Справа № 813/4319/17
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2019-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/4319/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Залізничного районного відділу м. Львова Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач), в інтересах якого до настання повноліття діяла законний представник ОСОБА_2 (мати), 27.11.2017 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Залізничного районного відділу м. Львова Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (далі Залізничний РВ м. Львова ГУ ДМС України у Львівській області, відповідач). Позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Залізничного районного відділу м. Львова Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області та зобовязати відповідача оформити і видати бланк паспорта ОСОБА_1 у формі паспортної книжечки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у звязку з досягненням шістнадцятирічного віку ОСОБА_1 звернувся до Залізничного РВ м. Львова ГУ ДМС України у Львівській області із заявою про видачу паспорта громадянина України виключно у формі паспортної книжечки. У відповідь на свою заяву отримав лист від 11.01.2017, в якому відповідач повідомив, що згідно постанови Кабінету Міністрів України № 302 від 25.03.2015 для всіх категорій громадян, починаючи з чотирнадцятирічного віку оформлення паспорта громадянина України здійснюється тільки у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. 17.10.2017 законні представники ОСОБА_1, його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повторно звернулись до Залізничний РВ м. Львова ГУ ДМС України у Львівській області із заявою щодо видачі їх неповнолітньому синові бланк паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки. Цю заяву подали на особистому прийомі начальнику Залізничний РВ м. Львова ГУ ДМС України у Львівській області ОСОБА_5 27.10.2017 відповідач надав заявникам відповідь на їх заяву листом за вих. №14/3606 аналогічного змісту, що і в попередньому листі (відмова видати паспорт у формі книжечки обґрунтована зміною законодавства та переходом на паспорт у формі картки з безконтактним носієм інформації). Позивач вказує, що відповідач не прийняв жодного рішення про відмову чи про видачу ОСОБА_1 паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки та не навів будь-яких правових підстав для відмови в проведенні оформлення заявнику паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки. Позивач посилається на те, що Положенням про паспорт громадянина України передбачено дві форми паспорта громадянина України: книжечка і картка. 15.11.2018 ОСОБА_1 став повнолітнім. У відповіді на відзив (а.с. 99-103) позивач вказав, що повністю підтримує позов, поданий в його інтересах матірю ОСОБА_2 та висловлює незгоду з відзивом відповідача. Додатково позивач звернув увагу суду, що правовими підставами його позову є Закон України «Про громадянство України» та постанова Верховної Ради України від 25.06.1992 № 2503-ХІІ «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон». Стверджує, що норми цих законодавчих актів щодо оформлення та видачі паспорту у формі книжечки не порушують принцип поваги до приватного життя, оскільки не повязані з електронною обробкою персональних даних, згоду на яку ні його батьки, ні сам позивач не давав.

Відповідач позов не визнає з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с. 44-47), запереченні на відповідь на відзив від 13.02.2019 (а.с. 107), просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі. Зокрема, представник відповідача зазначає, що на день звернення батьків неповнолітнього ОСОБА_1 територіальний підрозділ ГУ ДМС України у Львівській області був забезпечений матеріально-технічними ресурсами, необхідними для оформлення та видачі паспорта громадянина України, зразки бланка якого затверджені Постановою № 302. При цьому представник відповідача звернув увагу суду, що заяви ОСОБА_1 від 29.12.2016 та його батьків від 17.10.2017 про оформлення паспорта громадянина України у вигляді книжечки подані у довільній формі та не відповідають взірцю заяви, затвердженому Порядком оформлення і видачі паспорта громадянина України, до заяви заявник не надав документ про сплату державного мита та оригінал свідоцтва про народження. За таких обставин заяви позивача були розглянуті в порядку Закону України «Про звернення громадян» та листи-відповіді Залізничного РВ м.Львова ГУ ДМС України у Львівській області не є рішенням субєкта владних повноважень про відмову у видачі паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки.

Ухвалою від 22.02.2018 суд провадження у цій справі було зупинене до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі № Пз/9901/2/18. У звязку з набранням законної сили судовим рішенням у зразковій справі № 806/3265/17 (№ Пз/9901/2/18) суд поновив провадження у цій справі.

Суд заслухав пояснення учасників справи, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив такі фактичні обставини справи і відповідні їм спірні правовідносини:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку із досягненням шістнадцятилітнього віку, 29.12.2016 звернувся до Залізничного РВ м. Львова ГУ ДМС України у Львівській області із заявою, просив видати паспорт на паперовому носії без присвоєння цифрового ідентифікатора особи і без зняття біометричних даних через релігійні переконання (а.с.9).

Залізничний РВ м. Львова ГУ ДМС України у Львівській області листом від 11.01.2017 вих.№ 14-58 повідомив ОСОБА_1 про результати розгляду його заяви. В листі, з посиланням на постанову КМ України від 25.03.2015 № 302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вручення повернення державі, знищення паспорта громадянина України» відповідач вказав, що для всіх громадян, починаючи з чотирнадцятого віку оформлення паспорта громадянина України здійснюється тільки у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Також відповідач в листі зазначив про те, що територіальні підрозділи ДМС, які мають відповідне обладнання для оформлення паспорта громадянина України у формі картки, прийом заяв на оформлення паспорта громадянина України зразка 1994 року не здійснюють (а.с. 10).

17.10.2017 законні представники позивача ОСОБА_2, ОСОБА_4 (батьки позивача) на особистому прийому в начальника Залізничного РВ м. Львова ГУ ДМС України у Львівській області ОСОБА_5 подали заяву, в якій просили видати бланк паспорта громадянина України їх неповнолітньому синові ОСОБА_1 у вигляді паспортної книжечки, форма якої не заборонена діючим законодавством України; проставити відмітку місця проживання у паспорті; провести реєстрацію громадянства України і внесення запису про набуття особою громадянства України спеціально уповноваженим на те органом у відповідні облікові документи. В цій заяві батьки не дали згоду на оформлення їх синові паспорта у формі пластикової картки ІD-1 та відмовились від оформлення з електронним безконтактним носієм з електронним чіпом. В заяві законні представника просили у разі відмови оформити бланк паспорта у вигляді паспортної книжечки дати конкретну відповідь та повідомити про це в письмовій формі. До заяви додали дві фотокартки розміром 3,5х4,5, копію свідоцтва про народження, довідку про реєстрацію місця проживання (а.с. 11-12).

Про результати розгляду цієї заяви Залізничний РВ м. Львова ГУ ДМС України у Львівській області інформував заявників листом від 27.10.2017 вих.№ 14-3606. Відповідь містить аналогічні мотиви до наведених у раніше у листі від 11.01.2017 вих.№ 14-58 (а.с. 13).

При прийнятті рішення суд керується такими нормами права:

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 32 Конституції України визначено, що не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов'язки осіб, на ім'я яких видані такі документи визначає Закон України «Про єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 № 5492-VІ (далі Закон № № 5492-VІ).

Відповідно до частини першої статті 4 цього Закону Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.

Згідно з підпунктом «а» пункту 1 частини першої статті 13 Закону № 5492-VI одним із документів Реєстру, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, зазначено паспорт громадянина України.

Відповідно до частини третьої статті 13 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт України, службовий паспорт України, […] містять безконтактний електронний носій.

За частинами першою, другою статті 14 Закону №5492-VI форма кожного документа встановлюється цим Законом.

Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону № 5492-VI бланки документів, які містять безконтактний електронний носій, виготовляються відповідно до вимог державних (національних) та міжнародних стандартів та з урахуванням рекомендацій Міжнародної організації цивільної авіації (ICAO) і повинні мати ступінь захисту, що унеможливлює їх підроблення.

Бланки документів, які не містять безконтактного електронного носія, виготовляються відповідно до вимог державних (національних) та міжнародних стандартів і повинні мати ступінь захисту, що унеможливлює їх підроблення.

Згідно з частиною другою статті 15 Закону № 5492-VI бланки документів, якщо інше не визначено цим Законом, виготовляються за єдиними зразками та технічними описами, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Підстави, за яких уповноважений суб'єкт, якщо інше не передбачено цим Законом, має право відмовити заявникові у видачі документа, встановлено в частині сьомій статті 16 Закону № 5492-VI.

Згідно з частинами першою, другою статті 21 Закону №5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов'язаний отримати паспорт громадянина України.

Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини четвертої статті 21 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Перелік інформації, яка вноситься до паспорта громадянина України, визначено у частині сьомій статті 21 Закону № 5492-VI. Він містить, зокрема: унікальний номер запису в Реєстрі; відцифрований образ обличчя особи; відцифрований підпис особи.

Поряд із цим, у статті 7 Закону № 5492-VI визначено перелік інформації про особу, яка вноситься до Реєстру, в якій, крім зазначеного, передбачено, що у разі оформлення паспорта громадянина України до Реєстру за згодою особи вносяться також відцифровані відбитки пальців рук особи (пункт 13 частини першої статті 7).

Інформація, яку тут виокремлено, у розумінні пункту 2 частини першої статті 3 Закону № 5492-VI, є біометричними даними, параметрами, тобто сукупністю даних про особу, зібраних на основі фіксації її характеристик, що мають достатню стабільність та істотно відрізняються від аналогічних параметрів інших осіб.

Відповідно до частини шостої статті 7 Закону № 5492-VI забороняється вимагати від осіб та вносити до Реєстру інформацію, не передбачену цим Законом. Забороняється вимагати від осіб персональні дані, що свідчать про етнічне походження, расу, політичні, релігійні чи інші переконання, звинувачення у скоєнні злочину або засудження до кримінального покарання, а також дані щодо здоров'я або статевого життя.

Відповідно до пунктами 3, 5, 6, 8 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Паспортна книжечка являє собою зшиту в накидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта.

У верхній частині лицьового боку обкладинки зроблено напис "Україна", нижче - зображення Державного герба України, під ним - напис "Паспорт". На внутрішньому лівому боці обкладинки у центрі - зображення Державного прапора України, нижче - напис "Паспорт громадянина України". На першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім'я та по батькові, дата і місце народження. На першій сторінці також вклеюється фотокартка і відводиться місце для підпису його власника. На другу сторінку заносяться відомості про стать, дату видачі та орган, що видав паспорт, ставиться підпис посадової особи, відповідальної за його видачу. Записи засвідчуються мастиковою, а фотокартка - випуклою сухою печаткою. Перша сторінка або перший аркуш після внесення до них відповідних записів та вклеювання фотокартки можуть бути заклеєні плівкою. У разі заклеювання плівкою усього аркуша записи та фотокартка печатками не засвідчуються. Третя, четверта, п'ята і шоста сторінки призначені для фотокарток, додатково вклеюваних до паспорта, а сьома, восьма і дев'ята - для особливих відміток. На десятій сторінці робляться відмітки про сімейний стан власника паспорта, на одинадцятій - шістнадцятій - про реєстрацію постійного місця проживання громадянина. На прохання громадянина до паспорта може бути внесено (сьома, восьма і дев'ята сторінки) на підставі відповідних документів дані про дітей, групу крові і резус-фактор, згоди або незгоди на посмертне донорство анатомічних матеріалів. На внутрішньому правому боці обкладинки надруковано витяг з цього Положення.

Вносити до паспорта записи, не передбачені цим Положенням або законодавчими актами України, забороняється. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.

Разом з тим, на виконання положень частини другої статті 15 та абзацу другого частини другої статті 21 Закону №5492-VI Кабінет Міністрів України 25.03.2015 прийняв Постанову № 302 (у редакції, викладеній згідно з постановою КМ України від 26.10.2016 оку № 745), якою затвердив:

- зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2;

- зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, згідно з додатками 3 і 4;

- Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України.

За змістом пункту 2 Постанови № 302 із застосуванням засобів Реєстру запроваджено:

- з 1 січня 2016 року - оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 р. № 2503-XII;

- з 1 листопада 2016 року оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

Пунктом 3 Постанови № 302 установлено, що до завершення роботи із забезпечення в повному обсязі територіальних підрозділів ДМС матеріально-технічними ресурсами, необхідними для оформлення і видачі паспорта громадянина України, зразки бланків якого затверджено цією постановою, паспорт громадянина України може оформлятися з використанням бланка паспорта громадянина України у формі книжечки; прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 01 листопада 2016 року припиняється.

Відповідно до пунктів 1, 2 додатка 2 «Технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм» до Постанови № 302 бланк паспорта громадянина України (далі - паспорт) виготовляється у формі пластикової картки типу ID-1, що містить безконтактний електронний носій.

У паспорт імплантовано безконтактний електронний носій, який відповідає вимогам нормативних документів України у сфері технічного та криптографічного захисту інформації. Безконтактний електронний носій відповідає вимогам стандарту ISO/IEC 14443 щодо запису і зчитування даних.

До безконтактного електронного носія вноситься інформація, яка зазначена на лицьовому та зворотному боці паспорта, біометричні дані, параметри особи (відцифрований образ обличчя, відцифрований підпис особи), а також дані щодо забезпечення захисту інформації, що внесена на безконтактний електронний носій, відповідно до вимог Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

Пунктом 131 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України визначено, що до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті, вноситься така інформація […] біометричні дані, параметри особи (відцифрований образ обличчя особи, відцифрований підпис особи, відцифровані відбитки пальців рук (за згодою особи).

При вирішенні цього спору суд враховує такі істотні обставини:

у звязку з досягненням шістнадцятирічного віку ОСОБА_1 звернувся до Залізничного РВ м. Львова ГУ ДМС України у Львівській області із заявою про видачу паспорта громадянина України на паперовому носії без присвоєння цифрового ідентифікатора особи і без зняття біометричних даних. На його заяву Залізничний РВ м. Львова ГУ ДМС України у Львівській області надав відповідь листом від 11.01.2017 вих.№14-58, в якому, з посиланням на постанову КМ України від 25.03.2015 № 302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вручення повернення державі, знищення паспорта громадянина України» повідомив заявника про те, що для всіх громадян, починаючи з чотирнадцятого віку оформлення паспорта громадянина України здійснюється тільки у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Законні представники ОСОБА_1, його батьки, повторно звернулися до відповідача із заявою про видачу бланка паспорта громадянина України їх неповнолітньому синові ОСОБА_1 у вигляді паспортної книжечки. Територіальний підрозділ ДМС надіслав законним представникам позивача аналогічний за змістом лист. У відзиві на позовну заяву відповідач посилається на те, що заява ОСОБА_1 від 29.12.2016 та його батьків від 17.10.2017 про оформлення паспорта громадянина України у вигляді книжечки подані у довільній формі та не відповідають взірцю заяви, затвердженому Порядком оформлення і видачі паспорта громадянина України, до заяви заявник не надав документ про сплату державного мита та оригінал свідоцтва про народження.

Оцінюючи аргументи сторін, суд керується такими міркуваннями:

26.02.2018 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду прийняв рішення в зразковій адміністративній справі № 806/3265/17 (Пз/9901/2/18), відповідно до якого відмовив у задоволенні позову особи до Коростенського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності відповідачів та зобов'язання вчинити певні дії. У цьому рішення Верховний Суд дав оцінку заяві, котра була адресована територіальному органу ДМС та вказав таке: «… Звернення позивачки про отримання паспорта громадянина України за формою і змістом не відповідає вимогам до заяви-анкети, на підставі якої до Єдиного державного демографічного реєстру вноситься відповідна інформація про особу заявника та яка є підставою для вчинення територіальними органами і підрозділами ДМС відповідних дій/прийняття рішень щодо оформлення паспорта громадянина України встановленого зразка. Тому зауваження Управління ДМС з цього приводу є слушними. Однак, з огляду на мотиви подання цього позову […], звернення до територіального підрозділу ДМС із заявою-анкетою відповідно до згаданого Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою № 302, слугуватиме підставою для оформлення їй паспорта громадянина України у формі безконтактної картки з імплантованим у неї носієм інформації, а також означатиме, що зазначені в цій заяві відомості, відповідно до названого вище Порядку, підлягатимуть внесенню до Єдиного державного демографічного реєстру, з чим, власне, і не погоджується позивачка. З огляду як на ту кількість спорів, які вже виникли з правовідносин, пов'язаних з такими ж зверненнями громадян України до органів і підрозділів ДМС і з аналогічних підстав відмови останніх в оформленні паспорта громадянина України зразка 1994 року, так і на ті, які виникатимуть надалі у зв'язку з подібними зверненнями, і результатом їх розгляду, зумовленим змінами у правовому регулюванні суспільних відносин у цій сфері, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для ухвалення зразкового рішення, аби сприяти однаковій правозастосовній практиці судів під час вирішення спорів цієї категорії».

Отже, при розгляді зразкової справи Верховний Суд давав оцінку доводам сторін щодо заяви про видачу паспорта у формі книжечки, що за формою та змістом є аналогічною до заяв ОСОБА_1 та його законних представників (батьків) про видачу паспорта громадянина України у формі книжечки, і така заява також не відповідала вимогам до заяви-анкети про видачу паспорта. Попри це, Верховний Суд доводи щодо невідповідності форми заяви позивача формі заяви-анкети не взяв до уваги, а таку справу визнав типовою. Відтак, посилання відповідача у цій справі на недотримання заявниками форми заяви є несуттєвими, а ця справа в розумінні статті 291 КАС України є типовою. Суд також не бере до уваги доводи відповідача на те, що до заяви ОСОБА_1 не додано документ про сплату державного мита та оригінал свідоцтва про народження. Суд констатує, що в листах, адресованих заявнику та його законним представникам відповідач цю обставину не вказував, а лише наголосив, що для всіх громадян, починаючи з чотирнадцятого віку оформлення паспорта громадянина України здійснюється тільки у формі картки, що містить безконтактний електронний носій, а також, що територіальні підрозділи ДМС, які мають відповідне обладнання для оформлення паспорта громадянина України у формі картки, прийом заяв на оформлення паспорта громадянина України зразка 1994 року не здійснюють. Батьки, які подали заяву про видачу їх сину паспорта у формі книжечки, додали до неї копію свідоцтва про народження дитини та, очевидно, мали з собою його оригінал. Попри те, наявність чи відсутність оригіналу свідоцтва про народження дитини не вплинуло на рішення відповідача, що чітко зрозуміло з відповідей Залізничного РВ м. Львова ГУ ДМС України у Львівській області від 11.07.2017 та від 27.10.2017.

За результатами апеляційного оскарження рішення у зразковій справі ОСОБА_6 Верховного Суду постановою № 806/3265/17 (Пз/9901/2/18) від 19.09.2018 рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.03.2018 скасувала та прийняла нове про часткове задоволення позову; визнала протиправною відмову Коростенського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області у видачі особа паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ; зобов'язала Коростенський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області оформити та видати особа паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України № 2503-ХІІ.

ОСОБА_6 Верховного Суду дійшла висновку, що норми Закону № 5492-VI на відміну від норм Положення № 2503-XII (теж діючого на момент виникнення правовідносин) не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім'я та по-батькові та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог ст. 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було «встановлене законом») не було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя, у контексті неможливості реалізації права на власне імя, що становить порушення ст.8 Конвенції.

ОСОБА_6 Верховного Суду вважала, що позбавлення особи можливості отримання паспорта у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у виглядікартки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря.

У відповідності до частини десятої статті 290 Кодексу адміністративного судочинства України ОСОБА_6 Верховного Суду визначила, що ознаками цієї типової справи є:

а) позивач - фізична особа, якій територіальним органом ДМС України відмовлено у видачі паспорту у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ;

б) відповідач - територіальні органи ДМС України;

в) предмет спору - вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв'язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов'язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Відповідно до приписів статті 291 КАС України висновки ОСОБА_6 Верховного Суду у цій зразковій справі належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовом до територіальних органів ДМС України з вимогами видати паспорт громадянина України у формі книжечки, у зв'язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Суд констатує, що ця справа є типовою, тому суд при прийнятті рішення у цій справі враховує висновки ОСОБА_6 Верховного Суду у цій зразковій справі та вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Залізничного районного відділу м. Львова Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області підлягають задоволенню.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

З огляду на викладене вище суд дійшов висновку, що Залізничний РВ м. Львова ГУ ДМС України у Львівській області протиправно відмовив у видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки. З огляду на висновки ОСОБА_6 Верховного Суду належним способом захисту порушених прав позивача є зобовязання відповідача оформити та видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України та враховуючи обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, суд стягує на користь позивача суму сплаченого ним судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 9, 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Залізничного районного відділу у м. Львові Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області у видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.

Зобов'язати Залізничний районний відділ у м. Львові Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (79015, Львівська область, місто Львів, вул. Городоцька, буд. 126) оформити та видати ОСОБА_1 (79025, АДРЕСА_1) паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Залізничного районного відділу у м. Львові Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (79015, Львівська область, місто Львів, вул. Городоцька, буд. 126) на користь ОСОБА_1 (79025, АДРЕСА_1) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 673 (шістсот сімдесят три) гривні 60 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Москаль Р.М.