Справа № 200/13925/18-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року справа №200/13925/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: судді-доповідача: Казначеєва Е.Г., суддів: Компанієць І.Д., Ястребової Л.В., секретаря судового засідання Кобець О.А., за участю представника позивача Багнич О.А., представника відповідача Мізерної О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укразалізниця" на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 січня 2019 р. у справі № 200/13925/18-а (головуючий І інстанції Череповський Є.В.) за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укразалізниця" до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання незаконною та скасування вимоги про надання/поновлення документів № ДЦ864/1291/ПД від 17.08.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонере товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укразалізниця" (далі - позивач) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Донецькій області (далі - відповідач), в якому просило: визнати незаконною та скасувати вимогу про надання/поновлення документів № ДЦ864/1291/ПД від 17.08.2018 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 січня 2019 року відмовлено в задоволені позовних вимог.

Позивач, не погодившись з таким рішенням суду, звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що за результатами інспекційного відвідування відповідачем видано вимоги «Про надання/поновлення документів», якими зобов'язано надати/поновити документи необхідні для інспекційного відвідування. За змістом позовних вимог було скасування вимоги про надання/поновлення документів, тобто суб'єктом владних повноважень встановлено обов'язок позивача вчинити дії. Отже, вимога про надання/поновлення документів, на думку апелянта, є індивідуальним актом в розумінні п. 19 ч.1 ст.4 КАС України, є незаконною і на цій підставі підлягає скасуванню. Апелянт зазначає, що документи, які необхідно було надати для проведення інспекційного відвідування знаходяться на непідконтрольній території, у позивача відсутній доступ до документації комп'ютерної бази підприємств, отже виконати вимоги про надання документів неможливо, оскільки позивач не має доступу до витребуваних документів. Апелянт посилається на порушене кримінальне провадження за ознаками статті 341 КК України з підстав захоплення адміністративної будівлі та виробничих об'єктів на яких була розташована документація підприємства. Апелянт посилається на положення п.8 розділу І Положення про інвентаризацію активів та зобов'язань, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 02 вересня 2014 року № 879 (далі - Положення № 879), за яким, підприємства, що знаходяться на тимчасово окупованій території та/або на території проведення антитерористичної операції (або їх структурні підрозділи (відокремлене майно) перебувають на зазначених територіях), проводять інвентаризацію у випадках, обов'язкових для її проведення, тоді, коли стане можливим забезпечити безпечний та безперешкодний доступ уповноважених осіб до активів, первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, в яких відображені зобов'язання та власний капітал цих підприємств. Зазначені підприємства зобов'язані провести інвентаризацію станом на 01 число місяця, що настає за місяцем, у якому зникли перешкоди доступу до активів, первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, та відобразити результати інвентаризації в бухгалтерському обліку відповідного звітного періоду. За пунктом 7.4 розділу ІІІ Положення № 879, під час інвентаризації розрахунків шляхом документальної перевірки установлюються, зокрема, реальність заборгованості працівникам з оплати праці та громадянам (безпосередньо або через роботодавців) за соціальними виплатами, визначеними законодавством, а також із безготівкових розрахунків за цими виплатами. Апелянт також посилається на висновок Торгово-промислової палати України № 126/2/21-10.2 від 16.01.2018 року яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили ) з 20.03.2017 року. Вказаним висновком було встановлена втрата контролю і доступу ПАТ «Укрзалізниця» до своїх виробничих потужностей та іншого майна, починаючи з 20.03.2017 року.

Представник позивача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» є юридичною особою, в стані припинення не перебуває, зареєстроване за адресою: м. Київ, вул. Тверська, б. 5.

Посадовими особами Головного управління Держпраці у Донецькій області на підставі наказу Головного управління Держпраці у Донецькій області від 13.08.2018 № 965 з 16.08.2018 року було розпочато інспекційне відвідування регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Українська залізниця" з питань дотримання законодавства про працю в частині додержання строків виплати заробітної плати та строків розрахунку при звільненні, виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з народженням дитини згідно умов колективного договору та з питань дотримання законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування при виплаті допомоги по вагітності та пологам та допомоги по тимчасовій непрацездатності.

17 серпня 2018 року посадовими особами Головного управління Держпраці у Донецькій області було надано вимогу про надання документів № ДЦ 864/1291/ПД, якою зобов'язано посадову особу позивача в строк до 11 год. 00 хв. 17.08.2018 року надати документи необхідні для інспекційного відвідування, а саме: відомості про нарахування та виплату заробітної плати (2016-2017 роки), табелі обліку використання робочого часу (2016-2017 роки), відомості по нарахуванню та виплату допомоги по тимчасовій непрацездатності (за листками непрацездатності) за 2016-2017 роки, накази на звільнення працівників (2016-2017 роки), відомості про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги згідно умов колективного договору (2016-2017 роки), колективний договір (а.с.11).

Згідно пояснення в. о. начальника Донецької дирекції залізничних перевезень Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" - Подлузського В.О., у Регіональної філії "Донецька залізниця" у м. Лиман відсутня будь-яка первинна документація для нарахування заробітної плати за період з 16 березня 2017 року по теперішній час. У зв'язку з цим відсутня можливість надання або підтвердження будь-якої інформації щодо документів, необхідних для інспекційного відвідування.

17 серпня 2018 року у зв'язку з ненаданням документів, посадовими особами Головного управління Держпраці у Донецькій області був складений акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ДЦ 864/1291/НД/АВ, який був підписаний та вручений в. о. начальника Донецької дирекції залізничних перевезень Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" - Подлузському В. О., що підтверджується особистим підписом в акті, здійсненим 17.08.2018 року (а.с.9-10)

Також, 17 серпня 2018 року посадовими особами Головного управління Держпраці у Донецькій області була складена вимога про поновлення документів № ДЦ 864/1291/ПД, якою зупинено строк проведення інспекційного відвідування до 19.11.2018 року до 11. год. 00 хв. Вказана вимога була підписана та вручена в. о. начальника Донецької дирекції залізничних перевезень Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" - Подлузському В. О., що підтверджується особистим підписом у Вимозі, здійсненим 17.08.2018 року (а.с.11).

19 листопада 2018 року посадовими особами Головного управління Держпраці у Донецькій області у зв'язку з ненаданням документів на вимогу від 17 серпня 2018 року, був складений акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ДЦ 864/1291/НД/АВ.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що судом, не встановлено порушень з боку відповідача при здійсненні ним функцій суб'єкта владних повноважень при проведені заходу інспекційного відвідування та його дії відповідають вимогам Порядку № 509.

Спірним питанням даної справи є правомірність прийняття відповідачем вимоги про поновлення документів, з огляду на наявність на думку позивача об'єктивних та незалежних від нього причин щодо неможливості їх поновлення.

Згідно зі статтею 259 Кодексу законів про працю України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону України "Про охорону праці" від 14.10.1992 року № 2694-XII, державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері ядерної та радіаційної безпеки; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі - Положення № 96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Держпраця здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом (пункт 7 Положення).

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295.

Пунктом 2 Порядку № 295 встановлено, що Державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до п. 5 Порядку № 295, Інспекційні відвідування проводяться, зокрема: 1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; 2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин.

За підпунктом 2 пунктом 11 Порядку № 295, інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право, зокрема, ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію / відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об'єктом відвідування їх копії або витяги.

Згідно п. 12 Порядку № 295, вимога інспектора праці про надання об'єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов'язковою для виконання.

Відповідно до п. 16 Порядку № 295, у разі створення об'єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об'єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об'єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.

За пунктом 18 Порядку, у разі відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об'єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.

У відповідності з п. 30 вказаного Порядку, припис або вимога інспектора праці можуть бути оскаржені у 10-денний строк з дати їх отримання до керівника або заступника керівника відповідного територіального органу Держпраці. У разі незгоди з рішенням керівника або заступника керівника відповідного територіального органу Держпраці таке рішення може бути оскаржене до керівника або заступника керівника Держпраці. Подання в установлений строк скарги тимчасово припиняє виконання припису або вимоги. Скарга розглядається у 30-денний строк з дати її надходження, якщо інше не встановлено законом. За результатами розгляду скарг вимоги, приписи можуть бути скасовані повністю або в окремій частині.

Отже, інспектор праці під час проведення відвідування має право вимоги у наданні об'єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень. У разі відсутності яких, він має право вимоги поновлення таких документів. Вимога є обов'язковою для виконання, та може бути оскаржена.

Матеріали справи свідчать, що підставами для проведення перевірки позивача стали заяви колишніх працівників позивача щодо порушення трудового законодавства.

У ході відвідування на вимогу інспектор щодо зобов'язання надати документи необхідні для інспекційного відвідування, не було надано необхідні документи, оскільки відсутня будь-яка первинна документація для нарахування заробітної плати за період з 16 березня 2017 року по теперішній час, у зв'язку з цим відсутня можливість надання або підтвердження будь-якої інформації щодо документів, необхідних для інспекційного відвідування.

На підставі викладено в ході відвідування інспектором було складено вимоги про поновлення документів.

Отже, дії відповідача щодо складання відповідної вимоги відповідають положенням Порядку № 295.

Стосовно посилання позивача, як поважну причину відсутності вказаних документів та відсутності можливості їх поновлення, на п.8 розділу І Положення N 879, оскільки документи, які необхідно було надати для проведення інспекційного відвідування знаходяться на непідконтрольній території, що позбавляє позивача доступу до витребуваних документів, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 7 розділу I Положення N 879, у разі встановлення фактів крадіжок або зловживань, псування цінностей (на день встановлення таких фактів) в обсязі, визначеному керівником підприємства, обов'язково проводиться інвентаризація активів та зобов'язань, що перебувають на балансі суб'єкта господарювання.

Відповідно до п.8 розділу І Положення N 879, підприємства, що знаходяться на тимчасово окупованій території та/або на території проведення антитерористичної операції (або їх структурні підрозділи (відокремлене майно) перебувають на зазначених територіях), проводять інвентаризацію у випадках, обов'язкових для її проведення, тоді, коли стане можливим забезпечити безпечний та безперешкодний доступ уповноважених осіб до активів, первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, в яких відображені зобов'язання та власний капітал цих підприємств. Зазначені підприємства зобов'язані провести інвентаризацію станом на 01 число місяця, що настає за місяцем, у якому зникли перешкоди доступу до активів, первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, та відобразити результати інвентаризації в бухгалтерському обліку відповідного звітного періоду.

Це Положення визначає порядок проведення інвентаризації активів і зобов'язань та оформлення її результатів.

За п.5 розділу І Положення N 879, інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов'язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка.

За пунктом 7.4 розділу ІІІ Положення № 879, під час інвентаризації розрахунків шляхом документальної перевірки установлюються, зокрема, реальність заборгованості працівникам з оплати праці та громадянам (безпосередньо або через роботодавців) за соціальними виплатами, визначеними законодавством, а також із безготівкових розрахунків за цими виплатами.

Аналізуючи наведені норми, суд зазначає, що зазначені норми не містять положень щодо звільнення платника податків від обов'язку відновлення документів та дотримання інших вимог, визначених законодавством, у випадках дії обставин непереборної сили, що, зокрема, мали місце на території проведення АТО, а лише встановлює обставини проведення інвентаризації документів, що знаходяться на тимчасово окупованій території та/або на території проведення антитерористичної операції.

Також, суд зазначає, що відповідно до протоколу № 50 засідання правління ПАТ «Укразалізниця» від 30.08.2016 року, внесено зміни до переліку структурних підрозділів філій ПАТ «Укразалізниця», які здійснюють фінансово-господарську діяльність. З переліку вбачається, що регіональна філія «Донецька залізниця» ПАТ "Укрзалізниця" та структурні підрозділи апарату управління розташовані та зареєстровані на підконтрольній території. Наведені виробничі (структурні) підрозділі зареєстровані на контрольованій території але окреме майно знаходиться на не підконтрольній території або повністю знаходяться на не контрольованій території.

Відповідно до п. 152 Статуту публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 р. № 735, Товариство складає фінансову звітність згідно із законодавством. Показники окремих балансів і відповідних форм фінансової звітності філій, представництв, інших відокремлених підрозділів товариства включаються до балансу товариства і відповідних форм фінансової звітності.

За п. 155, 158, 159 Статуту, Товариство веде бухгалтерський, податковий, статистичний, оперативний та управлінський облік результатів своєї господарської діяльності, а також веде діловодство, документообіг та проводить інформаційно-аналітичну роботу в порядку, передбаченому законодавством, нормативними документами товариства.

Відповідальність за організацію, стан і достовірність бухгалтерського обліку та фінансової звітності товариства, своєчасне надання відомостей про діяльність товариства, що надаються акціонеру, кредиторам і в засоби масової інформації, несе голова правління відповідно до закону.

Керівники філій, представництв, інших відокремлених підрозділів товариства несуть відповідальність, передбачену законом, за забезпечення належної організації бухгалтерського обліку, збереження бухгалтерських документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку, фінансової, податкової та статистичної звітності протягом встановленого законодавством строку, за порушення фінансової, розрахунково-платіжної і касової дисципліни, за повноту та достовірність складеного фінансового плану, окремого балансу, оперативної, фінансової, статистичної і податкової звітності, а також за своєчасність її подання відповідним органам товариства, за своєчасну сплату податків і зборів до бюджетів відповідно до законодавства, цього Статуту та положень про філії, представництва, інші відокремлені підрозділи товариства.

Суд зазначає, що позивачем не надано доказів, що запитувана інформація (документи) знаходяться саме у виробничих підрозділах, які знаходяться на непідконтрольній території.

Також, позивач не надав, документального підтвердження щодо втрати запитуваної документації (не передачу до структурного підрозділу апарату документів), у разі її знаходження на непідконтрольній території, та неможливості її поновлення.

Щодо посилання апелянта на висновок Торгово-промислової палати України № 126/2/21-10.2 від 16.01.2018 року, суд зазначає наступне.

Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року № 1669 визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України (ст. 10 Закону № 1669).

Разом з тим, суд зазначає, що Законом № 1669 не непередбачено звільнення суб'єктів господарювання від своєчасного виконання своїх обов'язків у сфері законодавства про працю. Зазначений документ є науково-правовим висновком та має виключно інформаційний характер. Тобто, він не звільняє позивача від обов'язку відновлення (поновлення) документів та дотримання інших вимог, визначених законодавством.

Також, запит стосувався усього періоду з 2016 рік по 2017 рік, разом з цим, відповідно науково-правового висновку, позивач втратив контроль і доступ до своїх виробничих потужностей та іншого майна з 20.03.2017 (а.с.11, 18).

Таким чином, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем при прийнятті оскаржуваної вимоги було дотримано вищевказані вимоги Порядку № 509.

Разом з цим, зі змісту рішення суду першої інстанції вбачається, що судом при вирішенні справи помилково застосовано до спірних правовідносин норми права що регулюють порядок прийняття та оскарження приписів відповідача, а не вимог, та відповідно помилково надано аналіз спірній вимозі відповідача, як припису.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно ч.4 ст.317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, однак порушено норми процесуального права в частині застосування норм матеріального права при визначенні підстав відмови в задоволенні позову, тому в цій частині судове рішення підлягає зміні в мотивувальній частині, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги.

В іншій частині рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції в цій частині відсутні.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укразалізниця" на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 січня 2019 р. у справі № 200/13925/18-а - задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 січня 2019 р. у справі № 200/13925/18-а - змінити в мотивувальній частині щодо визначення підстав відмови в задоволенні позову, виклавши її в редакції даної постанови.

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 січня 2019 р. у справі № 200/13925/18-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового суду протягом тридцяти днів з дати проголошення.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 02 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач: Е.Г.Казначеєв

Судді: Л.В. Ястребова

І.Д. Компанієць