Справа № 826/12900/18
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 квітня 2019 року № 826/12900/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомГоловного управління ДФС у Харківській області
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбінат хлібопродуктів - Барвінкове»
простягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбінат хлібопродуктів - Барвінкове» (03110, м. Київ, Пироговська, 19, корп. 6, ), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 43968,21 грн.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 43968,21 грн., яка на день звернення до суду відповідачем не погашена.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою суду від 17.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній адміністративній справі. Вирішено розглядати справу відповідно до положень ст. 263 КАС України у спрощеному (письмовому) провадженні та відповідачу надано п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Вказана ухвала була вручена відповідачу 21.08.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за штриховим ідентифікатором № 671 (том 1 а.с. 37).

Зважаючи на те, що відповідач повідомлений належним чином про розгляд даної справи, однак останнім не було надано відзиву на позовну заяву, суд, у відповідності до ч. 6 ст. 162 та ч. 2 ст. 175 КАС України, вирішує даний спір за наявними матеріалами справи.

Встановлені судом обставини.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, за відповідачем рахується податкова заборгованість у розмірі 43968,21 грн., яка складається з податкових повідомлень-рішень від 12.02.2018 № з податку на прибуток на суму 24 808,25 грн. та від 12.02.2018 № з податку на прибуток на суму 10 000,00 грн., податкових повідомлень-рішень з податку на додану вартість від 12.03.2018 № на суму 0,03 грн.; податкових декларацій з податку на прибуток від 09.02.2018 № на суму 5 215,00 грн.; від 10.05.2018 № на суму 3 509,00 грн. та пені яка нарахована на податкове повідомлення-рішення від 28.02.2018 № за період з 16.03.2018 по 19.06.2018 на суму 427,86 грн., а також пені, яка нарахована на податкове повідомлення-рішення від 12.03.2018 № за період з 16.03.2018 по 19.06.2018 на суму 8,07 грн.

01.03.2018 позивачем було сформовано податкову вимогу № 32227-17 (том 1 а.с. 26), якою позивачу визначено суму податкового боргу у розмірі 34 808,25 грн.

Вказана вимога отримана відповідачем за податковою адресою (згідно декларацій) 04.04.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за № 171 (том 1 а.с. 26). Однак, сума податкового боргу відповідачем сплачена не була,

У зв'язку з несплатою відповідачем податкової заборгованості, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України (далі - ПК України) крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 50.1 ст. 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Доказів подання уточнюючого розрахунку щодо вищевказаних податкових декларацій суду не надано, проте визначені суми податкового зобов'язання відповідачем не сплачені.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також, згідно з п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п. 56.2 ст. 56 ПК України у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Натомість доказів оскарження податкових повідомлень-рішень суду не надано, проте визначена ними сума податкового зобов'язання відповідачем не сплачена, заборгованість становить 43968,21 грн.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При цьому, відповідно до абзацу 2 п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як вже було встановлено судом, позивачем було надіслано відповідачу податкову вимогу від 01.03.2018 № 32227-17, якою позивачу визначено суму податкового боргу у розмірі 34 808,25 грн. Вказана вимога отримана відповідачем 04.04.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за № 171 (том 1 а.с. 26).

Таким чином, сума податкового боргу відповідно до вимог чинного законодавства України є узгодженою і визнається сумою податкового боргу платника податків, розмір якої підтверджується розрахунком загальної суми боргу (том 1 а.с. 14), обліковими картками відповідача у ІС «Податковий блок» (том 1 а.с. 27-30) та розрахунком пені (том 1 а.с. 15).

Між тим, оскільки відповідачем не надано доказів погашення податкового боргу сума заборгованості у розмірі 43968,21 грн., на день звернення до суду залишається несплаченою.

Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

За змістом п. 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Між тим, суд повторно зазначає, що всупереч вимогам ч. 1 ст. 77 КАС України, відповідачем не надано суду жодних, у розумінні ст. 73 КАС України, доказів, які б надали суду можливість пересвідчитись у сплаті відповідачем узгоджених сум податкових зобов'язань, визначених відповідачем самостійно у податкових декларація, а також доказів оскарження податкових повідомлень-рішень та спростовувати доводи позивача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати до стягнення не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ) задовольнити повністю.

2. Стягнути з банківських рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбінат хлібопродуктів - Барвінкове» (03110, м. Київ, Пироговська, 19, корп. 6, код ЄДР: 39829681) до бюджету України податковий борг у розмірі 43968,21 грн. (сорок три тисячі дев'ятсот шістдесят вісім гривень 21 копійку).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.А. Кармазін