Справа № 461/1188/19
Суддя: Юрків О. Р.
Дата ухвалення: 2019-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/1188/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2019 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.

при секретарі Чорненької К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (79008, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 безпеки міста Львівської міської ради (79008, м. Львів, вул. Зелена, 9), Інспектора з паркування ОСОБА_2 безпеки міста Львівської міської ради ОСОБА_3 (79008, м. Львів, вул. Зелена, 9) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 безпеки міста Львівської міської ради, інспектора з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування поданого позову покликається на те, що постановою інспектора з паркування ОСОБА_2 безпеки міста Львівської міської ради ОСОБА_3М ЛВ №1720 від 21.01.2019 р., позивача було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Відповідно до винесеної постанови, ОСОБА_1 21.01.2019 р. по вул.Театральна, 7 у м.Львові о 08 год. 42 хв. водій транспортного засобу марки «Renault Master», д.н.з. ВС1636HI, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку «Зупинка заборонена», чим порушив п.8.4в і п.33.3.34 ПДР України.

Накладене адміністративне стягнення не відповідає фактичним обставинам справи, у звязку із чим, позивач вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 22.02.2019 року відкрито провадження у справі./а.с.18-19/.

Позивач у судове засідання не зявився, оскільки на електронну адресу суду від нього надійшла заява, в якій просив суд проводити розгляд справи у його відсутності Позовні вимоги підтримує та просить такі задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 безпеки міста Львівської міської ради ОСОБА_4 у судове засідання не зявився. Проте, 29.03.2019 р. від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить суд відмовити у задоволення позову, оскільки позовні вимоги позивача є безпідставними та не обґрунтованими.

Відповідач інспектор з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце проведення судового засідання. Клопотань про відкладення чи про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з частиною 2 статті 124 Конституції України, яка є нормою прямої дії, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Суд встановив, що 21.01.2019 року інспектором з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради ОСОБА_3 винесено постанову про адміністративне правопорушення ЛВ №1720 відносно ОСОБА_1 Згідно вказаної постанови позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 255,00 грн.

Зі змісту вищевказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 21.01.2019 р. по вул.Театральна, 7 у м.Львові о 08 год. 42 хв. водій транспортного засобу марки «Renault Master», д.н.з. ВС1636HI, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку «Зупинка заборонена», чим порушив п.8.4в і п.33.3.34 ПДР України.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією паспорта громадянина України серія КЛ 037181. /а.с.5/.

На праві власності позивачу належить автомобіль марки «Renault Master», д.н.з. ВС1636HI. Місце проживання (Театральна, 7) позивача знаходиться у пішохідній зоні центральної частини міста Львова.

Рішенням Львівської міської ради №1287 від 03.12.2018 р. затверджено Положення про порядок вїзду транспортних засобів у пішохідну зону центральної частини м. Львова, обмеженої просп. Свободи, пл. Торговою, пл. Данила Галицького, вул. Підвальною, вул. Валовою, пл. А. Міцкевича. Дія Положення поширюється на всі транспортні засоби, які перетинають межі пішохідної зони, крім двоколісних велосипедів. Права та обовязки водіїв різняться залежно від категорії транспортних засобів.

Згідно п.2.3 Положення до категорії В належать такі транспортні засоби: автотранспорт мешканців, які проживають та зареєстровані на території пішохідної зони, а також власників житлових приміщень, які знаходяться на території пішохідної зони та використовуються виключно для проживання, членів їх сімей, які мають власний автомобіль, при наявності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на цей автомобіль та посвідчення водія. До мешканців пішохідної зони прирівнюються також особи, які тимчасово проживають у готелях, розташованих у пішохідній зоні, а також священики храмів, розташованих у пішохідній зоні.

Відповідно до п.3.3. Положення: Право вїзду без права стоянки та паркування автотранспорту (крім спеціально відведених для цього місць, вказаних у додатку 1 до цього Положення) на територію пішохідної зони мають водії транспортних засобів категорії В. Стоянка та паркування автотранспорту на території пішохідної зони центральної частини м. Львова забороняється, крім спеціально відведених для цього місць, вказаних у додатку 1 до цього Положення. Вїзд у пішохідну зону і виїзд з неї повинен здійснюється через найближчі до помешкання власника і користувача спеціальні технічні пристрої боларди. Доїзд до місць, спеціально відведених для паркування транспортних засобів мешканців повинен здійснюватися за маршрутами, вказаними у додатку 2 до цього Положення.

ОСОБА_1 користується правами та обовязками водія транспортного засобу категорії «В».

Зі змісту позовної заяви вбачається, що вїзд у пішохідну зону та виїзд з неї позивач здійснює через вул. Памви Беринди (зі сторони просп. Свободи) на підставі перепуски на право вїзду у пішохідну зону, отриманої у передбаченому порядку./а.с.7/.

Пунктом 4.8 Положення встановлено, що перепустка на право вїзду транспортних засобів категорії В у пішохідну зону чинна два календарних роки та видається на один автомобіль для одного житлового приміщення (квартири, житлового будинку).

Паркування автомобіля позивач здійснює на спеціально відведених місцях для паркування по вул.Театральній, що окреслені лініями, якими позначаються майданчики для паркування.

З цієї схеми вбачається, що паркування автомобіля позивача 21.01.2019 р. на спеціально відведеному для цього місці було правомірним.

Водночас, суд звертає увагу на те, що з представлених представником відповідача копій фотографій не вбачається забороняючих зупинку знаків за адресою м.Львів, вул. Театральна, 7. (місце фото фіксації).

Пунктом 33.3.34 ПДР забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Не поширюється дія знаку: на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами; за наявності під ним таблички 7.18 на водіїв з інвалідністю, що керують мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю», на водіїв, які перевозять пасажирів з інвалідністю, за умови наявності документів, що підтверджують інвалідність пасажира (крім пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Зона дії знака - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знака поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

Зона дії знака може бути зменшена табличкою 1.2.2 на початку зони дії, а також установленням у кінці його зони дії дублюючого знака з табличкою 7.2.3. Знак може застосовуватися разом з розміткою 1.4, при цьому зона його дії визначається за довжиною лінії розмітки.

Відповідно до п.15.3 ПДР України у населених пунктах зупинка і стоянка транспортних засобів дозволяються на лівому боці дороги, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку (без трамвайних колій посередині) і не розділена розміткою 1.1, а також на лівому боці дороги з одностороннім рухом.

Пунктом 1.1 розділу 34 ПДР України визначено, що вузька суцільна лінія поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей)

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 здійснив вїзд у пішохідну зону та виїзд з неї через вул. Памви Беринди (зі сторони просп. Свободи) на підставі перепуски на право вїзду у пішохідну зону, отриманої у передбаченому порядку. Паркування автомобіля позивач здійснив на спеціально відведених місцях для паркування по вул.Театральній, що окреслені лініями, якими позначаються майданчики для паркування.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором дотримано не було.

Відповідно до статті 9 КУпАП Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладені приписи процесуального законодавства, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовної вимоги про визнання дії інспектора з паркування, управління безпеки міста Львівської міської ради ОСОБА_5 протиправними щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними за ч.1 ст.122 КУпАП, слід відмовити. Оскільки, місцевий загальний суд, як адміністративний суд, за результатами розгляду справи не має права виносити рішення про визнання дій протиправними, так як, ч.3 ст.289 КАС України передбачає чіткий перелік рішень, які суд приймає за результатами розгляду справи.

В іншій частині позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що вони підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.139 КАС України витрати по сплаті судового збору необхідно компенсувати за рахунок держави, оскільки відповідач звільнений від сплати судового збору відповідно до ст.288 КУпАП.

Керуючись ст.ст.9, 245, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 73, 76, 77, 122, 121, 139, 205, 229, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

адміністративний позов ОСОБА_1 (79008, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 безпеки міста Львівської міської ради (79008, м. Львів, вул. Зелена, 9), Інспектора з паркування ОСОБА_2 безпеки міста Львівської міської ради ОСОБА_3 (79008, м. Львів, вул. Зелена, 9) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора з паркування ОСОБА_2 безпеки міста Львівської міської ради ОСОБА_3 винесену по справі про адміністративне правопорушення ЛВ №1720 від 21.01.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні решти вимог позовної заяви відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 29.03.2019 р.

Суддя: О.Р. Юрків.