Справа № 2340/4810/18
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року справа № 2340/4810/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Руденко А.В.,

за участю:

секретаря Сачинської В.С.,

представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю),

представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства до Головного управління Державної фіскальної служби в Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось Ватутінське виробниче управління житлово-комунального господарства з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби в Черкаській області, в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.09.2018 № про сплату 488619 грн. 20 коп. штрафних санкцій та пені з податку на доходи фізичних осіб на підставі акта перевірки №434/23-00-13-0412/03356884 від 22.08.2018.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що на підставі акта позапланової виїзної перевірки №434/23-00-13-0412/03356884 від 22.08.2018 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.09.2018 № про нарахування позивачу штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату податку на доходи фізичних осіб.

Позивач вважає, що застосування штрафних санкцій на всю суму податку на доходи фізичних осіб на підставі ст. 127 Податкового кодексу України є безпідставним, оскільки даною статтею передбачена відповідальність за ненарахування, неутримання та/або несплату (неперерахування) податків податковим агентом, до / або під час виплати доходу на користь іншого платника податків. Оскільки податок на доходи фізичних осіб на початок перевірки був перерахований, хоча із затримкою, повинна була бути застосована штрафна санкція за ст. 126 Податкового кодексу України.

Відповідач проти позову заперечив. 03.01.2019 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що перевіркою дотримання встановлених строків сплати (перерахування) до бюджету податку на доходи фізичних осіб із заробітної плати встановлено порушення граничних термінів сплати податку на доходи фізичних осіб із нарахованої та виплаченої (невиплаченої) заробітної плати, у період з 01.07.2017 по 16.08.2018 в сумі 912129 грн. 73 коп., чим порушено вимоги підпункту 163.1.2 пункту 163.1 статті 163, підпункт 164.1.2 пункту 164.1 статті 164, підпункти 168.1.1, 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, підпункт «а» пункту 171.1 статті 171 та підпункт «а» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України. За вказане порушення податкового законодавства позивачу нараховано штрафні санкції згідно ст. 127 Податкового кодексу України.

З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити.

09.01.2019 позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що накладення штрафу на підставі статті 127 Податкового кодексу України на всю суму нарахування податку на доходи фізичних осіб є безпідставним, оскільки даною статтею передбачена відповідальність за ненарахування, неутримання та/або несплату (неперерахування) податків податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків. Виходячи з того, що податок на доходи фізичних осіб, який нарахований при нарахуванні зарплати, на початок перевірки був перерахований, із запізненням при виплаті заробітної плати, відповідальність має наставати згідно статті 126 Податкового кодексу України.

16.01.2019 відповідач надав заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначив, що у відповідача заробітна плата виплачувалась двома способами, а саме через банк та через касу. Також в перевіряємому періоді у позивача було зафіксовано заборгованість по заробітній платі, яка змінювала терміни сплати податку на доходи фізичних осіб. В ході перевірки встановлено, та не заперечується позивачем, що на час проведення перевірки мала місце несвоєчасна виплата заробітної плати, а тому і податок на доходи фізичних осіб сплачувався з порушенням граничних термінів сплати податку на доходи фізичних осіб із нарахованої та виплаченої (невиплаченої) заробітної плати у період з 01.01.2017 по 16.08.2018 в сумі 912129 грн. 73 коп.

Відповідач вважає, що штрафні санкції до позивача мають застосовуватись згідно ст.127 Податкового кодексу України, яка встановлює міру відповідальності, яка покладається на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу громадянам.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, у задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши надані письмові докази, суд встановив наступне.

Ватутінське виробниче управління житлово-комунального господарства Ватутінської міської ради зареєстроване як юридична особа 17 листопада 1993 року, ідентифікаційний код 03356884, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У період з 16 по 20 серпня 2018 року посадовою особою ГУ ДФС у Черкаській області проведено позапланову документальну виїзну перевірку Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства Ватутінської міської ради у звязку з отриманням інформації про ухилення податковим агентом від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам заробітної плати, пасивних доходів, додаткових благ, інших виплат та відшкодувань, що підлягають оподаткуванню, за період здійснення господарської діяльності з 01.07.2017 по 16.08.2017.

За наслідками перевірки складено акт №434/23-00-13-0412/03356884 від 22.08.2018 (далі акт перевірки), в якому встановлено порушення:

- підпункту 163.1.2 пункту 163.1 статті 163, підпункту 164.1.2 пункту 164.1 статті 164, підпункту 168.1.1, 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168.1 статті 168, підпункту «а» пункту 171.2 статті 171 та підпункту «а» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасно перераховано податок на доходи фізичних осіб із нарахованої та виплаченої (невиплаченої) заробітної плати у період з 01.07.2017 по 16.08.2018 у сумі 912 129 грн. 73 коп.;

- підпунктів 1.4, 1.5, 1.6 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ та підпункту 163.1.2 пункту 163.1 статті 163, підпункту 168.1.1, підпункту 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, підпункту «а» пункту 171.2 статті 171 та підпункту «а» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасно сплачено військовий збір на загальну суму 22 011 грн. 26 коп.;

- пункту 51.1 статті 51 та підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, що призвело до несвоєчасного подання податкового розрахунку за ІІІ квартал 2017 року 1-ДФ.

На підставі акту перевірки, ГУ ДФС у Черкаській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 06.09.2018 про збільшення суми грошового зобовязання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені на загальну суму 488619 грн. 20 коп. (472062 грн. 86 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями та 16556 грн. 34 коп. пені).

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомлення-рішенням, позивачем подано до Державної фіскальної служби України скаргу №517 від 20.09.2018.

Рішенням Державної фіскальної служби України №37623/6/99-99-11-02-01-15 від 20.11.2018 про результати розгляду скарги податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Черкаській області № від 06.09.2018 залишено без змін.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення № від 06.09.2018 протиправним, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.п. 163.1.2. п. 163.1. ст. 163 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування резидента є: доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (п.п. 164.1.2. п. 164.1. ст. 164 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з п. 171.1. ст. 171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Відповідно до п.п. «а» п. 171.2. ст. 171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є: податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні.

Пункт 57.1. статті 57 Податкового кодексу України визначає, що податковий агент зобов'язаний сплатити суму податкового зобов'язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно з п.п. 168.1.1. п. 168.1. ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету (п.п. 168.1.2. п. 168.1. ст. 168 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.п. 168.1.5. п. 168.1. ст. 168 Податкового кодексу України якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Згідно з п. 87.1. ст. 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п. 110.1. ст. 110 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.п. 14.1.162. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов'язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Згідно з п.п. 129.1.1. п. 129.1. ст. 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов'язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов'язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

На суми грошового зобов'язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов'язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день (п. 129.4. ст. 129 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 126.1. ст. 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно з п. 127.1 ст. 127 Податкового кодексу України передбачено, що ненарахування і неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягне за собою накладення штрафу у розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1096 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Вказаною нормою встановлено міру відповідальності, яка покладається на платника податків, у тому числі і на податкового агента, саме за не нарахування, неутримання та/або несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при цьому розмір штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) залежно від кількості допущених порушень протягом певного періоду часу. Тобто склад порушення передбачає, що нарахування, утримання чи сплата податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.

Натомість коли мають місце нарахування, однак несвоєчасність сплати платником податків узгодженої суми грошового зобов'язання протягом строків, передбачених Податковим кодексом України, такий платник податків притягується до відповідальності відповідно до ст. 126 вказаного кодексу. При цьому розмір такої санкції прямо залежить від часу затримки такої сплати, а не від кількості допущених порушень протягом певного періоду часу.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 10.11.2015 року у справі № 21-2919а15, від 22.03.2016 у справі № 21-3694а15, від 03.04.2018 у справі №П/811/616/17.

В акті перевірки №434/23-00-13-0412/03356884 від 22.08.2018 встановлено несвоєчасне перерахування позивачем податку на доходи фізичних осіб із нарахованої та виплаченої (невиплаченої) заробітної плати, у період з 01.07.2017 по 16.08.2018 в сумі 912129,73 грн.

Зі змісту оскаржуваного податкового повідомлення-рішення вбачається, що штрафні санкції застосовано відповідно до п. 127.1. ст. 127 Податкового кодексу України (несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом).

Згідно з письмовими запереченнями відповідача до позивача застосовано штрафні санкції згідно з п. 126.1. ст. 126, та п. 127.1. ст. 127 Податкового кодексу України.

Відповідно до розрахунку розміру штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податку на доходи фізичних осіб із нарахованої та виплаченої заробітної плати до податкового повідомлення-рішення № від 06.09.2018 по Ватутінському ВУЖКГ, на підставі п.127.1 ст. 127 Податкового кодексу України позивачу нараховано штрафні санкції на загальну суму 434782,08 грн за період червень 2017 року червень 2018 року.

Згідно з розрахунком розміру штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податку на доходи фізичних осіб із нарахованої та несвоєчасно виплаченої заробітної плати до податкового повідомлення-рішення № від 06.09.2018 по Ватутінському ВУЖКГ, на підставі п. 126.1. ст. 126 Податкового кодексу України позивачу нараховано штрафні санкції на загальну суму 37280,78 грн за період червень 2017 року червень 2018 року.

Під час судового розгляду справи встановлено, що податок з доходів фізичних осіб позивачем було утримано та перераховано до бюджету в повному обсязі у день виплати заробітної плати, тобто мало місце несвоєчасна сплата узгодженої суми грошового зобовязання, за що передбачена відповідальність згідно статті 126 Податкового кодексу України.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про безпідставність застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених ст. 127 Податкового кодексу України, за несвоєчасну сплату податку на доходи фізичних осіб.

Таким чином, суд дійшов висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення від 06.09.2018 № в частині визначення грошового зобовязання за штрафними санкціями на суму 434782,08 грн, згідно з п.127.1 ст. 127 Податкового кодексу України.

04.01.2019 позивач подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Черкаській області від 06.09.2018 № частково в сумі 328607 грн. 40 коп., в іншій частині в сумі 160011 грн. 80 коп. залишити в силі. Усною ухвалою суду від 10.01.2019, яка занесена до протоколу судового засідання, судом прийнято заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Разом з цим, судом встановлено, що позивач зменшив позовні вимоги внаслідок того, що самостійно обрахував штрафні санкції згідно ст. 126 Податкового кодексу України, при цьому заперечив проти нарахування штрафу на підставі ст. 127 Податкового кодексу України. З огляду на вказане суд прийшов до висновку, що розмір позовних вимог про скасування податкового повідомлення в частині застосування штрафу згідно ст. 127 КАС України позивачем не зменшено, тому при винесенні рішення заява про зменшення позовних вимог судом до уваги не прийнята.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства (вул. Звенигородська, 6, м. Ватутіне, Черкаська область, 20500, ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18002, ) від 06.09.2018 № про визначення Ватутінському виробничому управлінню житлово-комунального господарства (вул. Звенигородська, 6, м. Ватутіне, Черкаська область, 20500, ) грошового зобовязання за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 434 782 (чотириста тридцять чотири тисячі сімсот вісімдесят дві) гривні 08 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18002, ) на користь Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства (вул. Звенигородська, 6, м. Ватутіне, Черкаська область, 20500, ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 6521 (шість тисяч пятсот двадцять одну) гривню 73 копійки.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 20.03.2019.

Суддя А.В. Руденко