Справа № 520/11333/18
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

01 квітня 2019 р. № 520/11333/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.,

при секретарі судового засідання Андрущенко Д.В.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

Приватної фірми Артон (проїзд Верещаківський, б. 38-А, м. Харків, 61030, )

до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код за )

про скасування податкового повідомлення- рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Приватна фірма Артон (далі по тексту позивач, ПФ «Артон») звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ДФС), в якому просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області №2 від 04.09.2018 р., №2 від 04.09.2018 р., №2 від 04.09.2018 р., №2 від 17.09.2018 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення рішення були прийняті в порушення приписів Податкового кодексу України, позаяк господарські взаємовідносини з контрагентами - покупцями ТОВ «Грейс Трейд» та ТОВ «Полісся-2016» за березень 2017 року підтверджено повністю наявними у справі та наданими до перевірки копіями первинних бухгалтерських документів, всі документи оформленні у відповідності до вимог чинного законодавства та не мають дефектів форми, суми податкових зобовязань з ПДВ включено до податкових декларацій за звітний податковий період, а виписані на адресу зазначених контрагентів податкові накладні зареєстровані у ЄРПН у встановлені Податковим кодексом України терміни.

ПФ «Артон», користуючись правом, наданим п. 56.3 ст. 56 Податкового кодексу України, оскаржило спірні податкові повідомлення - рішення до Державної фіскальної служби України.

Рішенням ДФС України від 14.11.18р. №37014/6/99-99-11-01-02-25 (далі - рішення ДФС України), скаргу платника податків було задоволено, податкові повідомлення - рішення №2 від 04.09.2018 р., №2 від 04.09.2018 р., №2 від 04.09.2018 р. було скасовано.

З урахуванням даного рішення ДФС України ухвалою Харківського окружного адміністративного суду заяву позивача задоволено, в цій частині позов залишено без розгляду.

Вважає, що дане податкове повідомлення - рішення є протиправним та таким, що не відповідає нормам чинного законодавства, оскільки реальність господарських операцій між ним та контрагентами підтверджено первинними документами, обмежує законні права та інтереси позивача. Крім того, воно є незаконним й через те, що попередні податкові повідомлення рішення, на підставі яких було прийнято оскаржуване ППР, є скасованими в порядку адміністративного оскарження У звязку з чим просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позовних вимог на підставі доводів викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи адміністративного позову, суд встановив наступні обставини.

Судовим розглядом встановлено, що ГУ ДФС у Харківській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПФ «Артон» з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість щодо господарських взаємовідносин з контрагентами - покупцями ТОВ «Грейс Трейд», ТОВ «Полісся-2016» за березень 2017 року, за результатами якої складено акт від 21.08.2018 №3513/20-40-14-12- 11/30359284 (далі - акт перевірки).

Перевіркою встановлені порушення:

1. п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст.187, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями) що призвело до заниження податкових зобовязань з податку на додану вартість всього у сумі 200 000,00 грн. за березень 2017 р.

2. п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями) внаслідок заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету на суму 108 275 грн. за березень 2017 року.

3. п.200.1, 200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями) внаслідок завищення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у сумі 91 725 грн. за березень 2017 року;

4. п. 201.1 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ (зі змінами та доповненнями) в результаті чого підприємством не здійснено реєстрацію податкових накладних на реалізацію товарів у сумі ПДВ 200 000,00 грн. за березень 2017 року.

На підставі акту перевірки були винесені податкові повідомлення рішення від 04.09.18 р.: №2 про збільшення грошового зобовязання з ПДВ на 108 275 грн. за основним платежем та на 27 068,75 грн. за штрафними санкціями, № 2 про завищення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 91 725 грн.; № 2 про застосування штрафної санкції у розмірі 100000, 00 грн. за відсутність реєстрації податкових накладних в ЄРПН за березень 2017 року на загальну суму ПДВ 200000,00 грн.

14.09.2018 року ПФ «Артон» направило скаргу до ДФС України (вх. №53618/6 від 17.09.2018) на податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 04.09.2018 №2, №2, №2.

17.09.2018 року ГУ ДФС у Харківській області на підставі акту перевірки від 21.08.2018 №3513/20-40-14-12- 11/30359284 було винесено податкове повідомлення рішення №2 про застосування штрафу у розмірі 50% у сумі 100000 грн. за відсутність реєстрації протягом граничного строку , передбаченого абзацом другим пункту 120-1.2 статті 120-1 ПКУ, податкових накладних на суму ПДВ 200000, 00 грн. після отримання податкового повідомлення рішення № 2 від 04.09.2018 року.

Рішенням ДФС України «Про результати розгляду скарги» від 14.11.18р. №37014/6/99-99-11-01-02-25 скаргу платника податків було задоволено, податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 04.09.2018 №2, №2, №2 скасовано.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2019 року у цій справі заяву позивача про залишення позову без розгляду в частині задоволено, позов залишено без розгляду в частині оскарження податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС у Харківській області від 04.09.2018 р. №2, №2, №2.

Не погоджуючись із податковим повідомленням рішенням від 17.09.18 р. №2 про застосування штрафу у розмірі 50% у сумі 100000 грн. за відсутність реєстрації протягом граничного строку , передбаченого абзацом другим пункту 120-1.2 статті 120-1 ПКУ, податкових накладних на суму ПДВ 200000, 00 грн. після отримання податкового повідомлення рішення № 2 від 04.09.2018 року, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд відзначає, що відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обовязковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.

Відповідно до положень 14.1.36 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п. 22.1. ст. 22 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об'єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов'язує виникнення у платника податкового обов'язку.

Відповідно до підпункту 14.1.156 статті Податкового кодексу України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України зазначено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше, у т.ч. дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку.

Пунктом 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обовязкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого звязку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - субєктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів). При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх собівартості, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни).

Відповідно до п. 189.1 ст. 189 Податкового кодексу України, у разі здійснення операцій відповідно до п. 198.5 ст. 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Згідно з п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п. 189.1 ст. 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є обєктом оподаткування відповідно до ст. 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених пп. 196.1.7 п. 196.1 ст. 196 цього Кодексу) та місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до ст. 197, підрозд. 2 розд. XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується представниками в судовому засіданні, контролюючим органом було встановлено, що у перевіряємому періоді ПФ «Артон» (Постачальник) здійснювало фінансово-господарські операції із ТОВ «Грейс Трейд», ТОВ «Полісся-2016» (Покупці) на підставі договорів про поставку товару, на виконання умов яких, ПФ «Артон» на адресу вищевказаних контрагентів було виписано податкові, видаткові накладні, суми ПДВ по яким віднесені до складу податкового зобовязання за перевіряємий період. Розрахунки між підприємствами проводились у безготівковій форм згідно платіжних доручень.

Підставою для винесення контролюючим органом спірного податкового повідомлення рішення стало, як вбачається з акту перевірки викладені в ньому висновки про те, що за даними бухгалтерського рахунку 201 «Сировина й матеріали » та 281 «Товари»- відображено вибуття товарів, що начебто реалізувались ПФ «Артон» на ТОВ «Полісся-2016 та ТОВ «Грейс Трейд», тобто вказаний товар був фактично реалізований ПФ «Артон» або списаний.

А отже, як встановлено в акті перевірки, викладене вище доводить, що ПФ «Артон» допущено порушення наступних норм податкового законодавства:

- п. 185.1 ст. 185, п.187.1 ст.187, п. 189.1 ст. 189, п.198.5 ст.198, п. 201.10 ст. 201, Податкового кодексу України, підпунктів 1 і 2 п. 3 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 159/28289, внаслідок ненарахування податкових зобовязань під час продажу товарів невстановленій особі, та не здійсненні реєстрації податкових накладних на реалізацію товарів ) на суму ПДВ 200 000,00 гри. за березень 2017 року.

Водночас, акт перевірки не містить доказів реалізації товарів третім особам на підставі будь-яких інших правочинів у березні 2017 року, окрім ТОВ «Полісся-2016» та ТОВ «Грейс Трейд».

Крім того, оскаржуване податкове повідомлення рішення було прийняте, як зазначалось вище, на підставі отримання позивачем податкового повідомлення рішення № 2 від 04.09.2018 року, яке за результатами адміністративного оскарження було скасоване ДФС України.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку про неправомірність податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС України в Харківській області від 17.09.2018 року № 2, а отже позовні вимоги щодо його скасування є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч. 1 ст.); жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 90); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 90).

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірність прийнятого ним рішення.

Розподіл судових витрат здійснюється на підставі приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватної фірми Артон (проїзд Верещаківський, б. 38-А, м. Харків, 61030, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057, ) про скасування податкового повідомлення - рішення задовольнити у повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 17.09.2018 року № 2 про застосування до Приватної фірми Артон штрафних санкцій за відсутність реєстрації податкових накладних у сумі 100000, 00 грн. (сто тисяч гривень).

Стягнути на користь Приватної фірми Артон (проїзд Верещаківський, б. 38-А, м. Харків, 61030, ) сплачену суму судового збору в розмірі 1500, 00 грн. (одна тисяча пятсот гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення .

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 02.04.2019 року.

Суддя Бадюков Ю.В.