Справа № 160/7954/18
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2019 року Справа № 160/7954/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТурлакової Н. В.
за участі секретаря судового засіданняМартіросян Г.А.
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 Нагорного Б.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення,-
Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 (далі - ФОП ОСОБА_5, позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення №000283/04-36-40-03/НОМЕР_1 від 21 вересня 2018р. про застосування фінансових санкцій до ФОП ОСОБА_5 в розмірі 33 800,00 грн.
Представник позивача, що прибула у судове засідання від 13.02.2019р. позов підтримала та надав пояснення, аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві.
Позовні вимоги обґрунтовані неправомірністю винесеного відповідачем рішення про застосування фінансових санкцій. Так, представник позивача зазначила, що придбала алкогольні напої з марками акцизного податку у третьої особи разом з супроводжувальними документами та як добросовісний покупець отримала у свою власність алкогольний виріб - одну пляшку вина («Французький бульвар», напівсолодке, біле, ординарне, столове вино, з вмістом спирту 12,0 %) із маркою акцизного податку. Позивач вважає, що зі свого боку не допустила порушення, оскільки придбала і зберігала цей алкогольний напій із наявною маркою акцизного податку та зазначила, що акцизна марка на дану пляшку вина була розірвана. Крім того, ФОП ОСОБА_5 зауважила, що законодавством не покладено на платників податку обов'язок зберігати розірвані марки акцизного, адже в силу мети маркування і технології наклеювання марок акцизного податку відповідної пляшки або іншої тари для реалізації алкогольних напоїв збереження марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці або в іншій тарі. Окрім того, позивач наполягає на недоведеності з боку відповідача належними доказами складу правопорушення, передбаченого статтею 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обіг спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», та, як наслідок, відсутності підстав для застосування до позивача штрафної (фінансової) санкції у сумі у сумі 6800 грн., а також на недоведеність підстав для застосування до позивача штрафу у розмірі 10 000, 00 грн. за реалізацію алкогольних напоїв за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої.
Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, надавши обгрунтування аналогічні доводам, викладеним у відзивах на позовну заяву.
Позиція відповідача аргументована правомірністю оскаржуваного рішення. Так, представник відповідача зазначив, що в ході проведення фактичної перевірки стану дотримання вимог законодавства під час провадження діяльності пов'язаної з виробництвом та обігом спирту алкогольних напоїв та тютюнових виробів у ФОП ОСОБА_5 контролюючим органом виявлено факт реалізації позивачем алкогольних напоїв за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напоїв, реалізації алкогольних напоїв для споживання на місці без статусу суб'єкта громадського харчування, зберігання алкогольного виробу без марок акцизного податку встановленого зразка, що підтверджується відповідними доказами. Як зауважує відповідач, з огляду на виявлені в ході фактичної перевірки суб'єкта господарювання порушення норм законодавства Головне управління ДФС у Дніпропетровській області, як орган наділений такими повноваженнями, правомірно застосував до ФОП ОСОБА_5 відповідні фінансові санкції згідно оскаржуваного рішення, у зв'язку з чим підстави для задоволення даної позовної заяви, на його думку, відсутні.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, виходячи із системного аналізу положень чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства та матеріалів справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, мотивуючи це наступним.
Код КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний);
Код КВЕД 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах;
Код КВЕД 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування;
Код КВЕД 56.30 Обслуговування напоями.
Код КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний);
Код КВЕД 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах;
Код КВЕД 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування;
Код КВЕД 56.30 Обслуговування напоями.
У період з 13.08.2018р. по 15.08.2018р. працівниками Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на підставі п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, наказу №4554-п від 29.08.2018р., направлень на перевірку №9867, №9868 від 09.08.2018р. було проведено фактичну перевірку магазину-кафе, розташованого за адресою: м.Дніпро, пр. Свободи, 50, що належить позивачу з питань дотримання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.
Так, в ході перевірки контролюючим органом встановлено:
-факт реалізації пива на розлив для споживання на місці у бокал об'ємом 0,5 л за ціною 13,00 грн. «Полтавська діжка» без статусу суб'єкта господарювання громадського харчування;
-факт реалізації алкогольного виробу за ціною, нижчою від встановлених роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв, а саме: реалізовано 10.09.2017р. пляшку горілки «Перепілка карпатська» об'ємом 0,5 л міцністю 40% за ціною 77,63 грн., в той час як у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних цін і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» (зі змінами та доповненнями) за №957 від 30.10.2008р. роздрібна мінімальна ціна на пляшку горілки об'ємом 0,5 л міцністю 40% з 09.09.2017р. становить 79,55 грн.;
На підставі викладених в акті перевірки висновків відповідачем 21.09.2018р. прийнято рішення про застосування фінансових санкцій за №000283/04-36-40-03/НОМЕР_1, яким на підставі абз. 10 ч. 2, абз. 14 і 16 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995р. до ФОП ОСОБА_5:
- застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 10 000, 00 грн. - за реалізацію алкогольних напоїв за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої;
- застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 6800, 00 грн. - за реалізацію алкогольних напоїв для споживання на місці без статусу суб'єкта громадського харчування;
- застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 17 000, 00 грн. - за зберігання алкогольного виробу без марок акцизного податку встановленого зразка.
Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, ФОП ОСОБА_5 звернулась до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України, є Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі -Закон).
Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.
Відповідно до п. п. 14.1.107 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) марка акцизного податку - це спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.
Підпунктом 14.1.109 п. 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - це наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.
Згідно до п. 226.1 ст. 226 ПК України - у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.
Відповідно до п. 226.9 ст. 226 ПК України вважаються такими, що немарковані:
алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку;
алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;
алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.
Отже, для застосування фінансових санкцій до суб'єкта господарювання за допущення такого порушення, як зберігання алкогольних виробів без марок акцизного збору або з марками не встановленого зразка, у визначеному законодавством порядку, має бути встановлено факт відсутності акцизної марки або наявності марки невстановленого зразка та вартість товару з такими марками.
З матеріалів справи вбачається, що спірним рішенням до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, у розмірі 17 000, 00 грн. за порушення ст.11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме за зберігання алкогольного виробу без марок акцизного податку встановленого зразка.
Власне факт відсутності марок акцизного податку на алкогольному виробі (зокрема, пляшка вина «Французький бульвар» напівсолодке біле вино французьке столове, виробник Україна), що зберігався за місцем проведення перевірки підтверджується наявною у матеріалах справи фотокопією відповідного виробу.
Факт належності відповідного виробу не заперечується позивачем, та навпаки ФОП ОСОБА_5 у позовній заяві зазначає, що придбала дану пляшку вина у третьої особи, акцизну марку було розірвано, однак позивач не мала обов'язку зберігати розірвану акцизну марку.
Тобто, з вищенаведеного слідує, що позивач визнала факт зберігання алкогольного виробу із пошкодженим маркуванням, що є порушенням вимог статті 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", за яке передбачено відповідальність статтею 17 цього ж Закону.
Згідно зі статтею 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12 червня 1995 року №436/95, у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу.
Наведене свідчить, що за порушення вимог наведеного законодавства саме до суб'єктів господарювання, яким є позивач, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, підставою для застосування яких є факт встановлення допущеного правопорушення.
Щодо іншого встановленого в ході фактичної перевірки порушення у вигляді реалізації позивачем алкогольних напоїв за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої, слід зазначити таке.
Актом фактичної перевірки встановлено факт реалізації алкогольного виробу за ціною, нижчою від встановлених роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв, а саме: реалізовано 10.09.2017р. пляшку горілки «Перепілка карпатська» об'ємом 0,5 л міцністю 40% за ціною 77,63 грн., в той час як у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних цін і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» (зі змінами та доповненнями) за №957 від 30.10.2008р. роздрібна мінімальна ціна на пляшку горілки об'ємом 0,5 л міцністю 40% з 09.09.2017р. становить 79,55 грн.
Пунктами 1, 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування і послуг" №265/95-ВР від 06.07.1995р. (далі - Закон №265/95-ВР) визначено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.
Відповідно до ст. 20 Закону №265/95-ВР, до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.
Згідно з абз. 31 ст. 1 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон №481/95-ВР), мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої - ціни, які визначаються виходячи з мінімальних оптово-відпускних цін на цю продукцію та торговельної надбавки.
Згідно із постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" №957 від 30.10.2008р. (в редакції, чинній на момент вчинення правопорушення), мінімальна роздрібна ціна, зокрема, роздрібна мінімальна ціна на пляшку горілки об'ємом 0,5 л міцністю 40% становила 79,55 грн.
Водночас, враховуючи наведене мінімальна роздрібна ціна пляшки горілки місткістю 0,5 л, міцністю 40%, станом на дату продажі алкоголю, становила 79 грн 55 копійок, однак позивачем продано відповідний алкогольний напій за ціною 77,63 грн., тобто за ціною, нижчою за встановлену мінімальну роздрібну ціну на такий алкогольний напій.
Підсумовуючи вищенаведене, надаючи оцінку рішенню про застосування фінансових санкцій у відповідних частинах, суд зазначає, згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, безсторонньо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення неупереджено, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до частини 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Таким чином, виходячи з аналізу вищевказаних норм законодавства та встановлених судом обставин справи, суд вважає, що при прийнятті спірного рішення в частині нарахування до ФОП ОСОБА_5 фінансових санкції у вигляді штрафу в сумі 10 000, 00 грн. за реалізацію алкогольних напоїв за ціною, нижчою за встановлені мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої та в сумі 17 000, 00 грн. за зберігання алкогольного виробу без марок акцизного податку встановленого зразку - відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначений законодавством України.
Враховуючи наведене, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_5 у відповідній частині заявлених позивачем вимог.
Водночас, щодо позовних вимог про визнання протиправним рішення про застосування фінансових санкцій в частині застосування до ФОП ОСОБА_5 фінансових санкцій у розмірі 6800,00 грн. за реалізацію алкогольних напоїв для споживання на місці без статусу суб'єкта громадського харчування, слід зазначити наступне.
Так, статтею 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» визначено, що місце торгівлі - це місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.
Відповідно до статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон) забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів - у невизначених для цього місцях торгівлі.
Продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.
Відповідно до абзацу 9 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.
Пунктами 2, 22 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №854 від 30.07.1996р. (далі - Правила) встановлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями - діяльність з продажу алкогольних напоїв безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших закладах ресторанного господарства. Роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснюється через спеціалізовані підприємства, в тому числі фірмові, спеціалізовані відділи (секції) підприємств з універсальним асортиментом продовольчих товарів, а також заклади ресторанного господарства. Продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці здійснюється тільки закладами ресторанного господарства та спеціалізованими відділами підприємств, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів.
З огляду на зазначене, у разі відсутності у відповідного магазина статусу спеціалізованого підприємства у розумінні статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»№481-95-ВР та пунктів 2, 22 Правил, суб'єкт господарювання не має права здійснювати в ньому продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці.
Водночас, слід зауважити, що в акті про результати фактичної перевірки відповідача не зазначено, як саме було встановлено факт продажу алкогольних напоїв (пива) на розлив для споживання на місці та не наведено доказів такого споживання.
Враховуючи наведене, Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області не доведено факту вчинення позивачем вказаного виду порушення, то застосування до ФОП ОСОБА_5 фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 6800, 00 грн. за оскаржуваним рішенням є неправомірним.
З огляду на викладене, позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення - підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №000283/04-36-40-03/НОМЕР_1 від 21.09.2018р. в частині застосування фінансових санкцій у розмірі 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова