Справа № 757/16786/16-а
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 березня 2019 року

Київ

справа №757/16786/16-а

адміністративне провадження №К/9901/1218/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Юрченко В.П., Шипуліної Т.М.,

перевіривши касаційну скаргу Фастівської міської ради Київської області на постанову Печерського районного суду м. Києва від 27 лютого 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року у справі № 757/16786/16-а за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» до Фастівської міської ради Київської області про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» звернулося до суду з позовом до Фастівської міської ради Київської області про визнання протиправними та скасування рішення Фастівської міської ради № 7-LXIV-VI від 27.01.2015 «Про встановлення плати за землю» та рішення Фастівської міської ради № 20/50-V-VII від 16.12.2015 «Про внесення змін та доповнень до рішення Фастівської міської ради № 14-LXV-VI від 23.04.2015 «Про внесення змін та доповнень до рішення Фастівської міської ради № 7-LXIV-VI від 27.01.2015 «Про встановлення плати за землю» в частині встановлення ставки земельного податку за землі залізничного транспорту та зв'язку в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки землі, та стягнення з Фастівської міської ради судового збору.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року апеляційну скаргу Фастівської міської ради Київської було залишено без задоволення, а постанову Печерського районного суду м. Києва від 27 лютого 2018 року без змін.

Фастівська міська рада Київської області звернулася до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Печерського районного суду м. Києва від 27 лютого 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року, прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017), а також через складність та інші обставини.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимоги дійшли висновку, що оскільки ПАТ «Українська залізниця», частка державної власності в якій становить 100%, є державним підприємством, отже, ставка податку для ПАТ «Українська залізниця» не повинна перевищувати 3% від її нормативної грошової оцінки.

Згідно частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається. У касаційній скарзі таких застережень також не міститься.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фастівської міської ради Київської області на постанову Печерського районного суду м. Києва від 27 лютого 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року у справі № 757/16786/16-а.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: підписІ.А. Васильєва
підписВ.П. Юрченко
підписТ.М. Шипуліна