Справа № 160/2604/19
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 квітня 2019 року Справа № 160/2604/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Промо-сервіс" про звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати у адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промо-сервіс" до Відповідача-1: Держаної фіскальної служби України, до Відповідача-2: Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень №973469/39932350, №973467/39932350 від 01.11.2018р., №986720/39932350, №986719/39932350 від 13.11.2018р., зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

18.03.2019р. (згідно штемпеля поштового зв'зку) Товариство з обмеженою відповідальністю "Промо-сервіс" звернулося з адміністративним позовом до Відповідача-1: Держаної фіскальної служби України, до Відповідача-2: Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення регіональної комісії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №986720/39932350 від 13.11.2018р. про відмову у реєстрації податкової накладної №205 від 28.08.2018р., №973469/39932350 від 01.11.2018р. про відмову у реєстрації податкової накладної №212 від 29.08.2018р., №973467/39932350 від 01.11.2018р. про відмову у реєстрації податкової накладної №213 від 29.08.2018р. та №986719/39932350 від 13.11.2018р. про відмову у реєстрації податкової накладної №214 від 29.08.2018р.;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України провести реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданих позивачем податкових накладних №205 від 28.08.2018р., №212, №213, №214 від 29.08.2018р.

Ухвалою суду від 26.03.2019р. вказаний позов залишено без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України та зобов'язано позивача у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду:

- адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: із зазначенням у ньому викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги до Відповідача-1: Державної фіскальної служби України щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН у відповідності до вимог п.4 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.1 ст.161 цього Кодексу;

- доказів на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: доказів отримання контролюючим органом письмових пояснень щодо реальності господарських операцій у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- оригіналу платіжного документу про сплату судового збору у розмірі 7684,00 грн., у відповідності до вимог ст.ст.4,6 Закону України "Про судовий збір" та ч.3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

01.04.2019р., позивач подав до канцелярії суду клопотання про звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору, у якій просить частково звільнити його від сплати судового збору або відстрочити сплату судового збору на строк до ухвалення рішення у цій справі, посилаючись на те, що в теперішній час позивачем оскаржується 28 рішень контролюючого органу про відмову у реєстрації податкових накладних, в тому числі в судовому порядку 19, окрім того, у зв'язку з тим, що видані позивачем податкові накладні не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, контрагенти підприємства не розраховуються за надані послуги поки не відбудеться реєстрація зазначених податкових накладних в ЄРПН, а тому, як зазначає позивач, такі реалії сьогодення потребують залучення додаткового фінансування для здійснення подальшої господарської діяльності, що є обтяжливим для підприємства.

Розглянувши вказане клопотання, вивчивши надані докази на його підтвердження та наведені у клопотанні обґрунтування, суд не находить підстав для його задоволення щодо часткового звільнення позивача від сплати судового збору або для відстрочення позивачеві сплати судового збору з урахуванням майнового стану сторони, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Згідно ч. 2 ст.8 Закону України "Про судовий збір" визначено, що суд може зменшити розмір судового збору на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення або зменшення розміру сплати судового збору за подання даного позову до суду, суд виходить із того, що з урахуванням правової позиції, викладеної у постанові Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 23.01.2015р. №2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011року №3674-УІ "Про судовий збір", а також у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016р. №2, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

При цьому, вирішуючи такі клопотання, суд повинен врахувати те, що якщо при сплаті необхідних судових витрат середньомісячний дохід особи буде меншим від рівня прожиткового мінімуму, встановленого законом для відповідної категорії осіб, тоді у суду є підстава для застосування заходів щодо зменшення, звільнення, розстрочення або відстрочення сплати судового збору.

Також ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України може бути застосована і до юридичних осіб (зокрема, громадських організацій), якщо у них відсутні достатні кошти на рахунках для оплати судових витрат чи їх рух заблоковано внаслідок арешту.

Разом з тим, як вбачається із вищенаведеного клопотання позивача про часткове звільнення або відстрочення сплати судового збору, позивачем не надано доказів, які б свідчили про майновий стан позивача, який позбавляє позивача можливості сплатити судовий збір за подання даного адміністративного позову, а наведені у клопотанні підстави майнового стану позивача такі як оскарження 28 рішень контролюючого органу, не проведення контрагентами позивача розрахунку за надані послуги та потреби у залученні додаткового фінансування, не можуть бути прийняті судом в якості належного та обґрунтованого доказу щодо неможливості сплатити судовий збір за цим позовом, оскільки доказів відсутності коштів на рахунках позивача суду не надано.

З огляду на наведене, у суду відсутні правові підстави для часткового звільнення позивача від сплати судового збору за подання цього позову до адміністративного суду.

Також відсутні і будь-які підстави у адміністративного суду і щодо відстрочення сплатити судового збору з вищенаведених підстав, так як не проведення контрагентами позивача розрахунку за надані послуги та потреба у залученні додаткового фінансування не є безумовною обставиною, що підтверджує неплатоспроможність підприємства за наявності коштів на рахунках такого підприємства, про що доказів на підтвердження такої неплатоспроможності суду не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у адміністративного суду відсутні обґрунтовані підстави для задоволення клопотання позивача про часткове звільнення або відстрочення йому сплати судового збору при зверненні до суду з даним адміністративним позовом.

Керуючись ст.8 Закону України "Про судовий збір", ст.ст. 133, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Промо-сервіс" про звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати у адміністративній справі №160/2604/19 - відмовити.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст.294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва