Справа № 620/3915/18
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2019 року м. Чернігів Справа № 620/3915/18

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Тихоненко О.М., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі ГУПФУ в Чернігівській області, відповідач) про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з 12.07.2018 з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які виплачені у 2018 році в сумі 34253 грн (довідка військової частини НОМЕР_1 від 02.10.2018 № 502/2/9/855) та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно не проведено перерахунок його пенсії з врахуванням всіх складових грошового забезпечення з яких нараховано та сплачено страхові внески.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 прийнято позовну заяву, відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

26.12.2018 ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/2738/17.

14.03.2019 ухвалою Чернігівського окружного адміністративного в зв`язку з набранням законної сили Рішення Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17 провадження у даній справі поновлено.

Відповідач, в межах встановленого судом строку, подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог та зазначає, що у відповідності до вимог чинного законодавства визначено виключний перелік видів грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія, а саме основні види грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військове (спеціальне) звання, надбавка за вислугу років) та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, премії). При цьому, включення будь-яких інших виплат (допомог) до грошового забезпечення при перерахунку пенсії не передбачено жодною нормою законодавства. Крім того основною умовою для їх врахування до складу грошового забезпечення є сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхових внесків. Підставою для перерахунку пенсії є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та довідка встановленої форми, видана уповноваженим органом, як наслідок відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії позивача.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ГУПФУ в Чернігівській області та з 13.09.2018 отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 62% грошового забезпечення.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до ГУПФУ в Чернігівській області з заявою щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 02.10.2018 № 502/2/9/855.

Відповідач листом від 27.11.2018 № 4669/03/К-12 повідомив позивача про відсутність законних підстав для включення до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія позивача матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення. Зазначає, що пенсія виплачується позивачу згідно з чинним законодавством (а.с.13-17).

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 02.10.2018 № 502/2/9/855 позивач отримав грошову допомогу на оздоровлення в вересні 2016 року, в квітні 2017 року, в липні 2018 року та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в жовтні-листопаді 2016 року, в червні 2017 року, в серпні 2018 року (а.с.11).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII).

Згідно частини першої статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частинами другою та третьою статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Приписами частини першої статті 15 Закону № 2011-XII визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Так, частиною третьою статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей», зокрема, пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Отже, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема, осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

При обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема, щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Суд звертає увагу, що факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який є вичерпним.

З аналізу викладених норм слідує, що відсутні підстави для включення до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отриманих позивачем грошової допомоги на оздоровлення (вересень 2016 року, квітень 2017 року, липень 2018) та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань (жовтень-листопад 2016 року, червень 2017 року, серпень 2018 року), оскільки вказані виплати здійснюються не щомісячно, а тому не входять до встановленого частиною третьою статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» переліку видів грошового забезпечення.

Даний правовий висновок узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

В зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні його позовних вимог, як наслідок також не підлягає задоволенню клопотання останнього про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів, 14005, ).

Повне судове рішення складено 02.04.2019.

Суддя О.М. Тихоненко