Справа № 540/303/19
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/303/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Північна виправна колонія (№90)" про стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовною заявою до Державної установи "Північна виправна колонія (№ 90)" (далі - відповідач), в якій просить стягнути з відповідача одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 23516,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що наказом Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі від 27.04.2016 р. № 17 о/с його звільнено з Державної кримінально-виконавчої служби за п.7 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням). Однак в порушення п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" при звільненні не виплачено одноразову грошову допомогу. Вказане позивач вважає протиправним, що і стало підставою для звернення до суду з позовом.

Ухвалою від 15.02.2019 р. позовну заяву залишено без руху у зв'язку з недоліками позовної заяви та надано позивачу строк для їх усунення.

У встановлений суддею строк позивач усунув недоліки позовної заяви і ухвалою від 07.03.2019 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 25.03.2019 р. на 11:00 год.

Ухвалою від 25.03.2019 р. за клопотанням представника відповідача відкладено розгляд справи на 03.04.2019 р. на 14:00 год.

01.04.2019 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що необхідною умовою набуття права на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби є наявність у особи права на пенсію. Так, відповідно до п."а" ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років, незалежно від віку, призначається особам, якщо вони звільнені зі служби, та з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше. З цього слідує, що і відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" особи, звільнені зі служби за власним бажанням без права на пенсію, права на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби не мають. Дана правова позиція викладена в постанові Херсонського окружного адміністративного суду від 31.03.2017 р. по справі № 821/2092/16. Крім того, розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні у сумі 23516,40 грн. є неправильним.

03.04.2019 р. від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Приписами ч.3 ст.194 КАС України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п.1 ч.3 ст.205 КАС України).

Згідно ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що наказом Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі від 27.04.2016 р. № 17 о/с ОСОБА_1 звільнено з Державної кримінально-виконавчої служби України за п.7 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням) з посади начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи Північної виправної колонії (№90).

Вислуга років на день звільнення 30.04.2016 р. складає: у календарному обчисленні - 11 років 07 місяців 04 дні; у пільговому обчисленні - 19 років 05 місяців 16 днів.

14.01.2019 р. представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом, згідно якого просив повідомити: чи виплачувалася ОСОБА_1 одноразова грошова допомога після звільнення у 2016 році? У разі такої невиплати, просив повідомити, чому одноразова грошова допомога не була виплачена ОСОБА_1?

Листом від 24.01.2019 р. № 28/3.1-764 відповідач повідомив, що керуючись нормами чинного законодавства ОСОБА_1 одноразова грошова допомога при звільненні не була виплачена.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом преамбули Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ) цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону № 2262-ХІІ особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Аналогічне положення закріплено в абз.4 п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (далі - Порядок № 393), за змістом якого військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Наведені положення п.10 Порядку № 393 не пов'язують виплату одноразової грошової допомоги з набуттям особою права на пенсію.

Отже, системний аналіз наведених положень Закону № 2262-ХІІ дає підстави для висновку, що ч.2 ст.9 цього Закону встановлює дві підстави для виплати одноразової грошової допомоги зазначеним у ній особам, зокрема, це особи, які мають право на пенсію та звільнені зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини за наявності вислуги років 10 років і більше.

Водночас, згідно абз.4 п.10 № 393 особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Із аналізу зазначеної норми слідує, що право на отримання одноразової грошової допомоги, яка має разовий характер, зокрема, особами начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, у розмірі 25 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби пов'язане з наявністю 10 річної вислуги та звільненням з передбачених підстав, зважаючи на що не набуття права на пенсію цих осіб не може нівелювати їх право на отримання зазначеної допомоги за умови наявності 10 і більше років вислуги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.10.2018 р. у справі № 826/27472/15.

Позивач звільнений із Державної кримінально-виконавчої служби України із званням старшого лейтенанта внутрішньої служби, підставою для звільнення є п.7 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням), календарна вислуга років позивача при звільненні складає 11 років 07 місяців 04 дні. Посада, яку займав позивач, відноситься до категорії посад, служба на яких дає право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ.

Отже, за наведених обставин позивач набув право на виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Посилання відповідача на правову позицію, викладену в постанові Херсонського окружного адміністративного суду від 31.03.2017 р. у справі № 821/2092/16, суд не бере до уваги, оскільки, по перше, відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду; по друге, згідно ч.7 ст.78 КАС України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов'язковою для суду.

Згідно п.18.2 розд.18 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженої наказом Державного департаменту з питань виконання покарань від 07.10.2009 р. № 222 (яка була чинною на час звільнення позивача, далі - Інструкція № 222), одноразова грошова допомога особам рядового і начальницького складу, звільненим зі служби, нараховується з окладів за останніми штатними посадами, займаними перед звільненням, окладів за спеціальними званнями, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру (надбавок, доплат) та премій (обчислених як середньомісячна сума за попередні повні дванадцять календарних місяців), крім одноразових додаткових видів грошового забезпечення, що були їм нараховані в останньому повному календарному місяці служби перед звільненням.

Наказом від 27.04.2016 р. № 17 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби 30.04.2016 р., тому останнім повним відпрацьованим місяцем перед звільненням є саме квітень 2016 року, про що свідчить і складові розміру грошового забезпечення за квітень 2016 року.

Відповідно до наданого відповідачем розрахунку складових нарахованого позивачу грошового забезпечення (а.с.10), розмір грошового забезпечення за квітень 2016 року складає 8551,42 грн. В той же час у цю суму включено одноразові додаткові види грошового забезпечення, які згідно п.18.2 розд.18 Інструкції № 222 не включаються при розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, а саме: оплата за службу в понаднормовий час - 1310,40 грн., компенсація невикористаної відпустки - 591,22 грн., матеріальна допомога на оздоровлення - 2533,74 грн., всього - 4435,36 грн.

Таким чином, розмір грошового забезпечення за останній повний календарний місяць служби перед звільненням (квітень 2016 року), який береться для розрахунку, становить 4116,06 грн. (8551,42 грн. - 4435,36 грн.).

25 % місячного грошового забезпечення складає 1029,01 грн. (4116,06 грн. х 25 %). Одноразова грошова допомога, яка підлягає виплаті позивачу за 11 повних відпрацьованих календарних років становить 11319,11 грн. (1029,01 грн. х 11 років).

При цьому суд не бере до уваги розрахунок, зроблений позивачем, оскільки при розрахунку ОСОБА_1 взято всю суму виплаченого грошового забезпечення за квітень 2016 року у розмірі 8551,42 грн., в тому числі і види грошового забезпечення, які відповідно до п.18.2 розд.18 Інструкції № 222 не підлягають врахуванню при розрахунку.

За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1, так як з відповідача підлягає стягненню одноразова грошова допомога при звільненні у розмірі 11319,11 грн., а не 23516,40 грн. як помилково вважає позивач.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання відповідача подати у десятиденний термін з моменту набрання рішення законної сили звіт про виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Статтею 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Наведені процесуальні приписи не є імперативними, передбачають диспозитивну поведінку суду щодо зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, суд вважає, що зобов'язати надати такий звіт, це право суду, а не обов'язок, а тому суд, в даному спорі не вбачає підстав для зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ст. 383 КАС України, особа - позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч.3 ст.139 КАС України).

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., про що свідчить квитанція від 26.02.2019 р. (а.с.21). За результатами розгляду справи судом позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні у сумі 23516,40 грн. задоволено частково на суму 11319,11 грн., що становить 48,13 % від заявленої суми. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 369,83 грн. (768,40 грн. х 48,13 %).

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 (73003, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) до Державної установи "Північна виправна колонія (№90)" (73033, м.Херсон, вул.Некрасова, 234, ) про стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні задовольнити частково.

Стягнути з Державної установи "Північна виправна колонія (№90)" (73033, м.Херсон, вул.Некрасова, 234, ) на користь ОСОБА_1 (73003, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) одноразову грошову допомогу при звільненні в сумі 11319 (одинадцять тисяч триста дев'ятнадцять) грн. 11 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державної установи "Північна виправна колонія (№90)" (73033, м.Херсон, вул.Некрасова, 234, ) на користь ОСОБА_1 (73003, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) судовий збір у сумі 369 (триста шістдесят дев'ять) грн. 83 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 106030000