Справа № ЗД/460/13/19
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у забезпеченні позову
02 квітня 2019 року м. Рівне №ЗД/460/13/19
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозуля Д.П., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову
На адресу суду 01.04.2019 ОСОБА_1 до пред'явлення позову звернувся в суд із заявою про вжиття заходів забезпечення майбутнього позову до Рівненської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій з прийняття до розгляду документів для державної реєстрації Статуту, а також про визнання протиправним та скасування розпорядження, в частині державної реєстрації змін до Статуту Релігійної громади Свято-Миколаївської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Сестрятин, Радивилівського району.
Заява мотивована тим, що заявник - ОСОБА_1 є настоятелем (керівником) Релігійної громади Свято-Миколаївської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Сестрятин, Радивилівського району. 10 лютого 2019 року в приміщенні школи села відбулися збори жителів, на яких окремі громадяни підбурювали мешканців села Сестрятин до зміни конфесійної приналежності релігійної громади УПЦ Свято - Миколаївської парафії с. Сестрятин до ПЦУ. Такими діями, вони розпалювали релігійну ворожнечу серед мешканців села, висловлювались непристойно в адресу Української православної церкви, агітували односельчан перейти до ПЦУ. Вчинення дій з державної реєстрації відповідних змін у державному реєстрі щодо Заявника матиме наслідком зміну у протиправний спосіб керівника релігійної громади Свято-Миколаївської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Сестрятин, Радивилівського району. У разі державної реєстрації внесення змін до відомостей щодо заявника, до винесення судового рішення у справі за позовом, що буде предявлений заявником, останній буде змушений звертатись до суду із позовами про оскарження дій відповідних державних реєстраторів, що матиме наслідком понесення заявником значних матеріальних і нематеріальних втрат.
За правилами частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Розглянувши у вказаний строк заяву про забезпечення позову, та докази, подані на підтвердження необхідності забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
В силу вимог частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що з метою захисту прав та інтересів позивача суд за його заявою або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, прийняття якої належить до дискреційних повноважень суду та вирішення питання щодо їх вжиття залежить від наявності однієї з обставин, передбачених частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, що встановлюється судом виходячи з конкретних доказів, поданих заявником.
Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.
Крім того, суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень є очевидно протиправними.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.
Крім того, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності звязку між конкретними заходами до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності труднощів виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
ОСОБА_1 зазначив, що Рівненською ОДА в порушення положень чинного законодавства не встановлено особи, що звернулась до Рівненської ОДА із пакетом документів про державну реєстрацію внесення змін до статуту, та не перевірено наявності повноважень у субєкта звернення на представництво Заявника в органах державної влади, чим було порушено законні права та інтереси Заявника, оскільки останній із відповідною заявою та необхідним пакетом документів до Рівненської ОДА не звертався.
Таким чином, заявник має обґрунтовані підстави стверджувати, що державна реєстрація може бути вчинена Рівненською ОДА, в результаті чого примусово буде змінено найменування релігійної громади.
Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову заявник зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача з позовом, за захистом яких останній має намір звернутись до суду.
Разом з тим, суд зазначає, що заявник, покликаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може спричинити загрозу незаконного та примусового перейменування заявника вказує не на дійсні, існуючі обставини, які підтверджують існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а на гіпотетичні.
За наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність належних доказів того, що до моменту ухвалення рішення в справі невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Разом з тим, надання оцінки оскаржуваного розпорядження суб'єкта владних повноважень на стадії вирішення заяви про забезпечення позову без розгляду справи по суті є фактичним вирішенням позовних вимог наперед, що є неможливим до розгляду справи по суті, так як предметом спору у майбутньому, власне, буде прийняття розпорядження в частині державної реєстрації змін до Статуту.
Що ж стосується заборони здійснювати взагалі будь-які реєстраційні дії стосовно юридичної особи - Релігійної громади Свято-Миколаївської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви села Сестрятин, Радивилівського району Рівненської області, то суд зауважує, що відповідно до частини другої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
А за правилами пункту 5 частини третьої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, не допускається забезпечення позову шляхом: зупинення дії рішення субєкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обовязку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.
Наведене свідчить про не співмірність таких заходів забезпечення позову, тим позовним вимогам, які має намір заявити ОСОБА_1. Крім того, заборона вчинення будь - яких реєстраційних дій, не відповідатиме меті застосування правового інституту забезпечення позову.
Таким чином, суд вважає відсутніми підстави для забезпечення позову заявника ОСОБА_1 з мотивів, наведених в заяві про забезпечення позову.
В зв'язку з наведеним, заява про забезпечення позову до задоволення не підлягає.
Керуючись статтями 150-157, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні заяви №ЗД/460/13/19 ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення майбутнього позову до Рівненської обласної державної адміністрації - відмовити повністю.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її складання. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Зозуля Д.П.