Справа № 520/458/19
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

21 березня 2019 р. справа № 520/458/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

за участю:

секретаря судового засідання - Самігулліної К.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2 (довіреність №5802/06-20 від 27.02.2019)

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 61204, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, 3 під., 2 пов., м.Харків, 61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви від 28.01.2019р. та доповненням до позовної заяви від 11.03.2019 року, просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо неправильного перерахунку пенсії, та визначенні її в сумі 5764,99 грн. та ігноруванні інших сум - 5953,09 грн., стягнувши на користь ОСОБА_1 188,10 грн. різниці в цих сумах;

- нову пенсію розрахувати в сумі 6401,05 грн., без здійснення перерахунку з урахуванням виплачених сум пенсії;

- стягнути у Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області суму недоплаченої пенсії у розмірі 9% грошового утримання, що становить 616,21 грн. починаючи з 01.01.2016 року.

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 суму недоплаченої пенсії за надбавки та премії за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 р. у сумі 2656,72 грн. (188,10 грн.+2468,62 грн.);

- доплати до пенсії, розраховані "контакт-центром" Пенсійного Фонду України в сумах:

1). 616,21 грн. з 01.01.2019р. по 31.12.2019р. щомісяця. Всього стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області пенсію на користь ОСОБА_1 у розмірі 7017,26 грн. за період з 01.02.2019 по 31.12.2019 року.

2). 1272,11 грн. + 616,21=1888,32 грн., починаючи з 01.01.2020р. до повного отримання заборгованості (щомісяця);

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в особі начальника на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 774 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивачу була призначена пенсія у порядку Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 74 % від грошового забезпечення.

За власними розрахунками пенсіонера розмір пенсії відповідно до постанови КМУ №103 від 21.02.2018р. має дорівнювати: з 01.01.2016 р. - 6344,80 грн. (в тому числі не виплачена доплата пенсії в розмірі 9% - 184,80 грн.), з 01.01.2017р. - 6529,60 грн. (в тому числі невиплачена доплата пенсії в розмірі 9% - 184,80 грн.), з 01.04.2018 р. - 6591,41 грн. (в тому числі невиплачена доплата пенсії в розмірі 9% - 246,61 грн.), з 01.01.2019 р. - 7017,26 грн. (в тому числі невиплачена доплата пенсії - 616,21 грн.), а з 01.01.2020 р. - 8289,37 грн. (в тому числі невиплачена доплата пенсії - 1888,32 грн.)

В жовтні 2018 року пенсіонер самостійно звертався до ГУ ПФУ в Харківській області з метою приведення розміру пенсії з 01.01.2016р. у відповідність до закону.

На письмове звернення фізичної особи - громадянина з приводу проведення перерахунку пенсії ГУ ПФУ в Харківській області було складено лист від 02.11.2018р. №5371/П-14 з повідомленням відносно здійснення пенсійного забезпечення з дотриманням вимог закону. Позивач вважає незаконними дії відповідача щодо непроведення перерахунку та виплат пенсії на законодавчо встановленому рівні, а тому звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою суду від 18.01.2019 року відкрито спрощене провадження по справі, відповідно ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду від 08.02.2019 року відкрито провадження по справі за загальними правилами.

Ухвалою суду від 20.03.2019 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Позивач прибув у судове засідання, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача - ОСОБА_2 (довіреність №5802/06-20 від 27.02.2019) прибув у судове засідання, заперечував проти позовних вимог, просив суд прийняти рішення про відмову у задоволенні позову.

У письмовому відзиві на позов (а.с.71-74) вказав, що позивачу з 01.01.2016 проведено перерахунок пенсії на підставі довідки Ліквідаційної комісії Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області №100/14231 від 20.03.2018 з грошового забезпечення 8140,80 грн. Розмір пенсії після перерахунку склав 5764,99 грн. Пенсія в перерахованому розмірі та доплата по перерахунку виплачуватиметься в порядки та строки, встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103; виплати пенсії без обмеження розміру є неможливою внаслідок дії ч.2 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (в редакції Закону №1166 від 27.03.2014 року, що діє на час проведення перерахунку).

Суд, вивчивши доводи позову і відзиву на позов, повно виконавши процесуальний обов'язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з'ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що позивач - ОСОБА_1, пенсіонер органів внутрішніх справ України, що підтверджується пенсійним посвідченням Серія А№057416 від 01.09.2003 року (а.с.125).

Відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року (у редакції чинній на момент виникнення права на призначення пенсії, далі скорочено - Закон № 2262- XII), позивач отримує пенсію за вислугу років, розмір якої був розрахований Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.

Згідно з ч. "в" ст. 13 вказаного вище Закону № 2262-ХІІ основний розмір пенсії було встановлено та сплачувався у розмірі 74 % грошового забезпечення, що вказано у довідках відповідача про перерахунок пенсії за минулий рік (а.с.22, 23, 24).

Після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.18 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", розмір пенсії позивача було перераховано відповідачем з 01.01.16 року, на підставі довідки про грошове забезпечення станом на 1 січня 2016 року, виданої Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Харківській області. Однак, після здійснення перерахунку позивачу не виплачено різницю недоплаченої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, крім того було зменшено заборгованість по виплаті пенсії, у зв'язку із обмеженням пенсії максимальним розміром з 74% до 70%.

В жовтні 2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив про здійснення нового перерахунку та виплату неправильно перерахованої пенсії за спірний період без обмеження максимальним розміром за період з 01.01.2016.

Листом від 02.11.2018 року №5371/П-14 відповідач повідомив позивача про те, що пенсія призначена, перерахована і виплачується правильно і підстав для її нового перерахунку немає (а.с.13).

Свою відповідь відповідач обґрунтував нормами відповідно до по станови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 №103 з 01.01.2016 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно з довідкою про грошове забезпечення, надано Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Харківській області. ОСОБА_2 перерахованої пенсії для виплат за період з 1 січня 2016 по 31 грудня 2017 року виплачуватиметься з порядку, визначеному законодавством.

Щодо зменшення максимального розміру пенсії відповідач повідомив, що Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення в передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 №1166-VІІ Верховною Радою України з 01.05.2014 внесено зміни до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" згідно з якими максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цією статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Суд, вирішуючи справу по суті заявлених позовних вимог, виходить з наступного, так спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон №2262-ХІІ).

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно ст. 63 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на момент виникнення права на перерахунок пенсії), усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

29 грудня 2015 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900-VIII від 23 грудня 2015 року (далі - Закон № 900-VIII), яким внесені доповнення в ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, а саме: статтю 63 доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".

Відповідно до абзацу 2 п.15 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію" за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ( ст. 102 ЗУ "Про Національну поліцію").

Кабінет Міністрів України постановою від 11 листопада 2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова № 988) та постановою від 18 листопада 2015 року №947 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року №268" встановив розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Таким чином, враховуючи вищенаведені приписи нормативно-правових актів, суд вважає, що позивач, як пенсіонер органів внутрішніх справ, має право на перерахунок пенсії у зв'язку із зміною розміру грошового забезпечення поліцейських.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідачем не заперечується право позивача на перерахунок та виплату пенсії, що й було здійснено, але, як вже зазначалось вище, обґрунтовуючи правомірність своїх дій в розрізі вітсотковості перерахованої пенсії, таку відповідач пов'язував з положеннями ч.2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції, чинній на момент виникнення права на перерахунок з 01.01.2016 року.

Такі доводи відповідача суд вважає необґрунтованими та безпідставними, з огляду на наступне.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393" (далі - Порядок № 45).

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку №45 ( в редакції, чинній на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії - з 01.01.2016 р.), перерахунок раніше призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. На підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям. Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки). Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 (далі - довідка) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Судом встановлено, що Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Харківській області на підставі списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, було надано до ГУ ПФУ в Харківській області довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивачу.

Відповідно до п.4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Згідно ст. 51 Закону № 2262-XII, перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Розглядаючи вказану справу, суд вважає за доцільне відмітити, що згідно з даними управління, останнє здійснило перерахунок пенсії позивачу з 01 січня 2016 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103. При цьому, доказів виплати позивачу перерахованої пенсії починаючи з 01 січня 2016 року по 31.12.2017 року відповідачем суду не надано.

У спірних правовідносинах, аналізуючи позицію представника відповідача щодо зміни відповідного правового регулювання шляхом прийняття постанови Кабінетом Міністрів України №103 від 21.02.2018, якою встановлено новий порядок перерахування та виплати пенсій пенсіонерам внутрішніх справ, суд зазначає таке.

Так, 21.02.2018 р. Кабінет Міністрів України прийняв Постанову "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" №103 (далі Постанова №103), пунктом 3 якої, відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" Кабінет Міністрів України, постановив:

- перерахувати з 1 січня 2016 р. пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (Офіційний вісник України, 2015 р., № 96, ст. 3281). Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року;

- виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року. ОСОБА_2 перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

- з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року;

- з 1 січня 2020 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Відтак, враховуючи, що з 01.01.2016 у позивача виникли обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, зокрема, відбулась зміна розміру видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, та враховуючи, що виплату перерахованої пенсії не проведено з вини державних органів, саме з цього часу необхідно здійснити зазначені дії.

Крім того, із положень статті 7 КАС України випливає, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

При вирішені даного спору застосуванню підлягають положення статті 58 Конституції України, за змістом якої, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Слід зауважити, що Постанова № 103 прийнята через два роки після виникнення у позивача права на перерахунок пенсії та погіршує становище позивача в частині строків виплати належної йому пенсії, а відтак, не підлягає застосуванню судом у спірних правовідносинах при прийнятті цього рішення за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 р.

Крім того, оскільки перерахунок та виплату пенсії позивача не проведено за протиправної бездіяльності відповідача, який є державним органом, право позивача на такий перерахунок з 01.01.2016 є абсолютним та не може бути обмеженим будь-яким строком в силу вимог частини третьої статті 51 Закону №2262-ХІІ.

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що відповідачем, на момент розгляду справи, позивачу було проведено з 01.01.2016 перерахунок розміру пенсії та позивач отримав пенсію від відповідача за 2016-2017 роки без урахування перерахунку, з 01.01.2018- з урахуванням проведеного перерахунку.

Оскільки в силу приписів ст. 63 Закону України № 2262, п. 4 Порядку № 45, позивач отримав право на перерахунок пенсії у січні 2016, вказане право не може бути обмежене нормативно-правовими актами, прийнятими пізніше, ніж таке право виникло.

З огляду на зазначене, суд вважає, що право позивача на отримання перерахованого розміру пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, з урахуванням вже сплачених сум, підпадає під дію ст. 1 Першого протоколу до Конвенції "Захист прав власності" і що їх можна вважати "майном" у значенні цього положення, оскільки позивач отримав право на вказані суми виплат, яке до прийняття постанови КМУ № 103 від 21 лютого 2018 р. було законодавчо передбачено та не заперечувалося відповідачем, отже, невиплата вказаних сум є втручанням у право позивача на мирне володіння майном.

Зазначена правова позиція, викладена в рішенні ЄСПЛ по справі "Суханов та Ільченко проти України" від 26.06.2014 (за заявою №68385/10 та №71378/10), згідно якої, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є чинним Закон, який передбачає таке право, або є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування.

В даному випадку є підстави стверджувати про наявність "законних сподівань", оскільки позивач отримав право на перерахунок пенсії відповідно до Закону у січні 2016, а Постанова № 103, яка фактично звужує право позивача на отримання розміру перерахованої пенсії за 2016-2017 роки, без внесення змін до відповідного Закону, прийнята 21 лютого 2018 р. та набрала чинності 24.02.2018.

Водночас, суд зазначає, що друге речення першого пункту ст. 1 Першого протоколу до Конвенції "Захист прав власності", яке дозволяє позбавити майна лише "на умовах, передбачених законом", а другий пункт зазначає, що держава має право здійснювати контроль за використанням майном шляхом введення в дію "законів" не поширюється на спірні правовідносини, оскільки втручання у право позивача не може бути визнано таким, що відповідає закону.

Таким чином, суд вважає, що позивач мав "законні сподівання" отримати пенсію у збільшеному розмірі після перерахунку її розміру, отже, обмеження щодо строків виплати сум доплати до пенсії за 2016-2017 роки, передбачені Постановою №103, не можуть бути застосовані.

Крім того, питання строків виплати доплат до пенсії за результатами проведеного перерахунку, тобто частини пенсії особи, не охоплюється поняттям "порядок проведення перерахунку пенсії".

Отже, беручи до уваги, що у правовідносинах, з приводу яких подано позов, повинні застосовуватись саме норми Порядку №45 ( в редакції, чинній на момент виникнення у позивача права на перерахунок), за таких обставин, відповідачем протиправно не було здійснено виплату перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року.

Щодо зменшення основного розміру пенсії позивача з 74% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Пунктом "а" ч.1 зазначеної статті (в редакції, на момент призначення позивачу пенсії) встановлено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується відповідачем по справі, що пенсію позивачеві призначено виходячи з 74% відповідного грошового забезпечення.

В подальшому, до частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ вносились зміни та, станом на час виникнення у позивача права на перерахунок пенсії відповідна норма передбачала, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Саме зазначена редакція була застосована відповідачем при перерахунку пенсії.

Разом з тим, суд зазначає, що зазначені зміни в законодавстві, якими на час виникнення у позивача права на перерахунок пенсії було встановлено граничний розмір пенсії у розмірі 70% грошового забезпечення, стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

З урахуванням наведеного, при перерахунку позивачу має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Крім того, вирішуючи питання про застосування Закону № 2262-ХІІ у часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсязі існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України [перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного ОСОБА_2 України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій). У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян які під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно - правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного ОСОБА_2 України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 10 грудня 2013 року №21-420а13 та №21-348а13, від 17 грудня 2013 року №21-445а13.

Таким чином, суд доходить висновку, що при розрахунку розміру підвищення до пенсії максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці грошового забезпечення, але, виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 03.04.2018 року у справі №175/1665/17.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не було доведено правомірності своїх дій, що полягали у зменшенні основного розміру пенсії ОСОБА_1 під час проведення її перерахунку з 74% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

На підставі викладеного, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області,щодо неправильного перерахунку пенсії та зобов'язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії позивачу в розмірі 74 відсотки відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 р. з урахуванням проведених платежів.

Стосовно доводів позивача про включення надбавки за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби та премії за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 р. у сумі 2656,72 грн. до складу грошового забезпечення у цілях перерахунку розміру раніше призначеної пенсії, суд зазначає наступне, за своєю правовою природою премія є разовою (а не постійною) виплатою з боку роботодавця конкретному працівнику як визнання зусиль (досягнень) саме цього працівника у загальний результат роботи органу (установи, підрозділу тощо).

Тому ця складова оплати праці має виключно індивідуальний характер не може поширюватись на будь-яких інших третіх сторонніх осіб, у тому числі і для збільшення розміру призначених їм пенсій.

Вищезазначена правова позиція викладена Верховним Судом в постановах в справах з аналогічним предметом спору.

Висновки Верховного ОСОБА_2 в силу частини 5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковим для застосування до спірних правовідносин окружними адміністративними судами України.

Відповідно до п.5 Порядку №45, додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.

Постановою КМУ №988 від 11.11.2015 визначено перелік надбавок, доплат для поліцейських серед яких відсутні такі види надбавок як надбавка за виконання особливо-важливих завдань. Тому, позовні вимоги в частині врахування при перерахунку пенсії додаткових видів грошового забезпечення є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Щодо врахування надбавки за вислугу років в розмірі 59%, суд зазначає, що відповідно до додатку 11 до постанови КМУ №988 від 11.11.2015, надбавка за вислугу років понад 25 років виплачується у розмірі 50%, що є максимальним розміром надбавки за вислугу років.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в даній частині.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України Харківської області з 01.01.2020 року виплачувати пенсію позивачу в бажаному розмірі, є передчасними та необґрунтованими.

Оскільки обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, слід вважати, що в даному випадку припущення позивача щодо подальшого порушення його прав органами пенсійного фонду по виплаті йому пенсії буде передчасним, так як відповідні правові відносини між сторонами з приводу повторного припинення виплати пенсії в належному розмірі на даний час не виникли.

Решту доводів позивача також слід визнати необґрунтованими, оскільки ці доводи позову не відповідають фактичними обставинам справи та не підтверджуються наявними у справі доказами, а відтак, не є підставою для задоволення позову в цій частині.

Окрім того, суд зауважує, що вимоги позивача про стягнення недоплачених сум пенсії взагалі не розглядаються за правилами, визначеними Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст.139, 143 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо неправильного перерахунку пенсії.

Зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії з розрахунку 74% відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням висновків суду по даній справі, починаючи з 01.01.2016 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м.Харків, 61022) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер 139720958, АДРЕСА_2, 61204) сплачений судовий збір у сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду. Або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 01 квітня 2019 року.

Суддя О.В. Панченко