Справа № 360/4110/18
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року справа №360/4110/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:судді-доповідача Шишова О.О., суддів Гаврищук Т. Г. ,Сіваченка І.В. , розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 р. у справі № 360/4110/18 (головуючий І інстанції О.В. Ірметова), яке складене в повному обсязі 25 січня 2019 року в м.Сєвєродонецьку Луганської області, за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області про скасування розпорядження та зобов'язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі-позивач) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області (далі-відповідач) у якому просив суд визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області, які полягають у не включенні до пільгового стажу період роботи на "Шахті ім.В.Р.Менжинського" виробничого об'єднання "Первомайськвугілля" з 24.01.1992 по 30.06.2000 та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області переглянути призначення та розрахунок розміру пенсії ОСОБА_2, з урахуванням пільгового стажу за період роботи на "Шахті ім.В.Р.Менжинського" виробничого об'єднання "Первомайськвугілля" з 24.01.1992 по 30.06.2000.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в травні 2018 року позивач звернувся до УПФУ в м. Лисичанську Луганської області за призначенням пенсії. УПФУ в м.Лисичанську листом від 20.06.2018 р. № 190/Г-7 повідомило, що пенсію розраховано згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-У від 09.07.2003. Загальний стаж складає 25 років 00 місяців 5 днів (враховано по 22.12.2014). Заробітна плата розрахована із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 р. по 22.12.2014, період з 01.12.2004 по 31.05.2007 було вилучено з розрахунку при оптимізації заробітної плати. Розмір пенсії з 08.05.2018 складає 2660,14 грн. Період роботи з 01.07.2000 по 28.02.2013 зарахований до пільгового стажу за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру соціального страхування. Зарахувати до пільгового стажу період роботи на Шахті ім. В.Р.Менжинського" виробничого об'єднання "Первомайськвугілля" з 24.01.1992 по 30.06.2000 не має можливості, так як цей період роботи не підтверджений уточнюючою довідкою підприємства, що передбачено Порядком, а саме :коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих працівників для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємства. Позивачем були надані до відповідача необхідні довідки з архіву, але ці довідки завірені печатками архіву незаконних формувань в м.Первомайську Луганської області. В зв'язку із цим, для врахування наданих довідок при розрахунку пенсії відсутні законні підстави. На підставі зазначеного, УПФУ в м.Лисичанську відмовилося враховувати заробітну плату і стаж за вказані періоди.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив у повному обсязі. Визнав протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області щодо не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_2, періоду роботи з 24.01.1992 по 30.06.2000 на «Шахті ім. В.Р. Менжинського» виробничого об'єднання «Первомайськвугілля».

Зобов'язав Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_2 період роботи з 24.01.1992 по 30.06.2000 на «Шахті ім. В.Р. Менжинського» виробничого об'єднання «Первомайськвугілля» та провести відповідний перерахунок пенсії з урахуванням збільшеного страхового стажу, з дати призначення ОСОБА_2 пенсії.Також було вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Суд дійшов висновку, що посилання відповідача на те, що для підтвердження пільгового стажу позивач повинен був надати уточнюючі довідки підприємства та довідки про спуски виїзди в шахту є необґрунтованими та безпідставними.

З рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач. Звернувся з апеляційною скаргою в якій він, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що зарахувати до пільгового стажу період роботи на «Шахті ім. В.Р.Менжинського» виробничого об'єднання «Первомайськвугілля» з 24.01.1992 по 30.06.2000 не має можливості, так як цей період роботи не підтверджений уточнюючою довідкою підприємства, що передбачено Порядком, а саме: коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств. У довідці має бути вказано період роботи, що зараховується до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номерів, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Період роботи в якості електрослюсаря підземного на дільниці ''зв'язок" з 24.01.1992 р. по 26.06.1996 р. необхідно на підставі первинних документів підтвердити довідкою про спуски-виїзди в шахту.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 263 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

08 червня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до УПФУ в м. Лисичанську Луганської області з заявою про призначення пенсії (а.с. 42).

До зазначеної заяви позивачем додано: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, копію паспорта серії НОМЕР_3, трудову книжку серії НОМЕР_1, військовий квиток серії НОМЕР_2, довідку СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 по день звернення, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, заяву про спосіб виплати пенсії (а.с. 43-52, 80-81).

Розпорядженням УПФУ в м.Лисичанську Луганської області № 857550 від 05.07.2018 ОСОБА_2 призначено пенсію за віком на пільгових умовах, що також підтверджується витягом з протоколу № 98-1 від 25.06.2018 при загальному стажі роботи 25 років 00 місяців 05 днів, у тому числі зарахований пільговий стаж за списком № 1 склав 12 років 05 місяців 00 днів (а.с. 83-84).

08 червня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до УПФУ в м. Лисичанську Луганської області заявою щодо надання письмових роз'яснень стосовно підстав не зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 24.01.1992 по 30.06.2000 на «Шахті ім.В.Р. Менжинського» виробничого об'єднання «Первомайськвугілля» (а.с. 88, 92).

Листом УПФУ в м.Лисичанську Луганської області від 20.06.2018 № 190/Г-7 повідомлено, що зарахувати до пільгового стажу період роботи на «Шахті ім. В.Р.Менжинського» виробничого об'єднання «Первомайськвугілля» з 24.01.1992 по 30.06.2000 не має можливості, так як цей період роботи не підтверджений уточнюючою довідкою підприємства, що передбачено Порядком, а саме: коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств. У довідці має бути вказано період роботи, що зараховується до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номерів, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Період роботи в якості електрослюсаря підземного на дільниці ''зв'язок" з 24.01.1992 по 26.06.1996 необхідно на підставі первинних документів підтвердити довідкою про спуски-виїзди в шахту (а.с. 89-90).

З трудової книжки ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 убачається, що позивач у період з 24.01.1992 по 03.05.2014 працював на «Шахті ім. В.Р. Менжинського» виробничого об'єднання «Первомайськвугілля», яку було реорганізовано в шахту «Марія Глубока» на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею (а.с. 9-10).

Суд перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що останню необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України наведені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, якими є, зокрема, прийняття (вчинення) таких рішень, (дій, бездіяльності) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Стаття 46 Конституції України проголошує, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно із п. "а" ч. 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

45 років - по 31 березня 1970 року включно;

45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року;

46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року;

46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року;

47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року;

47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року;

48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року;

48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року;

49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року;

49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року;

50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців у чоловіків і не менше 15 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків і не менше 16 років у жінок;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування":

чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до ч.2. ст.114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування," на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Проведення атестації робочих місць за умовами праці регулюється Порядком про проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі Порядок № 442).

Відповідно до пункту першого Порядку № 442, атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Пунктом 2 Порядку № 442 визначено, що основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 442, атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п'ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

Пунктом 10 Порядку № 442 передбачено, що результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (36-2003-п ) (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів "а", "б" статті 13 та статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" регулюється Порядком застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (36-2003-п ) (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 383, атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Згідно із підпунктом 4.1 пункту 4 Порядку № 383, зазначена постанова (442-92-п) набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Відповідно до підпункту 4.2 пункту 4 Порядку № 383, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

Згідно із підпунктом 4.3 пункту 4 Порядку № 383, якщо у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Суд зазначає, що наказами ДВАТ «Шахта ім. В.Р. Менжинського» від 13.02.1995, від квітня 1997 року, та квітня 2000 року, проведено атестацію робочих місць та затверджено перелік робочих місць за умовами праці підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 1, до яких в тому числі входить посада електрослюсаря (а.с. 56-62).

Тобто, аналізуючи норми вищенаведеного законодавства до пільгового стажу позивача повинен бути зарахований весь спірний період роботи із шкідливими умовами праці.

Щодо посилань апелянта, щодо не надання позивачем уточнюючих довідок підприємства та на те, що період роботи в якості електрослюсаря підземного на дільниці «зв'язок» з 24.01.1992 по 26.06.1996 необхідно на підставі первинних документів підтвердити довідкою про спуски-виїзди в шахту, суд зазначає наступне.

Згідно ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 (далі - Інструкція) до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім'я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв'язку з цим винагороди.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).

Згідно "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України, від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом трудової книжки або відповідних записів у ній у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії визначено, що у разі коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати уточнюючі довідки.

При цьому даний порядок підтвердження трудового стажу є обов'язковим в разі відсутності в трудовій книжці відомостей про роботу, але в трудовій книжці позивача є необхідні записи за спірний період, які завірені печаткою підприємства та підтверджені довідками. Даний порядок не вимагає будь-який інших підтверджень.

Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. N 637 надання уточнюючих довідок передбачено лише у випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу.

Довідками, які знаходяться в матеріалах справи (а.с.11-20) підтверджено факт роботи позивача періоду роботи з 24.01.1992 по 30.06.2000 на «Шахті ім. В.Р. Менжинського» виробничого об'єднання «Первомайськвугілля».

Також необхідно зазначити, що наведені записи трудової книжки про роботу позивача за вищевказані періоди свідчать про зайнятість останнього за відповідними посадами повний робочий день в шахті. Записи про спірні періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають.

Головним документом, який підтверджує стаж та характер роботи є трудова книжка, з якої можливо встановити, що позивач має необхідний стаж. Таким чином Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області не довело правомірність не зарахування позивачу пільгового стажу за період роботи на "Шахті ім.В.Р.Менжинського" виробничого об'єднання "Первомайськвугілля" з 24.01.1992 по 30.06.2000, у зв'язку з чим, та з огляду на сталу практику розгляду аналогічних справ іншими судами України, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та необхідністю задоволення позов.

Стосовно твердження апелянта, що для підтвердження стажу роботи позивачем було надано довідки підприємствами, які знаходиться в населеному пункті, на території якого органи державної влади не здійснюють свої повноваження, які не можуть бути враховані для перерахунку пенсії, оскільки ці довідки згідно чинного законодавства України не є дійсними, суд апеляційної інстанції відноситься критично.

Пунктом 4.2 розділу ІV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління ПФУ від 25.11.2005р. №22-1, визначено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Листом ПФУ від 29.12.2011р. №30021/02-20 «Щодо підтвердження заробітної плати для обчислення пенсії первинними документами» роз'яснено, що підтвердження даних про довідки про заробітну плату встановлюється за результатами перевірки підстав її видачі, проведеній спеціалістами органів Пенсійного фонду України на підприємствах, в установах, організаціях

Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України».

Статтею 1 Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 05/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у який у розділі Донецька область у п.1 Міста обласного значення у п.п.1) включено м. Первомайськ Луганська область.

Розпорядженням КМУ №1085-р від 07.11.2014 затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до якого включено у т.ч. місто Первомайськ Луганська область.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконним і недійсним, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад реєстрації народжень, смертей і шлюбів». Так, у справі «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey 18.12.1986 &45) ЄСПЛ обмежився коротким пунктом посилання на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то, у правах Кіпр проти Туреччини» ( Cyprus v. Nurkey 10.05/2001) та Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та в подальшої міжнародної практики. При цьому, ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de fackto та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше, означало б зовсім позбавити людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» ( Cyprus v. Turkey 10.05.2001&92).

Спираючись на сформульований у вищезазначеній справі підхід, Європейський суд з прав людини у справі "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) зауважив, що "першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]".

Україною, відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII та постанови Верховної Ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями" від 17.03.2015 № 254-VIII, територію Автономної Республіки Крим та окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської області, визнано тимчасово окупованими територіям.

Згідно з частиною 2 та частиною 3 статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, колегія суддів вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки довідки № 23 від 17.10.2016, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на пенсійне забезпечення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що надані позивачем копії документів та довідки надані не органами діяльність яких вважається незаконною.

Таким чином колегія суддів приймає вищевказану довідки «Шахта ім. В.Р. Менжинського» (а.с.11-20), якими підтверджено факт роботи позивача періоду роботи з 24.01.1992 по 30.06.2000 на «Шахті ім. В.Р. Менжинського» виробничого об'єднання «Первомайськвугілля».

Таким чином колегія суддів вважає, що позивач підтвердив свій трудовий стаж за спірний період.

Крім того, довідки мають надаватися в разі, коли взагалі відсутні відомості в трудовій книжці про працю громадян у спірний період.

Також необхідно зазначити, що відповідно до записів у трудових книжках позивача та атестацією робочих місць підтверджено зайнятість на посаді, яка надає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "а" ч. 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у спірні періоди.

Враховуючи вищенаведене, посилання апелянта на те, що для підтвердження пільгового стажу позивач повинен був надати уточнюючі довідки підприємства та довідки про спуски виїзди в шахту є необґрунтованими та безпідставними.

Крім того, суд зазначає, що у зв'язку з початком проведення антитерористичної операції та бойових дій на території Луганської області, та окупації частини території області, в тому числі міста Первомайськ, Державне підприємство «Первомайськвугілля», до складу якого входить «Шахта ім. В.Р. Менжинського», перемістилось за адресою: Луганська область, Попаснянський район, м. Гірське, вул. Куйбишева, 21, тобто на територію, яка підконтрольна українській владі.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Суд зазначає, що позивач не був позбавлений права витребувати від Державного підприємства «Первомайськвугілля» додаткові документи, які на думку відповідача необхідні для підтвердження трудового стажу позивача.

Таким чином, суд дійшов висновку, щодо протиправності бездіяльності відповідача стосовно не зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з 24.01.1992 по 30.06.2000 на «Шахті ім. В.Р. Менжинського» виробничого об'єднання «Первомайськвуглля».

Згідно із ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею ст.316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Керуючись статями 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 р. у справі № 360/4110/18- залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 р. у справі № 360/4110/18- залишити без змін.

Повне судове рішення складено та підписано 02 квітня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.О.Шишов

Судді І.В.Сіваченко

Т.Г.Гаврищук