Справа № 607/25650/18
Суддя: Черніцька І. М.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2019 Справа №607/25650/18

28 березня 2019 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Черніцької І.М.

за участю секретаря судового засідання Бойко І.І.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Департаменту патрульної поліції інспектора роти №1 Житомирської області ОСОБА_2, третя особа, без самостійних вимог Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до поліцейського Департаменту патрульної поліції інспектора роти №1 Житомирської області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №318562 від 04 грудня 2018 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 04 грудня 2018 року поліцейським УПП в Житомирській області інспектором роти №1 ОСОБА_2 була винесена постанова серії НК №318562 про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. Зокрема, йому ставиться у винну те, що 04 грудня 2018 року о 22 год. 20 хв. на автодорозі «Київ-Чоп» 180 км., він керував транспортним засобом із забрудненим номерним знаком, що не давало змоги визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів та закритий стороннім предметом, чим порушив вимоги п. 2.9 в, п. 30.2 ПДР.

З даною постановою не згідний, оскільки викладені у постанові дані не відповідають дійсним обставинам справи та не підтвердженні будь-якими доказами. Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення був складений у його відсутності, права йому не розяснювались та працівник поліції залишив місце зупинки до складення відповідних адміністративних матеріалів. Крім цього, зазначає, що номерний знак читався із відстані 20 метрів та будь-яким способом закритий не був. Посилаючись на наведене, вважає, що в його діях відсутній склад правопорушень зазначених в оскаржуваній постанові, а тому просить її скасувати.

01 лютого 2019 року відповідач подав відзив. Вказує, що після зупинки транспортного засобу позивача він підійшов до його автомобіля, представився та назвав причину зупинки. Позивач вийшовши з автомобіля переконався в тому, що з відстані 20 метрів неможливо чітко визначити символи номерного знаку. Після цього, ним було проведено спрощений розгляд справи та винесено оскаржувану постанову, з якою було ознайомлено позивача. Під час розгляду справи позивачу було розяснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволені позову.

До початку розгляду справи по суті ухвалою суду (занесеною до протоколу судового засідання) до участі у справі залучено третю особу, без самостійних вимог Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, зіславшись на доводи викладені у ньому.

Відповідач та третя особа в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавали.

Судом встановлено, що 04 грудня 2018 року поліцейським УПП в Житомирській області інспектором роти №1 ОСОБА_2 винесена постанова серії НК №318562 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 04 грудня 2018 року о 22 год. 20 хв. на автодорозі «Київ-Чоп» 180 км., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом із забрудненим номерним знаком, що не давало змоги визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів та закритий стороннім предметом, чим порушив вимоги п. 2.9 та п. 30.2 ПДР України.

Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення,виходячи із наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

На підставі ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ч. 2 ст. 41 ЗУ «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію"» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями ч.6 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Згідно з вимогами п. 2.9 (в) ПДР , водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Відповідно до п. 30.2 Правил дорожнього руху України, на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка. Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Частиною 6 ст. 121 КУпАП встановлено відповідальність, в тому числі за керування водієм транспортним засобом з номерним знаком закритим іншими предметами, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів.

З наданого відповідачем відеозапису, суд приходить до висновку про те, номерний знак НОМЕР_1, який встановлений на автомобілі «Mercedes w124» не був забруднений. Наявність рамки на номерному знаку автомобіля не створювала перешкод для визначення символів номерного знака.

Можливість чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м під час складання протоколу поліцейським не встановлювалась, оскільки відповідні заміри відповідачем не проводились.

Таким чином, відповідачем не надано суду будь-яких належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження обставин викладених у постанові, а сама по собі оскаржувана постанову, складена інспектором поліції, не є належним та допустимим доказом, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.6 ст. 121 КУпАП.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не обґрунтована належними доказами.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведені вимог закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України обов'язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав для скасування постанови серії НК № 318562 від 05 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП закрити.

Керуючись ст.55 Конституції України, ст.247, ст.251, 258, ст.289, ч.1 ст.293 КУпАП, ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1( вул.Кривоноса,5/48 м.Тернопіль Тернопільської області, РНОКПП - НОМЕР_2) до поліцейського Департаменту патрульної поліції інспектора роти №1 Житомирської області ОСОБА_2, третьої особи- Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити .

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 318562 від 05 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1, вул. Кривоноса, 5/48, м. Тернопіль Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач: поліцейський Департаменту патрульної поліції інспектор роти №1 Житомирської області ОСОБА_2, вул. Л. Українки, 17, м. Житомир.

Третя особа: Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, вул. Покровського, 96, м. Житомир.

Повне рішення складено 28 березня 2019 року.

Головуючий суддяОСОБА_3