Справа № 521/3152/19
Суддя: Тополева Ю. В.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №521/3152/19
Провадження №2-а/521/87/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Манюка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову в.о. начальника митниці - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці ДФС № 0152/50000/19 від 13 лютого 2019 року про визнання його винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, та просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позов обгрунтований такимим обставинами. 13.02.2019 Одеською митницею ДФС винесено постанову в справі про порушення митних правил № 152/50000/19, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено штраф у розмірі 49 015,35 грн. Позивач вважає постанову митниці необгрунтованою та такою, що винесена без належних на те підстав, у зв`язку з чим не відповідає законодавству України. З протоколу про порушення митних правил №0152/50000/19 та з оскаржуваної постанови вбачається, що позивачем під час декларування товарів за митною декларацією №UA500060/2018/039000 вчинено дії, що спричинили зменшення розміру митних платежів на 16338,45 грн., чим скоєно порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України. Позивачем, як декларантом ТОВ «ЛАККІ ГРУП» 18.12.2018, на підставі договору- доручення №21 05/1 від 21.05.2018 з ТОВ «ПРОТОН СТАРК», заповнювалась та подавалась до Одеської митниці ДФС митна декларація типу «ІМ 40 ДЕ» №1 - UA 500060/2018/039000 на товар «мочалка для душу з люфи, різного вигляду», який надійшов з Єгипту на адресу ТОВ «ПРОТОН СТАРК». Продавцем товару є компанія «TЕCHNORICH INC» (США). Разом з митною декларацією для митного оформлення до Одеської митниці ДФС серед інших документів позивачем подано інвойс компанії-продавця № 2018М6146 від 15.11.2018 та пакувальний лист до інвойсу. Відповідно до інформації, зазначеної в митній декларації та товаросупровідних документах відправником товару є компанія «ЕLDAWY FOR EXPORT & IMPORT» Єгипет, продавцем компанія «TECHNORІCH INC» (США), а покупцем та одержувачем є ТОВ «ПРОТОН СТАРК» Україна. В графі 31 митної декларації №UA500060/2018/039000 було заявлено товар: «Вироби з рослинних матеріалів. Мочалка для душу з люфи, різного вигляду (1 упак-12 шт.) - 222 мішка. Торгівельна марка: «Rosalinda». Виробник: не має даних. Країна виробництва: Єгипет». Код згідно з УКТ ЗЕД заявлено - , ставка ввізного мита 5%. Під час здійснення митних формальностей митницею було винесено рішення про визначення коду товару згідно з УКТЗЕД № KT-UA-2018, яким змінено код товару за УКТ ЗЕД з на (ставка мита 12%) з наступним описом: «Мочалки для душу з комбінованих матеріалів (синтетичний текстильний матеріал та рослинний (люфа)». З урахуванням зміни коду товару та вищої ставки мита до встановленого митницею коду, розмір митних платежів збільшився на 16338,45 гри. Вказані обставини привели до висновку про порушення позивачем митних правил, передбачених cт. 485 МК України.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що такі його дії не можуть кваліфікуватися як порушення митних правил, відповідальність за яке встановлена ст. 485 МК України, оскільки перелік ознак в ст. 485 МК України є вичерпний і за вчинення будь яких дій, що спричинили зменшення розміру митних платежів під час декларування товарів Митним кодексом України відповідальність не передбачена, тобто це не є порушення митних правил в розумінні ч.1 ст. 485 МК України. Позивач зазначає, що він не заявляв в митну декларацію №UA500060/2018/039000 з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдиві відомості, не подавав митниці документи з неправдивими відомостями, не вчиняв жодних протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів, отже не вчиняв правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 485 МК України. Виконуючи свої обов`язки представника декларанта за договором- дорученням, позивач на підставі отриманих від імпортера товарів ТОВ ПРОТОН СТАРК» документів, зокрема, зовнішньо-економічного контракту 1901/014, інвойсу компанії-продавця № 2018М6146 від 15.11.2018 року та пакувального листа до інвойсу заповнював та подавав до Одеської митниці ДФС документи на товар «мочалка для душу з люфи». Для того, щоб переконатися, що в контейнері знаходиться саме цей товар, а не інший, позивач перед початком декларування подав заявку до митниці на проведення фізичного огляду і провів такий огляд. Переконавшись в тому, що в контейнері знаходяться саме мочалки з люфи (це було видно візуально та було відповідне маркування на етикетках), позивач такі відомості вніс в гр. 31 митної декларації. Використовуючи відомості про товар та правила класифікації товарів, позивачем визначено код цього товару за УКТ ЗЕД як (вироби з люфи). В ході митного огляду було встановлено, що опис товару візуально відповідав даним, зазначеним у митній декларації, що зафіксовано митницею в акті проведення митного огляду від 18.12.2018. Тобто, без додаткової інформації, яка у позивача була відсутня, спеціальних знань, проведення досліджень, позивач не міг встановити, що опис товару не зовсім відповідає фактичним даним. На думку позивача, в розумінні ч. 5 ст. 69 МК України це є складним випадком класифікації товарів. Митним постом «Одеса-Центральний» Одеської митниці ДФС, яким здійснювалось митне оформлення, направлено запит щодо класифікації товару до спеціалізованого підрозділу відділу класифікації товарів управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Одеської митниці ДФС. З відповіді на цей лист вбачається, що цей товар може класифікуватися за кодом . Для однозначності прийняття такого рішення необхідно провести лабораторні дослідження. При цьому, позивач посилається на листи Держмитслужби України «Про питання правової оцінки фактів невірної класифікації товару під час його декларування» від 31.03.2009 №11/1-10.20/2838-1211, «Про надання інформації» від 21.09.2011 №20/4- 1 1/06037-НП, із яких вбачається, що сам по собі факт зазначення у митній декларації невірного коду УКТ ЗЕД і корегування розміру нарахованих митних платежів не може бути підставою для складання протоколу про порушення митних правил. Обставини, які свідчать про наявність чи відсутність вини правопорушення, є, крім іншого, ступінь складності і однозначності класифікації товару. Рішення про класифікацію товарів, відповідно до якого товар підлягає митному оформленню за іншим, ніж вказано у митній декларації кодом згідно УКТ ЗЕД не свідчить про обов`язкову наявність вини декларанта у визначенні невірного коду товару і, відповідно, не повинно в обов`язковому порядку розцінюватися, як підстава для складання протоколу про порушення митних правил. Крім того, митницею не проведено лабораторне дослідження товару і не доведено в установленому законном порядку те, що товар вироблений з комбінованих матеріалів і відповідає коду за УКТ ЗЕД (де ставка мита 12%), а рішення прийнято на підставі припущень.

Крім того, платежі за імпорт товарів, які оформлювались за митною декларацією було сплачено у повному обсязі, як це визначено митницею, в розмірі 65824,98 грн., що спростовує на думку позивача висновки митниці про те, що його дії спричинили зменшення розміру митних платежів. Жодних збитків державі не заподіяно. Протокол про порушення митних правил № 0152/50000/19 було складено 16.01.2019 за обставинами декларування товарів в митній декларації № UA500060/2018/039000, яку було скасовано 22.12.2018 карткою відмови в митному оформленні. В постанові митниці зазначено, що позивач аналогічний товар «мочалки для душу» раніше декларував в митній декларації А500060/2018/028840 за кодом УКТ ЗЕД , але, як зазначає позивач, це не відповідає дійсності, оскільки в митній декларації №UА500060/201 8/039000 декларувався товар «мочалка з люфи», а в митної декларації UА500060/2018/028840 позивач декларував інший товар, а саме, «трикотажні мочалки для душу».

20 березня 2019 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якій представник відповідача просив позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Одеської митниці ДФС залишити без змін. У відзиві представник відповідача зазначив, що під час здійснення митних формальностей за результатами проведеного огляду 18.12.2018, аналізу поданих позивачем для митного оформлення документів, класифікаційних рішень, прийнятих митними органами, 21.12.2018 було змінено код товару з на (ставка мита 12%) з наступним описом: «Мочалки для душу з комбінованих матеріалів (синтетичний текстильний матеріал та рослинний (люфа)». Посилаючись на ст. 257 МК України, представник відповідача зазначив, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Відповідно до п. п. 1,4 ч.1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого Митним кодексом України; у випадках визначеним цим кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього кодексу. Під митною декларацією, заповненою у звичайному порядку, розуміється митна декларація, що містить обсяг відомостей (даних), достатній для завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у заявлений митний режим. З моменту прийняття органом доходів та зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації. Також, представник відповідача посилається на Інструкцію «Про порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документу», затверджену наказом Міністерства фінансів України 30,05.2012 № 651 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08,2012 за №1372/21684), відповідно до якої декларант зобов`язаний заявити точні відомості про товар у митній декларації. Так як різниця розміру митних платежів, які сплачено за митною декларацією, та, шо підлягають сплаті, з урахуванням визначеного коду згідно з УКТЗЕД ), відповідно до службової записки митного поста «Одеса-центрадьний» від І5,01.2019 становить 16338,45 грн., відповідальною особою за заповнення та надання до митного органу України документів, необхідних для переміщення товарів через митний кордон України, є декларант ТОВ «ЛАККІ ГРУП» ОСОБА_1 , який відповідно до вимог ст. 266 МК України несе відповідальність, передбачену Митним кодексом України, у повному обсязі. У відзиві також заперечуються доводи ОСОБА_1 про те, що відомості в митну декларацію ним вносились ті, які були зазначені в інвойсі та пакувальному листі і він не вчиняв жодних навмисних правопорушень, адже, згідно зі ст. 266 МК України, декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, відповідно до порядку, встановленого Митним кодексом України та сплатити митні платежі відповідно до норм Митного кодексу України та Податкового кодексу України. На думку представника позивача, матеріалами справи про порушення митних правил доведено, що ОСОБА_1 вчинено порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України, а тому постанова Одеської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №0152/50000/19 винесено законно з повним та об`єктивним з`ясуванням всіх обставин справи, а позовна заява ОСОБА_1 є не обґрунтованою та не містить підстав для звільнення його від відповідальності за вчинене ним правопорушення.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити його в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову з підстав, викладених у відзиві, просив відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити, зважаючи на такі обставини.

Як встановлено в судовому засіданні, 18.12.2018 року, ОСОБА_1 , будучи уповноваженим на роботу з митними органами ТОВ «ЛАККІ ГРУП», діючи на підставі договору - доручення № 21.05/01 від 21.05.2018 року з ТОВ «ПРОТОН СТАРК» на здійснення послуг декларанта, надав митну декларацію в режимі «ІМ40ДЕ», зареєстровану за № UA500060/2018/039000.

В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та подальшого митного оформлення ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС були надані CMR від 17.12.2018 року № 1793, контракт від 19.01.2018 року № 1901/014TR та доповнення до нього, інвойс № 2018М6146 від 15.11.2018, пакувальний лист до інвойсу від 17.09.2014 року № 046591/1, коносамент СОЕU та інші супровідні документи.

Відповідно до наданої декларації переміщенню через митний кордон України від компанії відправника «ELDAWY FOR EXPORT & IMPORT» Єгипет, продавець компанія «TЕCHNORICH INC» (США) на адресу компанії покупця та одержувача ТОВ «ПРОТОН СТАРК» (Україна) підлягав товар: «Вироби з рослинних матеріалів. Мочалка для душу з люфи різного вигляду», 1 упак. - 12 шт., у кількості 222 мішка.

Код згідно з УКТ ЗЕД заявлено - , ставка ввізного мита 5%.

Під час здійснення митних формальностей за вказаною декларацією митницею було винесено рішення про визначення коду товару згідно з УКТЗЕД № KT-UA-2018, яким змінено код товару за УКТ ЗЕД з на (ставка мита 12%) з наступним описом: «Мочалки для душу з комбінованих матеріалів (синтетичний текстильний матеріал та рослинний (люфа)». З урахуванням зміни коду товару та вищої ставки мита до встановленого митницею коду, розмір митних платежів збільшився на 16338,45 гри.

Як наслідок, у відношенні ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил. Постановою від 13.02.2019 року у справі про порушення митних правил № 0152/50000/19 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків від несплаченої суми митних платежів, що становить 49015,35 грн.

З вказаними висновками посадової особи Одеської митниці ДФС суд не погоджується в зв`язку із наступними обставинами.

В постанові про порушення митних правил, що оскаржується, кваліфіковано дії позивача як вчинення дій, що спричинило зменшення розміру митних платежів під час декларування товарів за митною декларацією, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України.

Стаття 485 МК України передбачає адміністративну відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Диспозиція ст. 485 МК України не містить таких кваліфікуючих ознак, як вчинення дій, що спричинило зменшення розміру митних платежів під час декларування товарів за митною декларацією.

Із пояснень ОСОБА_1 вбачається, що при декларуванні товарів він, при визначенні коду товару, керувався товаросупровідними документами.

Разом із цим, сам по собі факт зазначення у митній декларації невірного коду УКТ ЗЕД і корегування розміру нарахованих митних платежів не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення митних правил. Рішення про класифікацію товару за іншим, ніж вказано у митній декларації кодом згідно УКТ ЗЕД не свідчать про обов`язкову наявність вини декларанта у визначенні невірного коду товару. Висновки про підстави порушення справи про порушення митних правил повинен робитись за умови достатності даних, що вказують на наявність складу правопорушення.

Статтями 9, 10 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Необхідною ознакою суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення є вина у формі умислу або необережності. Відсутність хоча б однієї ознаки складу адміністративного правопорушення виключає адміністративну відповідальність особи.

Із наявних матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 умисно заявляв відомості про товари в митну декларацію з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, або надавав документи, що містять неправдиві відомості. Крім того, як зазначено в службовій записці заступника начальника митного поста - начальника відділу митного оформлення № 1 митного поста «Одеса-центральний» Одеської митниці ДФС від 21.12.2018 року (а. с. 27-28), різниця митних платежів зроблена відповідно даних цінової бази ЄАІС ДФС України, є можливою, а не точною.

Вказані обставини суперечать вимогам ст. 62 Конституції України, відповідно до якої обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях.

Суд зауважує також на тому, що визначена відповідачем різниця в розмірі митних платежів у сумі 16338,45 грн., були сплачені ОСОБА_1 ще до винесення постанови, що оскаржується. Вказані обставини повинні були враховуватися посадовою особою відповідача при притягненні ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил, однак належної правової оцінки вказаним обставинам надано не було.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на викладені вище обставини, суд доходить висновку, що позивач, заповнюючи митну декларацію, діяв з дотриманням вимог чинного митного законодавства, його вина у вчиненні порушення митних правил в ході судового розгляду відповідачем жодним належним доказом доведена не була.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими та мають бути задоволені.

Керуючись ст. 485 МК України, ст.ст. 9, 10 КупАП, ст. ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 243-246, 250, 251, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил - задовольнити.

Скасувати постанову в.о. начальника митниці - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці ДФС, адреса: 65078, м. Одеса, вул. Гайдара, 21-а №0152/50000/19 від 13 лютого 2019 року про визнання ОСОБА_1 , Паспорт Серії НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 винним у вчиненні порушення митних правил передбаченого ст. 485 МКУ, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В. Тополева