Справа № 826/28050/15
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Губської О.А.,

Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» Чернявської Олени Степанівни на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2016 року (прийняту в порядку письмового провадження, суддя Добрянська Я.І.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» Чернявської Олени Степанівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» Чернявської Олени Степанівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Чернявської Олени Степанівни щодо не включення ОСОБА_4 до Переліку (реєстру) вкладників, які мають право на відшкодування коштів в межах 200 000 гривень за вкладом в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за договором - заявою №34862/370-13 від 18.11.2013 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті та на підставі Договору дарування майнових прав (відступлення права вимоги), укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4;

- визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не включення ОСОБА_4 до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в межах 200 000 гривень в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», за договором - заявою №34862/370-13 від 18.11.2013 р. про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті та на підставі Договору дарування майнових прав (відступлення права вимоги), укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_4.

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Чернявську Олену Степанівну сформувати оновлений реєстр (перелік) вкладників ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», які мають право на відшкодування коштів та відобразити в цьому оновленому реєстрі вкладника ОСОБА_4, яка має право на відшкодування коштів за вкладом за договором - заявою від 18.11.2013 №34862/370-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті та на підставі Договору дарування майнових прав (відступлення права вимоги), укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, та надати його Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити оновлений реєстр вкладників ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», які мають право на відшкодування коштів з включенням до нього ОСОБА_4, яка має право на відшкодування коштів за вкладом за договором - заявою №34862/370-13 від 18.11.2013 р. про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті та на підставі Договору дарування майнових прав (відступлення права вимоги), укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2016 року позовну заяву задоволено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб подано апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду першої інстанції обставинам справи, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог.

Також, апеляційну скаргу подано уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» Чернявською Оленою Степанівною з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду першої інстанції обставинам справи, неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2016 року та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

21.09.2016 до суду апеляційної інстанції від позивача надійшли заперечення на апеляційні скарги відповідачів, у яких ОСОБА_4 просить залишити без задоволення апеляційні скарги, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2016 року зупинено апеляційне провадження в адміністративній справі №826/28050/15 до вирішення Конституційним Судом України конституційного подання Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21, 22, частин першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України.

Справа № 826/28050/15 надійшла до Шостого апеляційного адміністративного суду відповідно до ч. 3 ст. 29 КАС України як визначеного ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суду, якому передаються справи Київського апеляційного адміністративного суду, що ліквідований згідно з Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 455/2017 "Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах".

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року справу №826/28050/15прийнято до провадження Шостого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2019 року провадження у справі поновлено та призначено справу до апеляційного розгляду.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг та заперечень на них, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення суду - скасуванню, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 18.11.2013 між ОСОБА_5 (Вкладник) та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» (банк) підписано договір-заяву №34862/370-13, відповідно до якого вкладник вносить, а банк приймає кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок НОМЕР_1 в сумі 9000 доларів США на строк з 18.11.2013 по 23.11.2014.

При цьому згідно до п. 2 договору за час користування коштами вкладу протягом визначеного строку банк нараховує та виплачує вкладникові проценти за ставкою 9,60 % річних, нараховані проценти зараховуються вкладнику на рахунок банку №2638.7.169578.001.

Згідно до п. 5 договору вкладник має право вимагати достроково повернення суми вкладу протягом строку, визначеного п. 1 договору - заяви (або протягом будь-якого з строків, на які було продовжено розміщення вкладу) у порядку та на умовах, викладених у п. 5.3 Основних умов.

Згідно квитанції від 18.11.2013 №3417-2 ОСОБА_5 на відкритий згідно договору - заяви №34862/370-13 депозитний рахунок зарахувала кошти в сумі 9000 доларів США (еквівалент у гривнях - 71937 грн.).

Відповідно до договору дарування майнових прав від 19.05.2015, ОСОБА_5 (Дарувальник) подарувала ОСОБА_4 (Обдаровуваний), а остання прийняла у дар майнові права - права вимоги до ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит» щодо повернення вкладу в розмірі 9000 доларів США, які знаходяться на вкладному рахунку НОМЕР_1, відкритому в ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит», (що станом на 19.05.2015 за курсом НБУ становить 198990 грн.) та процентів, а також інших виплат, грошових коштів (валютних цінностей) згідно з Договором-заявою №34862/370-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» від 18.11.2013 р., укладений між Дарувальником та ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит». Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кузьменко С.І та зареєстровано у реєстрі за №62.

За даним договором до Обдаровуваного, тобто до позивача ОСОБА_4 (новий кредитор за основним зобов'язанням) переходять усі майнові права, які належали Дарувальнику (первісний кредитор за основним зобов'язанням) за Договором-заявою в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі право вимагати від ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит» (Боржник за основним зобов'язанням) належного виконання всіх зобов'язань за Договором-заявою, а також усі майнові права Дарувальника, які можуть виникнути у нього за Договором-заявою у майбутньому.

Водночас, за вказаним договором сторони домовились, що з моменту передання права вимоги до Обдаровуваного, Обдаровуваний (позивач у справі), вважається новим кредитором у зобов»язанні за основним договором - стороною (вкладником) за договором-заявою, а Дарувальник втрачає всі права, як вкладника - сторони у зобов2язанні за Договором-заявою.

20.05.2015 позивач подала до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відділення №3 письмове повідомлення про заміну кредитора у зобов'язанні за Договором-заявою від 18.11.2013 №34862/370-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті за вх. № 348 від 20.05.2015.

Крім того, 20.05.2015 позивач подала також і до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» письмове повідомлення про заміну кредитора у зобов'язанні за Договором-заявою від 18.11.2013 №34862/370-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті за вх.№ 1861-Г від 20.05.2015.

Водночас, на підставі постанови Правління Національного банку України від 17.09.2015 р. №612 «Про віднесення ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.09.2015 №171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з даним рішенням у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18.09.2015 до 17.12.2015 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Чернявській Олені Степанівні строком на три місяці з 18.09.2015 до 17.12.2015 включно.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 17.12.2015 № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.12.2015 № 230, «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації АТ «Банк «Фінанси та кредит», призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Банк «Фінанси та кредит», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Чернявській Олені Степанівні на два роки з 18.12.2015 до 17.12.2017 включно.

25.09.2015 позивач повторно (вперше - 20.05.2015) подала до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб заяву - повідомлення про заміну кредитора у зобов'язанні за Договором-заявою від 18.11.2013 №34862/370-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті та про здійснення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (через уповноважених ним осіб) необхідних та своєчасних дій щодо негайного включення до бази даних банку (ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») про вкладників, а також в перелік вкладників (кредиторів) ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_4 як нового кредитора (вкладника) у зобов'язанні, яка має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду за вх.№ б/н від 25.09.2015.

28.09.2015 позивач подала до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Чернявської Олени Степанівни заяву - повідомлення про заміну кредитора у зобов'язанні за Договором-заявою №34862/370-13 від 18.11.2013 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті та про здійснення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (через уповноважених ним осіб) необхідних та своєчасних дій щодо негайного включення до бази даних банку (ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») про вкладників, а також в перелік вкладників (кредиторів) ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_4, як нового кредитора (вкладника) у зобов'язанні, яка має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду за вх.№ 8517-Г від 28.09.2015.

28.10.2015 позивач подала до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Чернявської Олени Степанівни заяву - попередження про відмову від подальшого розміщення вкладу за Договором-заявою №34862/370-13 від 18.11.2013 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_5 та вимогу про виплату коштів, шляхом видачі готівки за вх.№ 10778-г від 28.10.2015.

28.10.2015 позивач подала до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб заяву про відмову від подальшого розміщення вкладу за Договором-заявою №34862/370-13 від 18.11.2013 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_5 та вимогу про виплату коштів, шляхом видачі готівки за вх.№ б/н від 28.10.2015.

07.10.2015 за вих. №9-037310/19107 директором Центру роздрібного бізнесу ОСОБА_9 від імені Тимчасової адміністрації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» надано відповідь, якою вимоги позивача не було задоволено.

04.11.2015 за вих. №9-037310/21434 директором Центру роздрібного бізнесу ОСОБА_9 від імені Тимчасової адміністрації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» надіслав відповідь, якою не задоволено вимоги позивача, при цьому зазначивши, що станом на початок процедури виведення банку з ринку ОСОБА_4 не була вкладником Банку та відповідно особою, включеною до бази вкладників Банку, тому гарантії щодо виплати відшкодування коштів за вкладами (у сумі граничного розміру такого відшкодування) на ОСОБА_4 не поширюються.

Водночас, листами від 04.12.2015 вих. №21-036-51001/15 та від 20.10.2015 вих. №21-036-39698/15 Фондом гарантування вкладів фізичних осіб позивача серед іншого повідомлено про те, що договір банківського вкладу був відкритим у банку на ім'я ОСОБА_5, а відтак, вкладником, на якого розповсюджуються гарантії Фонду, є виключно ОСОБА_5, з огляду на що в уповноваженої особи Фонду відсутні правові підстави для включення ОСОБА_4 до реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

Тобто, ані Банк, ані Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вимоги ОСОБА_4 не задовольнили, з огляду на що, вважаючи дії відповідачів протиправними, позивач звернулася за захистом своїх порушених прав та інтересів з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв'язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що позивач є вкладником ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (тут та надалі вказаний Законом зазначається у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до пункту сьомого частини четвертої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд не відшкодовує кошти, розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку.

Частинами третьою, п'ятою цієї статті також передбачено, що виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Згідно ч. 1 ст. 27 вказаного Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону № 4452-VI з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

За частиною третьою цієї ж статті правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.

З огляду на вищенаведене, приписи Закону №4452-VI пов'язують виникнення права у особи на відшкодування суми коштів за вкладом разом з нарахованими на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних відсотками з наявністю у особи статусу вкладника та наявності такого вкладу станом на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» установлено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору; вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Таким чином, умовою для включення фізичної особи до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами є наявність у нього статусу вкладника у розумінні п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до частини третьої статті 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Згідно з частиною першою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Як встановлено колегією суддів з матеріалів справи, між ОСОБА_4 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку не укладався. Також зазначені договори не укладали інші особи на користь позивача.

Не надано доказів на підтвердження укладення такого договору ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції.

Як зазначалося раніше, ОСОБА_4 набула право вимоги до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на підставі договору дарування майнових прав (відступлення права вимоги) від 19.05.2015 (а.с.26).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст. 515 Цивільного кодексу України передбачено, що заміна кредитора не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора, зокрема у зобов'язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

За змістом частини першої статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за загальним правилом заміна кредитора в зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов'язків, не погіршує становища боржника та не зачіпає його інтересів.

Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не містить обмежень щодо укладення договору про відступлення прав вимоги за депозитним договором на стадії тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Разом з тим, ОСОБА_4 та суд першої інстанції не врахували особливості набуття фізичною особою статусу вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Як раніше зазначалося, вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

За своєю правовою природою договір дарування майнових прав (відступлення права вимоги) є лише підставою для заміни кредитора у зобов'язанні іншою особою. Проте, укладення такого договору не замінює основного правочину, з якого виникли відносини сторін, у цьому випадку - договору-заяви про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті №34862/370-13 від 18.11.2013 між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та вкладником ОСОБА_5. Відтак, на підставі договору дарування майнових прав (відступлення права вимоги) позивач не набуває статусу вкладника в розумінні Закону №4452-VI та пов'язаного з цим статусом права на отримання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який не був учасником зобов'язання, в межах якого відбулось відступлення права вимоги.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 05 березня 2019 року у справі №826/19563/15.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, на підставі договору дарування майнових прав (відступлення права вимоги) від 19.05.2015 ОСОБА_4 набула право вимоги до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», проте не набула статусу вкладника цього банку.

Зазначений договір підтверджує грошові вимоги позивача до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та статус позивача як кредитора зазначеного банку.

Разом з тим, кредиторські вимоги ОСОБА_4, які ґрунтуються на договорі дарування майнових прав (відступлення права вимоги) від 19.05.2015, не можуть бути задоволені за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 - відсутні.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» Чернявської Олени Степанівни спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2016 року, та є підставами для її скасування.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що порушення норм матеріального права та неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, призвели до помилкового вирішення справи, а тому постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2016 року слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» Чернявської Олени Степанівни задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2016 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» Чернявської Олени Степанівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Ю.Ключкович

Судді О.А. Губська

Є.О. Сорочко