіймає посаду оперуповноваженого відділу боротьби з організованою злочинністю УКР ГУНП в Донецькій області і що згідно з наказом Національної поліції України від №820дск від 31.08.2018 року «Про організаційно-штатні зміни Національної поліції» ця посада підлягає скороченню.

З наказом про призначення на посаду оперуповноваженого віллілу боротьби з організованою злочинністю УКР ГУНП в Донецькій області він належним чином ознайомлений не був і копію вказаного наказу (наказ ГУНП в Донецькій області №384о/с по особовому складу від 10.09.2018) отримав лише 26.11.2018.

Згідно наказу ГУНП в Донецькій області №384о/с від 10.09.2018 підставою зазначено - рапорт ОСОБА_1 від 06.09.2018.

Зазначив, що наказ ГУНП в Донецькій області №384о/с по особовому складу від 10.09.2018 року в частині призначення майора поліції ОСОБА_1 - оперуповноваженим відділу боротьби з організованою злочинністю управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Донецькій області було видано після ведення в дію наказу Національної поліції України від №820дск від 31.08.2018 року «Про організаційно-штатні зміни Національної поліції», згідно якого посада оперуповноваженого відділу боротьби з організованою злочинністю управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Донецькій області підлягала скороченню. Таким чином, представники адміністрації роботодавця достовірно знаючи з 31.08.2018 року про організаційно-штатні зміни свідомо призначили його 10.09.2018 на посаду, яка вже підлягала скороченню, чим суттєво погіршили його становище та порушили його конституційні та трудові права передбачені наступними нормами права.

14.11.2018 року співробітниками організаційно-методичного відділу УКР ГУНП в Донецькій області, було запрошено позивача на засідання комісії вказаного відділу де запропоновано посади в УКР ГУНП в Донецькій області: оперуповноваженого організаційно-методичного відділу; оперуповноваженого відділу розкриття злочинів проти власності та незаконних заволодінь транспортними засобами; оперуповноваженого агентурно-оперативної роботи; оперуповноваженого сектору розкриття злочинів категорії минулих років.

Від вказаних запропонованих посад позивач відмовився, так як відповідно до отриманого попередження про наступне вивільнення йому повинні будуть запропоновані посади, які відповідатимуть його освітньо-кваліфікаційному рівню та набутому фаху.

В подальшому 26.11.2018 на підставі наказу ГУНП в Донецькій області №499о/с по особовому складу позивача було звільнено зі служби в поліції відповідно до п.4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» на підставі наказу Національної поліції України від №820дск від 31.08.2018 року.

Позивач вважає дії відповідача щодо видання наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області №499о/с в частині звільнення його зі служби протиправними, оскільки ним не було враховано його переважне право на залишення на роботі.

Вказав, що незаконне переведення та подальше незаконне звільнення завдало йому моральної шкоди, яка полягає в тому, що вказаними діями була завдана шкода ділової репутації, що відобразилось на психологічному стані. Крім того, внаслідок незаконного переведення та звільнення, що спровокувало сильні емоційні хвилювання з приводу втрати джерела доходу, перспективи неможливості належного забезпечення потреб сім'ї, погіршився стан його здоров'я, порушився нормальний режим сну, втрачено нормальні життєві зв'язки, що потребує певних коштів для відповідного поновлення.

Просив суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного Управління Національної поліції в Донецькій області №384о/с по особовому складу від 10.09.2018 в частині призначення майора поліції ОСОБА_1 (0112474) оперуповноваженим відділу боротьби з організованою злочинністю управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Донецькій області, з посадовим окладом 2500 гривень та установивши надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції у розмірі 20%, увільнивши його від посади старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з організованою злочинністю управління карного розшуку цього Головного управління; визнати протиправним та скасувати наказ Головного Управління Національної поліції в Донецькій області №499о/с від 26.11.2018 по особовому складу в частині звільнення зі служби в поліції відповідно до п.4 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» майора поліції ОСОБА_1 (0112474) оперуповноваженого відділу боротьби з організованою злочинністю управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Донецькій області; зобов'язати Головне Управління Національної поліції в Донецькій області поновити майора поліції ОСОБА_1 (0112474) - на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з організованою злочинністю управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Донецькій області з 10.09.2018 з урахуванням організаційно штатних змін та перерахунком і виплатою різниці у грошовому утриманні за весь час перебування на нижче займаній посаді; зобов'язати відповідача - Головне Управління Національної поліції в Донецькій області ознайомити з усіма наявними у Головному Управлінні Національної поліції в Донецькій області та його структурних підрозділах вакантними посадами, рівнозначними посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з організованою злочинністю управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Донецькій області та за згодою поновити у службі в Національній поліції на одній зі вказаних посад.

Ухвалою від 08 січня 2019 року позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою від 21 січня 2019 року року суд відкрив провадження у справі, призначивши до розгляду на 30 січня 2019 року за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

30 січня 2019 року розгляд справи відкладено на 18 лютого 2091 року.

12 лютого 2019 року представник відповідача надав через канцелярію суду відзив на позовну заяву, відповідно до якої просив відмовити у задоволені позовних вимог з огляду на їх необґрунтованість. Крім того зазначив, про порушення позивачем строку звернення до суду з вимогою про скасування наказу від 10.09.2018 року №384 о/с.

Ухвалою від 18 лютого 2019 року судом було витребувано докази по справі.

18 лютого 2019 року розгляд справи було відкладено на 04 березня 2019 року.

22 лютого 2019 року позивач надав через канцелярію суду відповідь на відзив.

04 березня 2019 року розгляд справи відкладено на 18 березня 2019 року.

15 березня 2019 року позивач надав додаткові пояснення по справі.

18 березня 2019 року судомо оголошено перерву до 25 березня 2019 року.

Ухвалою від 25 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу Головного Управління Національної поліції в Донецькій області №384о/с по особовому складу від 10.09.2018 в частині призначення майора поліції ОСОБА_1 (0112474) оперуповноваженим відділу боротьби з організованою злочинністю управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Донецькій області, з посадовим окладом 2500 гривень та установивши надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції у розмірі 20%, увільнивши його від посади старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з організованою злочинністю управління карного розшуку цього Головного управління - залишив без розгляду.

Суд дослідивши подані матеріали справи, вислухавши сторін, встановив наступне.

Позивач в період з 07.11.2015 по 26.11.2018 проходив службу у відділі боротьби з організованою злочинністю Управління карного розшуку ГУНП в Донецькій області на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах у спеціальному званні майор поліції.

Наказом Головного управління національної поліції в Донецькій області №384 о/с від 10.09.2018 року позивача на підставі рапорту від 06.09.2018 року (за власною ініціативою) було призначено оперуповноваженим відділу боротьби з організованою злочинністю управління карного розшуку ГУНП в Донецькій області увільнивши його від посади старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з організованою злочинністю управління карного розшуку цього Головного управління.

24.09.2018 року позивача, згідно з наказом Національної поліції України від 31.08.2018 року №820-дск «Про організаційно-штатні зміни Національної поліції», відповідно до статті 49-2 Кодексу законів про працю України було попереджено про майбутнє звільнення з займаної посади відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) за минуванням 2 місяців за умови відсутності вакантних посад, що відповідають освітньо-кваліфікаційному рівню та набутому фаху або при відмові від запропонованих посад.

14.11.2018 року позивача було запрошено на засідання комісії організаційно-методичного відділу УКР ГУНП в Донецькій області та запропоновано рівнозначні із займаною вакантні посади в Управлінні карного розшуку ГУНП в Донецькій області: оперуповноваженого організаційно-методичного відділу; оперуповноваженого відділу розкриття злочинів проти власності та незаконних заволодінь транспортними засобами; оперуповноваженого агентурно-оперативної роботи; оперуповноваженого сектору розкриття злочинів категорії минулих років (акт УКР ГУНП в Донецькій області від 14.11.2018 за №6476/14-1/2018).

Згідно власноруч написаному рапорту від 14.11.2018 року, позивач від запропонованих посад відмовився, з посиланням на те, що вони не відповідають набутому освітньо-кваліфікаційному рівню та набутому фаху.

При цьому під час розгляду справи, позивач додаткового пояснив суду, що запропоновані посади є вакантними у м. Маріуполі, тоді як він бажає проходити службу у м.Костянтинівка або населених пунктах, що знаходяться поряд.

Наказом Головного управління національної поліції в Донецькій області від 26.11.2018 року №499 о/с позивача на підставі наказу Національної поліції України від 31.08.2018 №820 дск, відповідно до розділу VII Закону України «Про національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за п. 4 ч. 1 ст. 77 (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

Позивач вказує на те, що відповідач достовірно знаючи, про організаційно-штатні зміни з 31.08.2018 року, свідомо призначив його 10.09.2018 на посаду, яка вже підлягала скороченню, чим суттєво погіршили його становище та порушили його конституційні та трудові права. Крім того вважає, що відповідачем в супереч ст.42 Кодексу законів про працю України під час прийняття рішення не було враховано його переважне право на залишення на роботі.

Отже, змістом спірних правовідносин є порядок звільнення працівника у зв'язку із скороченням штату.

Суд при вирішенні спору у даній справі виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII (далі Закон України №580).

Як передбачено п.2 ч.1 ст.65 Закону України №580, переміщення поліцейських здійснюється на рівнозначні посади, зокрема у зв'язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації.

Частинами 8 та 9 цієї ж статті визначено, що переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення; переведення поліцейського здійснюється на підставі єдиного наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський.

Згідно з п.4 ч.1 ст.77 даного Закону, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Відповідно до ч.1 ст.68 цього ж Закону, у разі здійснення реорганізації, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого буде скорочена, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення.

Поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції відповідно до частини першої цієї статті (ч.2 ст.68 Закону №580).

Поліцейський, посада якого була скорочена і якого не призначено на іншу посаду в поліції відповідно до частини другої цієї статті, після закінчення двомісячного строку з дня попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції має бути звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 4 частини першої статті 77 цього Закону (ч.3 ст.68 Закону).

Переважне право на залишення на службі в поліції при реорганізації надається поліцейським з більш високими кваліфікацією та досягненнями у службовій діяльності. За рівних умов щодо кваліфікації та досягнень у службовій діяльності перевага в залишенні на службі надається особам, які мають таке право відповідно до вимог законодавства (ч.5 ст.68 Закону №580).

Наведені норми спеціального законну доповнюються положеннями законодавства про працю, яке регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, зокрема нормами Кодексу законів про працю України.

Так, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України передбачено, одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Таким чином, наведеними нормами врегульовано процедуру призначення поліцейського, посада якого скорочується, на іншу посаду, а також порядок пропонування такої посади.

З огляду на відсутність в Законі України «Про Національну поліцію» спеціальних положень, які регулюють порядок пропонування поліцейському іншої вакантної посади, в даному випадку підлягають застосуванню загальні положення КЗпП України.

Відповідно до правової позиції, викладеної у пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Як вбачається з листа кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 07.02.2018 року №В-550/12/01-2018, 24.09.2018 року до управління надійшов наказ Національної поліції України від 31 серпня 2018 року №820 дск «Про організаційно-штатні зміни в НПУ» щодо скорочення в управлінні карного розшуку ГУНП в Донецькій області посад заступника начальника управління - начальника відділу боротьби з організованою злочинністю, 16 посад атестованих співробітників відділу боротьби з організованою злочинністю та 11 посад відділу боротьби з міжнародними та етнічними організованими групами і злочинними організаціями.

Отже, згідно вказаного наказу, підрозділ (відділ) в якому позивач проходив службу реорганізовано, шляхом скорочення деяких посад. Вказана обставина не є спірною у справі та сторонами не заперечується.

Судом в ході розгляду справи встановлено, що 24 вересня 2018 року позивач попереджений про наступне звільнення, у зв'язку з організаційно-штатними змінами згідно з вищезазначеного наказу Національної поліції України від 31.08.2018 року №820 дск, яким скорочено посаду, яку займав позивач, а саме - оперуповноваженого відділу боротьби з організованою злочинністю УКР ГУНП в Донецькій області.

Крім того, згідно власноруч написаного рапорту від 14.11.2018 позивач відмовився від запропонованих йому посад, про що складено акт від 14.11.2018 №6476/14-1/2018.

Зазначені обставини не заперечувалися позивачем у судовому засіданні.

Слід зазначити, що на момент попередження позивача про наступне звільнення позивач займав посаду - оперуповноважений відділу боротьби з організованою злочинністю УКР ГУНП в області.

Згідно відомостей відповідача, звання - майор міліції було присвоєно позивачу на підставі наказу ГУМВС України в Донецькій області від 28.02.2014 №52о/с. При переході на служби в поліцію ОСОБА_1 було присвоєно відповідне поліцейське звання - майор поліції.

Відповідно до ч.2 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» посада вважається вищою, якщо за цією посадою штатом (штатним розписом) передбачено вище спеціальне звання поліції.

Наказом Національної поліції України від 04.12.2015 №142 «Про затвердження Переліку посад молодшого та середнього складу поліції і відповідних їм граничних звань» встановлено, що посада оперуповноваженого передбачає граничне спеціальне звання «старший лейтенант поліції», посада старшого оперуповноваженого передбачає граничне спеціальне звання «капітан поліції», посада старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах передбачає граничне спеціальне звання «майор поліції».

Таким чином, позивачеві було запропоновано рівнозначні посади оперуповноваженого (оперуповноваженого організаційно-методичного відділу, оперуповноваженого відділу розкриття злочинів проти власності та незаконних заволодінь транспортними засобами, оперуповноваженого агентурно-оперативної роботи, оперуповноваженого сектору розкриття злочинів категорії минулих років).

Додатково слід зазначити, що твердження позивача щодо усвідомленості ГУНП в Донецькій області про скорочення штатів в УКР є безпідставним, оскільки наказ НПУ від 31.08.2018 №820 дск надійов до УКЗ ГУНП в області лише 24.09.2018, тобто набагато пізніше після видання наказу на призначення позивача оперуповноваженим.

Таким чином, у разі скорочення штатів, поліцейському, посада якого скорочується, повинно бути запропоновано іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції з урахуванням його досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків. Лише відмова особи від запропонованої посади дає підстави для звільнення поліцейського у зв'язку зі скороченням штатів.

Зазначений висновок обумовлюється тим, що формою волевиявлення поліцейського на призначення на іншу посаду є надання згоди. При цьому, наданню згоди повинна передувати пропозиція щодо призначення на відповідну посаду, з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків, тобто ініціатива керівництва. Отже, особа, попереджена про звільнення за скороченням штатів, у цьому випадку не має можливості виявити ініціативу і своє волевиявлення здійснює шляхом надання згоди на ініціативу керівництва щодо іншої посади в будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Лише якщо особа відмовилася від усіх пропозицій щодо зайняття певних посад виникають підстави для застосування пункту 4 частини першої статті 77 Закону №580-VІІІ щодо звільнення поліцейського зі служби в поліції у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку, що наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області №499 о/с від 26.11.2018 року по особовому складу в частині звільнення позивача зі служби в поліції відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» на підставі п. 4 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» прийнято правомірно та у відповідності до вимог законодавства.

З огляду на вищевказане, не підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення з відповідача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 26.11.2018 року по дату поновлення на посаді, зарахувавши час вимушеного прогулу до вислугу років.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання Головного управління Національної поліції в Донецькій області поновити позивача на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з організованою злочинністю управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Донецькій області з 10.09.2018 з урахуванням організаційно штатних змін та перерахунком і виплатою різниці у грошовому утриманні за весь час перебування на нижче займаній посаді суд зазначає наступне.

Так, позивачем при зверненні до суду, крім інших, було заявлено позовну вимогу про скасування наказу ГУНП в Донецькій області №384о/с від 10.09.2018 року про увільнення його від посади старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з організованою злочинністю управління карного розшуку цього Головного управління та призначення оперуповноваженим відділу боротьби з організованою злочинністю управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Донецькій області, яка залишена судом без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

З огляду на вказану обставину, судом не надавалась оцінка правомірності винесеного наказу №384о/с від 10.09.2018 року з точки зору його законності та процедурній відповідності, та відповідно на час розгляду справи він є дійним, а тому підстав для зобов'язання Головного управління Національної поліції в Донецькій області поновити позивача на посаді, що передувала звільненню, у суду не має, тому у задоволені позову в цій частині повинно бути відмовлено.

Оскільки на момент звільнення, позивач перебував на посаді саме оперуповноваженого відділу боротьби з організованою злочинністю управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Донецькій області, тому підстав для ознайомлення його з посадами рівнозначними посаді старшого оперуповноваженого у відповідача не має.

Таким чином, не підлягає задоволенню як похідна, позовна вимога про зобов'язання відповідача ознайомити позивача з усіма наявними у ГУНП в Донецькій області та його структурних підрозділах вакантними посадами, рівнозначними посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з організованою злочинністю управління карного розшуку ГУНП в Донецькій області та за його згодою поновити його у службі в Національній поліції на одній зі вказаних посад.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 1717 грн., суд зазначає, що в ході розгляду справи не встановлено порушень законодавства з боку відповідача, які в свою чергу могли б спричинити моральну шкоду позивачу, а тому така вимога не підлягає до задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що позивач не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність оспорюваного наказу підтверджено повністю, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то підстави для застосування положень ст.139 КАС України у суду відсутні.

Керуючись Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу Головного Управління Національної поліції в Донецькій області №499о/с від 26.11.2018 по особовому складу в частині звільнення зі служби в поліції відповідно до п.4 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» майора поліції ОСОБА_1 (0112474) оперуповноваженого відділу боротьби з організованою злочинністю управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Донецькій області; зобов'язання Головного Управління Національної поліції в Донецькій області поновити майора поліції ОСОБА_1 (0112474) - на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з організованою злочинністю управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Донецькій області з 10.09.2018 з урахуванням організаційно штатних змін та перерахунком і виплатою різниці у грошовому утриманні за весь час перебування на нижче займаній посаді; зобов'язання Головного Управління Національної поліції в Донецькій області ознайомити з усіма наявними у Головному Управлінні Національної поліції в Донецькій області та його структурних підрозділах вакантними посадами, рівнозначними посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з організованою злочинністю управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Донецькій області та за його згодою поновити його у службі в Національній поліції на одній зі вказаних посад; стягнення з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 26.11.2018 по дату поновлення на посаді, зарахування час вимушеного прогулу до вислуги років та стягнення моральної шкоди в розмірі 1717 грн. - відмовити у повному обсязі.

Повний текст рішення складено та підписано 01 квітня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Кониченко О.М.