Справа № 320/41/19
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2019-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2019 року м.Київ № 320/41/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенко О.Д., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Києво-Святошинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області та просить суд:

визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати позивачу спадкового майна;

зобовязати виплатити 24 402,60 грн. у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2, померлої 06.01.2016.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у порядку спадкування за законом йому у власність перейшла недоотримана померлою матірю сума пенсії, у звязку з чим він звернувся до відповідача із заявою про виплату такої пенсії, однак пенсійним органом було відмовлено, оскільки спадкоємець не надав довідки, яка підтверджує його статус внутрішньо переміщеної особи.

На думку позивача такі дії є неправомірними, у звязку з чим звернувся з позовом до адміністративного суду.

В судове засідання, що відбулося 19.02.2019 учасники справи не зявились, однак про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

На офіційну електронну пошту суду 19.02.2019 від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до якого пенсійний орган позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі

Крім того, представник відповідача заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Представник позивача також заявила клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.01.2019 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії ЕК № 165909, виданого Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області 19.04.1996.

Позивач є сином померлої 06.01.2016 ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 419097 від 17.01.2018.

Факт родинних відносин між зазначеними особами підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії І-АВ № 445960 від 10.01.1970.

19 червня 2018 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстроване в реєстрі за № 175, спадкова справа № 16/2018, згідно якого недоотримана у зв'язку зі смертю ОСОБА_2 пенсія у розмірі 24 402,60 грн. перейшла у власність позивача, у зв'язку з чим 26.11.2018 ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про виплату зазначеної суми.

У відповіді від 10.12.2018 № 693/Р-01 відповідач зазачив, що виплата недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 буде можлива при наданні довідки, що підтверджує статус внутрішньо переміщеної особи заявника.

Не погоджуючись з такими діями позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Правові відносини, які виникають з приводу спадкування регулюються, зокрема, нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Так, ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Нормами ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі Закон № 1788) та «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058).

Статтею 1 Закону № 1058 визначено, що пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім'ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 52 Закону № 1058 сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у ч. 2 ст. 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім'ї, зазначені в ч. 1 цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок № 22-1), п. 2.26 якого визначено, що для виплати недоотриманої пенсії у звязку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Непрацездатними членами сімї, зазначеними у ч. 2 ст. 36 Закону, подаються документи, які засвідчують, що вони перебували на утриманні померлого пенсіонера. Члени сімї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у звязку з відсутністю членів сімї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Аналогічна норма зазначена у ст. 91 Закону № 1788, згідно з якою суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв'язку з його смертю, передаються членам його сім'ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

З огляду на зазначені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що право на отримання коштів належить членам сім'ї спадкодавця, якщо відповідні кошти підлягали виплаті самому спадкодавцеві, але за життя він їх не отримав незалежно від причин.

За таких обставин суд вважає, що позивач, як спадкоємець за законом, має право на недоотриману спадкодавцем за життя суму пенсії.

Крім того, чинним законодавством не передбачено, що для виплати недоотриманої ОСОБА_2 суми пенсії, яка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.06.2018 № 175 перейшла у власність позивача, необхідно надати довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Суд не погоджується з твердженнями відповідача щодо необхідності надання позивачем належним чином оформленої довідки, яка б підтверджувала статус внутрішньо переміщеної особи, для виплати недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю матері пенсіонера, посилаючись при цьому на постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» та від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», оскільки зазначеними підзаконними нормативно-правовими актами врегульовано призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам, які здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується відповідною довідкою.

Отже, зазначені постанови не врегульовують питання виплати недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю пенсіонера.

Враховуючи, що при зверненні до відповідача із заявою про виплату належних позивачеві сум недоотриманої пенсії, які залишилися після смерті його матері, було надано усі необхідні документи, зокрема, свідоцтво про право на спадщину за законом № 175 від 19.06.2018, суд приходить до висновку, що дії пенсійного органу щодо невиплати спадкового майна ОСОБА_1 є неправомірними.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 805/516/18-а.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати позивачу спадкового майна та зобовязання виплатити 24 402,60 грн. у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 06.01.2016, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами. 1, 4 ст. 73 КАС України регламентовано, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За наведених обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивачем при поданні даного адміністративного позову було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн. (квитанція № 43113 від 20.01.2019), суд вважає за необхідне стягнути дану суму на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Києво-Святошинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області () щодо невиплати ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) спадкового майна.

Зобовязати Києво-Святошинське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області () виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 24 402,60 грн. у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2, померлої 06.01.2016.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Києво-Святошинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Головенко О.Д.