Справа № 360/285/19
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

25 березня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/285/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Басової Н.М.

при секретарі судового засідання: Солошенка П.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області про визнання протиправним, незаконним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1В.) до Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області (далі відповідач), в якому позивач після уточнення просив суд:

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах на його заяву, подану разом із додатками 06.07.2018;

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах на його заяву, подану разом із додатками 06.07.2018;

- зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області зарахувати до пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 періоди роботи ОСОБА_1 згідно трудової книжки (а.с.92-95).

В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за час своєї трудової діяльності набув право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно з чинним законодавством України. Позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області з заявою щодо визначення права на призначення пенсії у липні 2018 року. На що було отримано відповідь, де відповідач за розглядом наданих Позивачем документів до листа, а саме: копії трудової книжки серія БТ-ІІ № 47835777 від 25.10.1989 року заповнення, копії паспорту ЕК 313493, копії військового квитка НУ № 9738192, пільгова довідка від 06.02.2018 № 44 про роботу за списком № 1 в ПРАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління Першовтравневське», пільгова довідка від 17.07.2018 № 524 про роботу за списком № 1 в ВП «ОСОБА_2 ім. Д.Ф. Мельнікова» ПАТ «Лисичанськвугілля», повідомили, що Позивач згідно трудової книжки працював на шахті «Пролетарська» дочірнього підприємства державної холдингової компанії «Луганськвугілля» з 11.09.1989 р. по 30.09.1989 з 18.06.1990 по 12.09.1990, з 24.06.1991 по 17.05.2996, з 30.11.1998 по 21.12.2000, яке відповідно до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 11.07.2018 р. - припинило діяльність. Комісія при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області відмовила в розгляді заяви Позивачу на підтвердження пільгового стажу за період роботи в Державному відкритому акціонерному товаристві «Шахта «Пролетарська» дочірнього підприємства державної холдингової компанії «Луганськвугілля» за період роботи з 11.09.1989 по 30.09.1989, з 18.06.1990 по 12.09.1990, з 24.06.1991 по 30.07.1991, з 31.07.1991 по 21.10.1991 з 22.10.1991 по 26.11.1991, з 27.11.1991 по 17.05.1996, з 30.11.1998 по 21.12.2000 в звязку з відсутністю архівних документів, визначених пунктом 11 Порядку. До пільгового стажу можливо зарахувати періоди роботи в ПРАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління Першовтравневське» з 27.05.1996 по 30.09.2006 (вибірково), в ВП «ОСОБА_2 ім. Д.Ф. Мельнікова» ПАТ «Лисичанськвугілля» з 05.07.2005 по 06.07.2018 (вибірково), - 13 років 2 місяці 28 днів (12 років 11 місяців 12 днів - провідні підземні професії, 3 місяці 16 днів - інші підземні професії) що не відповідає нормам ст. 114 п. 3. Враховуючи вищезазначене та на підставі ст. 45, 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» було прийнято рішення відмовити позивачу в призначені пенсії на пільгових умовах незалежно від віку згідно ст.114 п. 3 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за заявою від 06.07.2018 у звязку з відсутністю на день звернення необхідного пільгового стажу - 25 років. Рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивач вважає протиправним та необґрунтованим, а дії відповідача, які виразилися у не призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах на його заяву від 06.07.2018 незаконними. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, до відділу діловодства та обліку звернення громадян 21.02.2019 за вхідним реєстраційним номером 9963/2019 надав відзив на позовну заяву від 20.02.2019 №3683/07-20 (а.с.103-104), в якому заперечував проти задоволення позову. В обґрунтування зазначив, що 06.07.2018 року ОСОБА_1 (у віці 49 років) звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. За наслідками розгляду даної заяви відповідачем було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 06.09.2018 №2121/2018. Згідно ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років. Згідно наданих позивачем документів його страховий стаж складає 23 роки 04 місяці 28 днів, а стаж роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 - 13 років 02 місяці 28 днів (копії протоколу від 06.09.2018 року № 2121 та розрахунку стажу додаються) та є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Не враховано до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах періоди роботи позивача в Державному відкритому акціонерному товаристві «Шахта «Пролетарська» дочірнього підприємства державної холдінгової компанії «Луганськвугілля»: з 11.09.1989 по 30.09.1989, з 18.06.1990 по 12.09.1990, з 24.06.1991 по 17.05.1996, з 30.11.1998 по 21.12.2000. За даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта «Пролетарська» дочірнього підприємства державної холдінгової компанії «Луганськвугілля» 11.04.2006 року припинено за рішенням засновників. Рішенням комісії при головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області від 26.07.2018 року № 07/14 спірний період не враховано до пільгового стажу у звязку з тим, що позивачем не надано документи, видані архівними установами: довідку про заробітну плату; копії документів про проведення атестації робочих місць; копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність), як передбачено пунктом 11 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років. Дане рішення Комісії позивачем не оскаржувалось. За таких обставин, управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області правомірно прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 від 06.09.2018 року № 2121/2018 та підстави для його скасування відсутні.

Щодо позовної вимоги про зобовязання відповідача зарахувати до пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах період роботи згідно трудової книжки, відповідач зазначив наступне. Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на підставі записів у трудовій книжці та довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній було враховано до стажу роботи позивача, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах наступні періоди: у ВСП «Шахтоуправління Першовтравневське»» ПРАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» - з 27.05.1996 по 12.06.1996; з 01.07.1996 по 30.09.1996; у ВП «ОСОБА_2 ім. Д.Ф.Мельнікова» ПАТ «Лисичанськвугілля» - з 05.07.2005 по 21.05.2014; з 23.05.2014 по 20.07.2015; з 30.07.2014 по 06.02.2015; з 08.02.2015 по 23.02.2015; з 25.02.2015 по 21.03.2015; з 23.03.2015 по 30.03.2015; з 01.04.2015 по 26.04.2015; з 01.05.2015 по 14.11.2015; з 16.11.2015 по 24.06.2016; з 26.06.2016 по 26.06.2016; з 28.06.2016 по 02.08.2016; з 03.08.2016 по 06.07.2018 (підтверджується розрахунком стажу), що складає 13 років 02 місяці 28 днів та є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст.114 Закону № 1058. Спірний період не враховано на підставі рішення комісії при головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області від 26.07.2018 року № 07/14. Тобто, управлінням одні періоди було зараховано до пільгового стажу роботи, а інші ні. Тому вимога зарахувати до стажу періоди роботи згідно трудової книжки (без зазначення певного періоду роботи) є незрозумілою відповідачу.

З огляду на вищенаведене, управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 04.03.2019 прийнято позовну заяву після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.1-2).

Позивач, представник позивача та представник відповідача в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.126,127,128).

Позивач та представник позивача надали до канцелярії суду заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с.129,130).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України, паспорт серії ЕК 313493, виданий 09.01.1997 Кіровським МВ УМВС України в Луганській області, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9-10,11).

06.07.2018 позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії відповідно до ч.2 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (зворотній бік а.с.21).

26.07.2018 Комісією при головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області за №07/17 розглянуто заяву ОСОБА_1 про підтвердження стажу роботи від 06.07.2018 за періоди роботи на ОСОБА_2 «Пролетарська» дочірнього підприємства державної холдингової компанії «Луганськвугілля», яку за рішенням засновників припинено. Рішенням Комісії від 26.07.2018 №07/14 відмовлено в розгляді заяви на підтвердження пільгового стажу за періоди роботи в Державному відкритому акціонерному товаристві «Шахта «Пролетарська» дочірнього підприємства державної холдінгової компанії «Луганськвугілля» з 11.09.1989 по 30.09.1989 в якості учня підземного гірника, з 18.06.1990 по 12.09.1990 учня підземного електрослюсаря електро-механічного відділу, з 24.06.1991 по 30.07.1991 учня підземного гірника, з 31.07.1991 по 21.10.1991 підземного гірника, з 22.10.1991 по 26.11.1991 учня підземного прохідника, з 27.11.1991 по 17.05.1996 та з 30.11.1998 по 21.12.2000 підземного прохідника, у звязку з відсутністю архівних документів, визначених пунктом 11 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсій на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 24.11.2006 за №1231/13105 (а.с.111).

Рішенням управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 06.09.2018 №2121/2018 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах (а.с.18-19).

Дослідженням змісту рішення встановлено, що відповідно до записів в трудовій книжці та додатково наданих документів, а саме:

-заяви про призначення пенсій від 06.07.2018 №2121;

-копії паспорту ЕК 313493;

-трудової книжки БТ-ІІ №4783577;

-копії військового квітка НУ № 9738192,

-пільгової довідки від 06.02.2018 №44 про роботу за списком №1 в ПРАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління Першовтравневське»;

-пільгової довідки від17.07.2018 №524 про роботу за списком №1 в ВП «ОСОБА_2 ім. Д.Ф.Мельнікова» ПАТ «Лисичанськвугілля» на підставі статті 45, 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах незалежно від віку ст.114 п.3 згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за заявою від 06.07.2018, у звязку з відсутністю на день звернення необхідного пільгового стажу - 25 років.

Також в рішенні від 06.09.2018 №2121/2018 зазначено, що згідно трудової книжки ОСОБА_1 працював на шахті «Пролетарська» дочірнього підприємства державної холдінгової компанії «Луганськвугілля» з 11.09.1989 по 30.09.1989, з 18.06.1990 по 12.09.1990, з 24.06.1991 по 17.05.1996, з 30.11.1998 по 21.12.2000, яке відповідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 11.07.2018 - припинило діяльність. Комісія при головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області відмовила в розгляді заяви ОСОБА_1 на підтвердження пільгового стажу за період роботи в Державному відкритому акціонерному товаристві «Шахта «Пролетарська» дочірнього підприємства державної холдингової компанії «Луганськвугілля» за вказані період роботи в звязку з відсутністю архівних документів, визначених пунктом 11 Порядку. До пільгового стажу можливо зарахувати періоди роботи, в ПРАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління Першовтравневське» з 27.05.1996 по 30.09.1996 (вибірково), в ВП «ОСОБА_2 ім. Д.Ф.Мельнікова» ПАТ «Лисичанськвугілля» з 05.07.2005 по 06.07.2018 (вибірково), - 13 років 2 місяці 28 днів, (12 років 11 місяців 12 днів - провідні підземні професії, 3 місяці 16 днів інші підземні професії), що не відповідає нормам ст.114 п.3 (а.с.18-19).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги, відзив та пояснення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Статтею 44 Закону № 1058-IV визначено, що:

- заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (частина перша);

- заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (частина друга);

- органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя).

Згідно з частиною пятою статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Частиною третьою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Згідно зі статтею 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів про призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли і трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Зазначений Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно в дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Уточнююча довідка може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи в трудовій книжці та в тих випадках, коли такий пільговий стаж виник до 21 серпня 1992 року. Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж - період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці.

При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Дослідженням трудової книжки позивача встановлено, що у ній наявні всі необхідні записи щодо періодів роботи позивача з 11.09.1989 по 30.09.1989 учнем підземного гірноробочого з повним робочим днем під землею ділянка ЕМО шахта Пролетарська виробниче обєднання Стахановуголь, з 18.06.1990 по 12.09.1990 учнем підземного електрослюсаря з повним робочим днем під землею ділянка ЕМО шахта Пролетарська виробниче обєднання Стахановуголь, з 24.06.1991 по 30.07.1991 учнем підземного гірноробочого з повним робочим днем під землею ділянка ПР шахта Пролетарська виробниче обєднання Стахановуголь, з 31.07.1991 по 21.10.1991 підземним гірноробочим третього розряду з повним робочим днем під землею ділянка ПР шахта Пролетарська виробниче обєднання Стахановуголь, з 22.10.1991 по 26.11.1991 учнем підземного прохідника з повним робочим днем під землею шахта Пролетарська виробниче обєднання Стахановуголь, з 27.11.1991 по 17.05.1996 підземним прохідником пятого розряду з повним робочим днем під землею шахта Пролетарська виробниче обєднання Стахановуголь, з 30.11.1998 по 21.12.2000 підземним прохідником з повним робочим днем під землею ділянки підготовчих робіт Державного відкритого акціонерного товариства шахта Пролетарська - дочірнє підприємство Державної холдінгової компанії Луганськвугілля (а.с.14-16).

Записи у трудовій книжці проведено у відповідності до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального забезпечення України від 29.07.1993 № 58.

Крім того, позивачем надані уточнюючі довідки підприємств, що також підтверджують його роботу за спірний період з 11.09.1989 по 21.12.2000, довідку про заробітну плату для обчислення пенсії за період роботи на ОСОБА_2 «Пролетарська» та виписки із наказів №255 від 15.05.1995 та №441 від 18.11.1998 за результатами атестації робочих місць за умовами праці, якими підтверджено право на пенсію на пільгових умовах, що відповідає Списку №1 розділу І підрозділу 1 позиція 1010100а (а.с.33,34,35,40,41).

Як вбачається з історичної довідки про перейменування шахти, ОСОБА_2 «Пролетарська», на якій працював позивач у спірний період, була ліквідована 16.10.2000 згідно наказу МВП України №469 від 16.10.2000 і архівні документи знаходяться на зберіганні в архіві ДП «ОСОБА_2 імені ОСОБА_3», яка в свою чергу також ліквідована 04.03.2008 на підставі наказу МВП України №548 від 11.12.2007. ОСОБА_2 імені ОСОБА_3 з 27.05.2010 переданий ГП «Луганськвугілля» (а.с.36).

В подальшому, у звязку з подіями, що відбулись з 15.04.2014 на території України, архівні документи вказаних ліквідованих шахт наразі перебувають на непідконтрольній українській владі території (а.с.80).

ОСОБА_2 документи, які надав позивач, необхідні для зарахування стажу роботи на підприємстві, що ліквідовано, засвідчені архівною установою, яка розташована на непідконтрольній українській владі території (а.с.44-81).

Вказані докази мають всю вичерпну інформацію необхідну для призначення пенсії на пільгових умовах.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно не зарахував позивачу до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, періоди роботи:

-з 11.09.1989 по 30.09.1989 учнем підземного гірноробочого з повним робочим днем під землею ділянка ЕМО шахта Пролетарська виробниче обєднання Стахановуголь;

-з 18.06.1990 по 12.09.1990 учнем підземного електрослюсаря з повним робочим днем під землею ділянка ЕМО шахта Пролетарська виробниче обєднання Стахановуголь;

-з 24.06.1991 по 30.07.1991 учнем підземного гірноробочого з повним робочим днем під землею ділянка ПР шахта Пролетарська виробниче обєднання Стахановуголь;

-з 31.07.1991 по 21.10.1991 підземним гірноробочим третього розряду з повним робочим днем під землею ділянка ПР шахта Пролетарська виробниче обєднання Стахановуголь;

-з 22.10.1991 по 26.11.1991 учнем підземного прохідника з повним робочим днем під землею шахта Пролетарська виробниче обєднання Стахановуголь;

-з 27.11.1991 по 17.05.1996 підземним прохідником пятого розряду з повним робочим днем під землею шахта Пролетарська виробниче обєднання Стахановуголь;

-з 30.11.1998 по 21.12.2000 підземним прохідником з повним робочим днем під землею ділянки підготовчих робіт Державного відкритого акціонерного товариства шахта Пролетарська - дочірнє підприємство Державної холдінгової компанії Луганськвугілля.

Доводи відповідача про те, що у звязку з ліквідацією юридичної особи Державного відкритого акціонерного товариства «Шахта «Пролетарська» дочірнього підприємства державної холдингової компанії «Луганськвугілля» позивач не надав архівні документи, як це передбачено пунктом 11 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років та з цього приводу є рішення Комісії, яке позивачем не оскаржувалось, суд вважає неприйнятними з наступних підстав.

Суд зазначає, що відповідно до інформації зазначеної у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 11.07.2018 № Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта «Пролетарська» дочірнього підприємства державної холдингової компанії «Луганськвугілля» припинено за рішення засновників 11.04.2006 (а.с.113).

Позивач на вказаному підприємстві працював до 21.12.2000.

При оцінці довідок ліквідованої юридичної особи Державного відкритого акціонерного товариства «Шахта «Пролетарська» дочірнього підприємства державної холдингової компанії «Луганськвугілля» (а.с.43-81), які надані позивачем, суд враховує, що відомості вказані у ній є достатніми для зарахування спірного періоду до стажу роботи позивача, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008, пункт 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19.10.2004, пункт 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011, пункт 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії та частини третьої статті 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Суд також враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

У звязку з чим суд вважає, що у даному випадку і при обставинах, що склались у державі, незарахування періодів роботи позивача на шахті Пролетарська, лише з тих підстав, що документи видані архівними установами, що розташовані на непідконтрольній українській владі території, є такими, що перешкоджають фізичній особі у реалізації його права на отримання пенсії. А відмова відповідача у призначенні пенсії на пільгових умовах не є пропорційною меті, якої намагався досягти відповідач цією відмовою та така відмова порушує баланс між конституційним правом позивача на соціальне забезпечення та завданням відповідача щодо перевірки правильності нарахування пенсії.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем прийнято рішення від 06.09.2018 №2121/2018 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах незалежно від віку згідно частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхування протиправно, відповідно вказане рішення підлягає скасуванню.

Наявність рішення Комісії при головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області від 26.07.2018 №07/14, яким не зараховано спірний період до стажу позивача, та яке позивач не оскаржив, на думку суду не впливає на остаточне вирішення спору щодо призначення пенсії позивачу на пільгових умовах за наявності висловленої вище позиції суду.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах на його заяву, подану разом із додатками 06.07.2018, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

-визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

-визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

-визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії (пункт 4);

-інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з частиною третьою статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобовязати субєкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Частиною четвертою цієї статті визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобовязати відповідача субєкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобовязує субєкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб'єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб'єктом владних повноважень своїх обов'язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб'єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов'язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб'єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Зважаючи на обставини справи, враховуючи, що настання для позивача негативних наслідків повязано із прийняттям рішення Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області від 06.09.2018 №2121/2018, а не з діями, вчиненими останнім з метою виконання своїх функцій та повноважень, суд вважає, що достатнім та ефективним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області від 06.09.2018 №2121/2018, зобовязати зарахувати періоди роботи позивача з 11.09.1989 по 21.12.2000, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. При цьому суд звертає увагу на те, що для отримання позивачу права на пенсію йому необхідно мати пільговий стаж у 20 років, а не 25, як зазначив відповідач у рішенні. При зарахуванні зазначених судом періодів до пільгового стажу позивача, він буде повністю відповідати вимогам частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, оскільки інші періоди роботи відповідач визнає за ним, а тому у сукупності всього стажу має право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно вказаної норми права з дати звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії, тобто з 06 липня 2018 року.

Самі по собі дії відповідача не тягнуть для позивача настання будь-яких негативних наслідків, відповідно, такий спосіб захисту, як визнання їх протиправними, жодним чином не сприятиме відновленню прав позивача. Тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні цієї вимоги позивача.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи у сукупності фактичні обставини справи та норми закону, виходячи з принципу верховенства права, з метою повного захисту порушених прав позивача, суд дійшов висновку, що рішення відповідача від 06.09.2018 №2121/2018 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на пільгових умовах незалежно від віку згідно частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхування не відповідає критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, та підлягає скасуванню, а позивач має право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV. Відповідно, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню з корегуванням способу захисту порушених прав.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з позовом позивачем відповідно до квитанції №0.0..1 від 26.01.2019 сплачено судовий збір в розмірі 1536,80 грн (а.с.96), з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню 768,40 грн.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 295, пунктом 15.5 Розділу Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області про визнання протиправним, незаконним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області від 06.09.2018 №2121/2018 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на пільгових умовах незалежно від віку згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області (, адреса місцезнаходження: 93404, м.Сєвєродонецьк, Луганська область, вул.Шевченка,9) зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: 93710, АДРЕСА_1), що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», періоди роботи:

- з 11.09.1989 по 30.09.1989 учнем підземного гірноробочого з повним робочим днем під землею ділянка ЕМО шахта «Пролетарська» виробниче обєднання «Стахановуголь»;

- з 18.06.1990 по 12.09.1990 учнем підземного електрослюсаря з повним робочим днем під землею ділянка ЕМО шахта «Пролетарська» виробниче обєднання «Стахановуголь»;

- з 24.06.1991 по 30.07.1991 учнем підземного гірноробочого з повним робочим днем під землею ділянка ПР шахта «Пролетарська» виробниче обєднання «Стахановуголь»;

- з 31.07.1991 по 21.10.1991 підземним гірноробочим третього розряду з повним робочим днем під землею ділянка ПР шахта «Пролетарська» виробниче обєднання «Стахановуголь»;

- з 22.10.1991 по 26.11.1991 учнем підземного прохідника з повним робочим днем під землею шахта «Пролетарська» виробниче обєднання «Стахановуголь»;

- з 27.11.1991 по 17.05.1996 підземним прохідником пятого розряду з повним робочим днем під землею шахта «Пролетарська» виробниче обєднання «Стахановуголь»;

- з 30.11.1998 по 21.12.2000 підземним прохідником з повним робочим днем під землею ділянки підготовчих робіт Державного відкритого акціонерного товариства шахта «Пролетарська» - дочірнє підприємство Державної холдінгової компанії «Луганськвугілля».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області (, адреса місцезнаходження: 93404, м.Сєвєродонецьк, Луганська область, вул.Шевченка,9) призначити ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: 93710, АДРЕСА_1) пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з дня звернення за призначенням пенсії, тобто з 06 липня 2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області (, адреса місцезнаходження: 93404, м.Сєвєродонецьк, Луганська область, вул.Шевченка,9) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: 93710, АДРЕСА_1) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст повного судового рішення складено 29 березня 2019 року.

Суддя ОСОБА_4