Справа № 804/2819/18
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2019 рокуСправа № 804/2819/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
представника позивача представників відповідачаОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю фірми Каскад до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкових повідомлень-рішень, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ Фірма "Каскад" до Офісу великих платників податків ДФС, в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення винесені Заступником начальника управління начальником відділу податкового супроводження підприємств металургійної галузі в Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_7:
- за формою «Р» від 27.12.2017 року № НОМЕР_1, про сплату девять мільйонів пятсот шістдесят вісім тисяч шістсот тридцять шість грн. 50 коп.;
- за формою «Р» від 27.12.2017 року № НОМЕР_2, про сплату девять мільйонів сто тридцять тисяч сімсот шість грн.;
- за формою «ПС» від 27.12.2017 р. № НОМЕР_3, про сплату штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1020 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що контролюючий орган під час проведення перевірки не досліджував первинні документи, висновки щодо недійсності правовідносин з контрагентами та виявлені відповідачем порушення, які зазначені в розділі 4 ОСОБА_8 перевірки, здійснені лише на підставі податкових декларацій та баз АС, що свідчить про проведення камеральної перевірки замість документальної позапланової невиїзної перевірки. Вказав, що всі контрагенти мали необхідний обсяг правосуб'єктності та були зареєстровані як платники податку на додану вартість, пояснення та протоколи допитів контрагентів не можуть слугувати доказами здійснення нереальних господарських операцій, оскільки, керівниками та власниками підприємств-контрагентів були інші особи, всі господарські операції, які вчинялися між позивачем та його контрагентами у періоді, що перевірявся є реальними, підтверджуються первинними документами, вилученими співробітниками правоохоронних органів на підставі протоколу.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, відповіді на відзив, просив позов задовольнити в повному обсязі.
Представники відповідача проти позову заперечували, до суду надали відзив на адміністративний позов, в якому свою позицію обґрунтовував тим, що контролюючим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку, під час проведення перевірки, позивач не надав оригінали первинних документів у звязку із їх вилученням, несвоєчасно повідомив контролюючий орган про втрату документів. Виявлені перевіркою порушення податкового законодавства встановлені вірно, з урахуванням усіх обставин, податкові повідомлення-рішення винесені відповідно до вимог чинного законодавства, у звязку із чим, підстави для задоволення позову відсутні.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.
Перевірка проводилась з 28.09.2017 р. по 13.11.2017 р. Термін проведення документальної позапланової невиїзної перевірки було перенесено з 28.09.2017 р. до дати отримання копій вилучених документів або забезпечення доступу до них, відповідно до наказу ОВПП від 28.09.2017 р. № 2146. Документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ Фірма «Каскад» поновлено з 24 жовтня 2017 року, відповідно до наказу ОВПП ДФС від 19 жовтня 2017 року № 2352 (п. 2.1. Акту перевірки).
За результатами перевірки складений акт від 20.11.2017 року № 160/28-10-46-06-23934596, у висновках зазначено про встановлення порушень:
- п.п.134.1.1. п.134.1. ст. 134, п.135.1. ПК України з урахуванням положень п.п. 14.1.13, 14.1 ст. 14 ПК України, що в свою чергу призвело до заниження суми обєкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 37 762 564,00 грн., внаслідок чого, занижено податок на прибуток на суму 6 797 262, 00 грн.;
- п. 198.1, п.198.2 ст. 198, ст. 201 ПК України, що призвело до завищення суми податкового кредиту на суму 6 379 091, 00 грн. Вищевикладене призвело до порушення п.200.2 ст. 200 розділу 4 ПК України, внаслідок чого, занижено суму ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету всього на суму 6 379 091, 00 грн.
На підставі вказаного акту від 20.11.2017 року Заступником начальника управління начальником відділу податкового супроводження підприємств металургійної галузі в Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_7 винесені податкові повідомлення-рішення:
- за формою «Р» від 27.12.2017 року № НОМЕР_1, про сплату девять мільйонів пятсот шістдесят вісім тисяч шістсот тридцять шість грн. 50 коп.;
- за формою «Р» від 27.12.2017 року № НОМЕР_2, про сплату девять мільйонів сто тридцять тисяч сімсот шість грн.;
- за формою «ПС» від 27.12.2017 р. № НОМЕР_3, про сплату штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1020 грн.
Вказані податкові повідомлення-рішення оскаржено позивачем в адміністративному порядку. Рішенням ДФС України податкові повідомлення-рішення за формою «Р» від 27.12.2017 року № НОМЕР_1, за формою «Р» від 27.12.2017 року № НОМЕР_2, за формою «ПС» від 27.12.2017 р. № НОМЕР_3 - залишено без змін, а скарга без задоволення.
Правомірність прийнятих Офісом великих платників податків ДФС податкових повідомлень-рішень, є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного субєкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких, спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто, протягом розумного строку.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також, відповідальність за порушення податкового законодавства, встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - Податковий кодекс України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.
Згідно із ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також, дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого, покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких, передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого, покладено на контролюючі органи, а також, отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (п.п. 75.1.2. п. 75.2 ст. 75 ПК України).
Відповідно до п. 78.7. ст. 78 ПК України, під час проведення документальної позапланової перевірки підставою для висновків можуть бути документи визначені в ст. ст. 83, 85 цього Кодексу.
Зі змісту 83 статті ПК вбачається, підставами для висновків є:
83.1.1. документи, визначені цим Кодексом;
83.1.2. податкова інформація;
83.1.3. експертні висновки;
83.1.4. судові рішення;
83.1.6. податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.
Відповідно до п. 44.1. ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких, передбачено законодавством.
Таким чином, під час проведення документальної перевірки, підставою для висновків є первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансова звітність, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких, передбачено законодавством, податкова інформація отримана у порядку визначеному законом, експертні висновки, судові рішення, податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких, покладений на контролюючі органи.
В постанові ВСУ України від 11 грудня 2018 року, справа № 820/922/17, адм. провадження № К/9901/2006/17, колегія суддів Касаційного адміністративного суду зазначила, що з метою дослідження фактичного виконання господарських операцій необхідно аналізувати умови договорів позивача з контрагентами, специфіки господарських операцій, а також, досліджувати всі первинні документи складені за результатами таких операцій.
Таким чином, на контролюючий орган під час проведення документальної перевірки покладається обовязок дослідити первинні документи складені за результатами таких операцій. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові ВСУ України від 11 грудня 2018 року, справа № 820/922/17, адм. провадження № К/9901/2006/17.
Пунктом 44.5. статті 44 ПК України передбачено, що у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації. У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах, визначених цим підпунктом строків.
Відповідно до п. 44.6. ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті, платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
У разі, коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також, виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого, покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов'язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів. Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу. У разі, якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них (п 85.9. ст. 85 ПК України).
В Постанові ВСУ від 23 жовтня 2018 року, справа № 826/7971/15, адм. провадження № К/9901/9333/18 визначено, відсутність первинних документів, у звязку із їх вилученням, не є підставами для визнання спірних господарських операцій нереальними.
Відповідно до підпункту 75.1.1. п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною перевіркою є перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також, даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
Предметом камеральної перевірки, також, може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобовязання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Згідно з п.2.4. акту, узагальнений перелік документів, який було використано при проведенні перевірки міститься в додатку № 2 до акту перевірки та є його невідємною частиною. Згідно із додатком № 2 до акту, використано під час перевірки наступні документи:
- Податкові декларації з податку на прибуток за 1 кв. 2016 р. від 10.05.2016 року № НОМЕР_4, 1 півріччя 2016 року від 06.08.2016 року № НОМЕР_5, 1-3 кв. 2016 року від 09.11.2016 року № НОМЕР_6, 1-4 кв. 2016 року від 09.02.2017 року № НОМЕР_7 (звітні) та уточнюючи розрахунки до них;
- Податкові декларації з податку на прибуток за 1 кв. 2017 року від 10.05.2017 року № НОМЕР_8, 1 півріччя 2017 року від 09.08.2017 року № НОМЕР_9 (звітні) та уточнюючи розрахунки до них;
- Податкові декларації з податку на додану вартість за 2015, 2016, 2017 р.р.
Відповідно до п. 2.7. акту перевірки, під час опрацювання декларації використовувалась інформація компютерних баз даних та автоматизованих інформаційних систем ДФС: АС «Співставлення реєстру виданих та отриманих податкових накладних та Єдиного реєстру податкових накладних»» Єдиний реєстр податкових накладних; Картка платника податків (відомості щодо податкової історії); ІС «зустрічні звірки»; «Податковий аудит»; «Аналітична система»; «Обробка ПЗ та платежів», «облік платежів» в складі АІС «Податковий блок», ІС «Аудит» підсистема 2.19, податкова інформація, отримана контролюючим органом у спосіб, який передбачений ст. 72, 73, 83 Податкового Кодексу України.
04.03.2019 р. представники відповідача в судовому засіданні надали пояснення, що Дніпропетровське управління Офісу великих платників податків ДФС провів перевірку на підставі податкових декларацій та баз АС ДФС.
Отже, податковим органом було фактично проведено камеральну, а не документальну позапланову невиїзну перевірку.
З акту перевірки, стор. 6 акту вбачається, що листом від 30.10.2017 р. № 255 ТОВ Фірма «Каскад» повідомило Дніпропетровське управління Офісу великих платників податків ДФС про втрату документів щодо походження та якості товару, наказу про облікову політику підприємства, журнал виданих довіреностей та головні книги. Згідно листа підприємства від 03.11.2017 № 352 ТОВ Фірма «Каскад» звернулось до Самарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області щодо втрати документів 30.10.2017 р. Вищевказані обставини підтверджуються і матеріалами справи (Т.2 а.с. 37-41).
Отже, 30.10.2017 р. позивач встановив факт втрати оригіналів вищевказаних документів про що одразу - 30.10.2017 р. повідомив і органи поліції і контролюючий орган, тобто, у 5 (пятиденний) строк визначений ПК України.
З наведеного вбачається, що доводи контролюючого органу про недотримання позивачем вимог п. 44.5 щодо неповідомлення у пятиденний строк про факти втрати документів, викладені в ОСОБА_8 перевірки на стор. 5, є необґрунтованими і не доведені належними та допустимими доказами.
Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно п. 44.3, 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України, платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого, покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням, відповідно до статті 39 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої, використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.
У разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.
Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.
У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах, визначених цим підпунктом строків.
Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що на платника податків покладається обов'язок по веденню обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, яке має здійснювались на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів. Втрата вказаних документів породжує у платника податків обов'язок по повідомленню контролюючого органу про таку обставину протягом 5 днів та відновленню втрачених документів протягом 90 календарних днів. В свою чергу, у разі втрати платником податків вказаних документів та повідомлення про це податкового органу, термін проведення перевірки має бути перенесений до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.
Відтак, з огляду на вказані правові приписи, податковий орган, після отримання від позивача листа про втрату документів, мав перенести терміни проведення перевірки до дати відновлення та надання документів до перевірки, але не більше 90 календарних днів з дня повідомлення про їх втрату, що всупереч вказаним нормам, останнім зроблено не було.
Як зазначалося раніше, в п. 2.1. акту перевірки зазначено, що перевірка проводилась у період з 28.09.2017 р. по 13.11.2017 р. За таких умов, лист прокуратури Дніпропетровської області від 15.11.2017 р. № 04/5-3294-15 складено та направлено до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС після закінчення проведення перевірки. Окрім цього, на стор. 5 акту перевірки контролюючий орган зазначив, що інформації щодо подальшого відображення вартості придбаних товарів (послуг) за синтетичними регістрами бухгалтерського обліку не є втраченою чи знищеною, а є заблокованою, а відтак, вищевказана інформація не підлягає відновленню, відповідно до п. 44.5 ст. 44 ПК України.
Відповідно до наданих пояснень представником відповідача 04.03.2019 р. в судовому засіданні, під час проведення перевірки у перевіряючого був офіційний документ протокол обшуку вилучених документів ТОВ Фірма «Каскад», який не було визнано підробленим і жодну особу не була притягнута до кримінальної відповідальності за ознаками ст. 358 або 366 КК України.
11.03.2019 року було допитано в якості свідка заступника директора ТОВ Фірма «Каскад» ОСОБА_15, який пояснив, що в 2017 р., точної дати не памятає, в приміщенні ТОВ Фірма «Каскад», який знаходиться за адресою: вул. Гаванська, 4, м. Дніпро, співробітниками правоохоронних органів було проведено обшук під час якого, вилучені оригінали документів, перелік яких було відображено в протоколі обшуку та додатку до нього, такі самі пояснення містяться в матеріалах справи в протоколі опитування особи за її згодою від 19.07.2018 року (Т.4 а.с. 9-12).
18.03.2019 р. старшим слідчим з ОВС пятого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ОВПП ДФС ОСОБА_8 в залі судового засідання були надані пояснення, відповідно до яких, 01.09.2017 р. в м. Дніпрі не знаходився, обшук в приміщенні ТОВ Фірма «Каскад» не проводив, документи не вилучав, протокол обшуку від 01.09.2017р. не складав та його не підписував.
Відповідно до ст. 103 КПК України, процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися:
2) на носії інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії;
3) у журналі судового засідання.
Відповідно до ч.1 ст. 104 КПК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі.
Відповідно до ч.9 ст. 236 КПК України, другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сімї або його представникові. При проведенні обшуку на підприємстві, в установі або організації другий примірник протоколу вручається керівнику або представникові підприємства, установи або організації.
З урахуванням вищевикладеного, протокол обшуку із доданим до нього описом вилучених документів є єдиним документом, який підтверджує факт вилучення документів.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ст. 94. КАС України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
В матеріалах справи міститься фотокопія протоколу обшуку від 01.09.2017 р. з додатками, яка не завірена, відповідно до вимог ст. 94 КАС України, а відтак, цей документ в розумінні вимог КАС України не є доказом у справі.
Пояснення надані в судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_8, а також, копії листів Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України не спростовують порушень, допущених податковим органом під час проведення перевірки.
Пунктом 85.9. ст. 85 ПК України визначено, що у разі, коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також, виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого, покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов'язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів. У разі, якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.
Взаємовідносини ТОВ ФІРМА «КАСКАД» з ТОВ «ДІОЙЛ-ЛТД», ТОВ «ЮПОКОМ», ТОВ «КОЛУМБІЯ ТРЕЙД», ТОВ «ДЕРУЕНТ», ТОВ «МІРА ОЛІМПІЯ», ТОВ «НИМФАГРЕТ» досліджено під час проведення іншої документальної виїзної перевірки Дніпропетровським управління ОВП ДФС за період травень 2015 липень 2017 року, за результатами якої, складено акт від 13.11.2017 р. № 153/28-10-46-06-23934596, у звязку із чим, оцінка вищевказаним обставинам не надається.
На стор. 38 ОСОБА_8 перевірки контролюючим органом зазначено, що враховуючи встановлені в ході перевірки обставини вищезазначеними контрагентами позивача внесено недостовірні дані податкових накладних, Єдиного реєстру податкових накладних щодо нереальності господарських операцій з поставки ТМЦ, послуг ТОВ ФІРМА «КАСКАД».
Посилання контролюючого органу на пояснення ОСОБА_17, колишньої дружини ОСОБА_16 (директора ТОВ «Родаг») є необґрунтованими, зважаючи на те, що згідно з копією протоколу допиту, вищевказані особи станом на 13.12.2016 р. розлучились три роки тому з особистих причин, стосунки з ОСОБА_16 підтримує через соціальну мережу у інтернеті, його мобільного телефону не має. Таким чином, показання не містять у собі встановлених обставин, які б свідчили про невиконання контрагентом своїх договірних зобовязань саме по господарських відносинах з позивачем або встановлення обставин, які б свідчили про фіктивність (нереальність) господарських операцій між вказаними субєктами господарювання.
Доводи контролюючого органу щодо пояснень ОСОБА_18, який був директором ТОВ «Глобалхілл» та в ході опитування пояснив, що став директором та засновником за грошову винагороду, не планував займатися господарською діяльністю, ніякі угоди не підписував, первинно-бухгалтерські документи не підписував, а також, вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27 вересня 2017 року, справа № 202/5731/17, провадження № 1-кп/202/374/2017, спростовуються копіями документів, з яких вбачається, що у період наявних господарських відносин директором та засновником була інша особа ОСОБА_13 (Т.3 а.с. 242-246).
З акту перевірки вбачається, ТОВ ФІРМА «КАСКАД» по взаємовідносинам з ТОВ «ЛАЯРД» включено до податкового кредиту декларації з ПДВ за листопад 2015 року податкові накладні зареєстровані в ЄРПН в липні 2015 року (з номенклатурою товару обробка металопрокату) на загальну суму ПДВ 359 420, 40 грн. В матеріалах справи містяться письмові пояснення відповідача до яких долучено протокол допиту керівника ТОВ «Лаярд» гр-ки ОСОБА_20 Згідно наданих показань, їй запропонували зареєструвати підприємство за грошову винагороду, стала формально засновником та директором, фактично діяльності не вела.
Вищевказані пояснення не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки, із матеріалів справи вбачається, що керівником ТОВ «Лаярд» була інша особа ОСОБА_21 (Т. 3 а.с. 247-250).
З акту перевірки вбачається, ТОВ ФІРМА «КАСКАД» по взаємовідносинам з ТОВ «ІСЛАНД ГРУП» включено до податкового кредиту декларації з ПДВ за липень 2016 року, податкові накладні зареєстровані в листопаді 2015 року (з номенклатурою товару обробка металопрокату) на загальну суму ПДВ 166 666, 67 грн.
З акту перевірки вбачається, ТОВ ФІРМА «КАСКАД» по взаємовідносинам з ТОВ «АГРО ХІМ ТРЕЙД» зареєстровано податкові накладні (з номенклатурою сталевий рулон оцинкований імпортного походження) за серпень 2016 р. на суму ПДВ 500 407,20 грн. (включено до податкового кредиту декларації з ПДВ за вересень 2016 року 459 183, 60 грн., листопад 2016 року 41 223, 6 грн.), за вересень 2016 року на суму ПДВ 506 883, 62 грн. (включено до податкового кредиту декларації з ПДВ за вересень 2016 року 77 228, 72 грн., за листопад 2016 року 348 994, 90 грн., за грудень 2016 року 80 660, 0 грн.).
З акту перевірки вбачається, ТОВ ФІРМА «КАСКАД» по взаємовідносинам з ТОВ «БЛАДВЕЙН» до складу податкового кредиту включені податкові накладні (з номенклатурою товару обробка металопрокату), зареєстровані в серпні 2015 року на загальну суму 1 006 860, 00 в т.ч. ПДВ 167 810, 00 грн. та включено до податкової декларації з ПДВ за листопад 2015 р.
З акту перевірки вбачається, ТОВ ФІРМА «КАСКАД» по взаємовідносинам з ТОВ «МК ГЕФЕСТ» до складу податкового кредиту включено податкові накладні (з номенклатурою товару труба в асортименті) на загальну суму 2 364 784, 56 грн., в т.ч. ПДВ 394 130, 76 грн.
З акту перевірки вбачається, ТОВ ФІРМА «КАСКАД» по взаємовідносинам з ТОВ «ОСОБА_22 СЕРВІС» до складу податкового кредиту липня 2016 року включено податкові накладні зареєстровані у липні 2016 року (з номенклатурою товару лист г/к, дріт) на загальну суму 3 064 349, 70 грн., в т.ч. ПДВ 510 724, 95 грн. Наданий протокол допиту керівника ТОВ «ОСОБА_8 ОСОБА_9» ОСОБА_23 також, не може бути належним доказом у справі, оскільки, у період здійснення господарських взаємовідносин з позивачем, фактично керівником і власником була інша особа, а саме, ОСОБА_24, який і виписував податкові накладні (Т, 3 а.с. 236-241).
З акту перевірки вбачається, ТОВ ФІРМА «КАСКАД» по взаємовідносинам з ТОВ «КФ БІЗНЕСЕКСПЕРТ» до складу податкового кредиту травня 2015 року включено податкові накладні, зареєстровані у травні 2015 року (з номенклатурою товару обробка металопрокату), на загальну суму 6 206 112, 00 грн., в т.ч. ПДВ 1 034 352, 00 грн.
Також, варто зазначити, що посилання фіскального органу в акті перевірки на наявність кримінальних проваджень та на свідчення посадових осіб контрагентів позивача в межах кримінальних проваджень щодо їх непричетності до здійснення господарських операцій, не береться судом до уваги, оскільки, в силу статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. З огляду на викладене, суд вважає, що окремі документи з матеріалів кримінального провадження за відсутності вироку, що у встановленому законом порядку набрав законної сили, не можуть вважатися доказом, на який податковий орган вправі посилатися в обґрунтування безтоварності операції.
Крім того, перелік матеріалів, які можуть бути використані посадовими особами для висновків за результатами перевірок, визначено пунктами 77.8, 78.7 та 83 ПК України. Окремі документи з матеріалів кримінальних проваджень (за виключенням судових рішень), як-то протоколи допиту учасників кримінального провадження, письмові пояснення осіб, постанови слідчих, тощо, не віднесені до такого переліку. Відповідно до положень КПК України, підставами для висновків суду є відомості, отримані судом під час судового засідання, і суд не в праві обґрунтовувати свої рішення показаннями даними слідчому або прокурору, тобто, протокол допиту сам по собі не є доказом навіть в межах власне кримінального провадження.
Із акту перевірки вбачається, згідно даних ЄРПН встановлено відсутність придбання вищезазначеними контрагентами товару, а також, згідно даних податкової звітності у платників податків відсутні власні виробничі, складські та будь-які інші приміщення, за якими б відбувалось відвантаження на адресу позивача.
Суд зазначає, що посилання відповідача на відсутність у зазначених контрагентів -постачальників об'єктивної можливості для виконання поставки товарів в силу відсутності основних засобів та робочого персоналу, є безпідставним і незаконним, адже, укладення трудового договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки; податкове законодавство не ставить право платника на податковий кредит в залежності від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів постачальником.
Крім того, з акту перевірки вбачається, що за даними компютерної автоматичної системи «Картка платника» АІС «Податковий блок» встановлено, що у контрагентів позивача були працівники, а саме: на ТОВ «РОДАГ» за 1 кв. 2016 року працювало 8 осіб, на ТОВ «ЛАЯРД» за 3 кв. 2015 року працювало 10 ос., на ТОВ «ІСЛАНД ГРУП» за 3 кв. 2015 року працювало 10 ос., на ТОВ «РОДАГ» за 1 кв. 2016 року працювало 8 осіб, на ТОВ «АГРО ХІМ ТРЕЙД» за 3 кв. 2016 р. працювало 5 ос., на ТОВ «ГРЕЙТ УЗ» за 2 кв. 2016 р. штатна чисельність складає 7 осіб, на ТОВ «БЛАДВЕЙН» за 3 кв. 2015 р. працювало 8 ос., на ТОВ «МК ГЕФЕСТ» працювала 1 особа, на ТОВ «ГЛОБАЛХІЛЛ» за 3 кв. 2016 року працювало 7 осіб, на ТОВ «ОСОБА_22 СЕРВІС» працювала 1 особа, на ТОВ «КФ БІЗНЕСЕКСПЕРТ» працювала 1 особа, на ТОВ «ГЛОТТЕР» за 1 кв. 2016 року працювало 10 осіб.
Щодо посилання відповідача на невідповідність придбаного асортименту реалізованій продукції, суд зазначає, що, як було з'ясовано під час судового розгляду справи, податковим органом не була встановлена відсутність придбання товарів контрагентами позивача. Відсутні акти перевірок контрагентів; аналіз попередніх ланцюгів постачання контрагентами виконаний лише за місяць, в якому придбавалися товари позивачем, на підставі даних інформаційних баз відповідача, а саме, на підставі реєстру податкових накладних що, на думку суду, не може бути підставою для визначення реальності операцій між позивачем та вказаними контрагентами, оскільки, ці факти податковим органом повністю не досліджені.
Відповідачем на момент проведення перевірки не встановлено жодним чином відсутність дієздатності контрагентів позивача. Як вбачається з відомостей, викладених в акті, всі зазначені контрагенти ТОВ ФІРМА «КАСКАД» були належним чином зареєстровані, в тому числі, як платники відповідного податку, на дату здійснення господарських операцій не перебували в стані припинення, тобто, мали відповідну правосуб'єктність.
Відповідно до положень п.36.1, 36.5, 38.1, 44.1, 47.1, 49.2 ПК України обчислення, декларування та/або сплата суми податку та збору є персональним податковим обов'язком кожного окремого платника податків, який і несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку. Тобто, платник податку несе самостійну (персональну) відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Окрім того, згідно закріпленого в Конституції України принципу індивідуалізації відповідальності, жодна особа не може нести відповідальність за дії третіх осіб. Тобто, платник податку, яким при здійсненні господарської діяльності додержано всіх норм податкового законодавства, не зобов'язаний нести відповідальність за дії інших осіб.
Правомірність саме такого підходу підтверджується і позицією Верховного Суду. Так, Верховний Суд України у своєму рішення від 29.10.2010 року у справі №21-14-а10 підтвердив, що «несплата продавцем чи його контрагентом податку на додану вартість до бюджету, у разі фактичного здійснення господарської операції, не впливає на формування податкового кредиту покупцем та не є підставою для позбавлення останнього права на відшкодування цього податку, якщо він виконав усі передбачені законом умови отримання такого відшкодування і має всі документальні підтвердження розміру заявленого податкового кредиту».
У рішенні від 31.01.2011 у справі №21-47а10 Верховний Суд України, також зазначив, що якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.
Наведене узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява №3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також, сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності».
Неможливість притягнення до відповідальності юридичних осіб за неправомірні дії їх контрагентів, підтверджується й іншими рішеннями Європейського суду з прав людини.
Вищенаведений висновок Європейський суд з прав людини повторно підтвердив у рішенні від 18.03.2010 року по справі «Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії». При цьому, у п.23 даного рішення Європейський суд з прав людини наголошує, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов'язків як платника податку на додану вартість, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника з тим, щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Втім, зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Сепорт Сентре) це не мало б.
Отже, Європейський суд з прав людини чітко констатує правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через будь-які негаразди із його контрагентом.
На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що представниками відповідача в судовому засіданні не доведено, що оскаржувані податкові - повідомлення рішення прийняті законно, обґрунтовано, тобто, з урахуванням усіх обставин, суд дійшов висновку, що податкові - повідомлення рішення, є протиправними та підлягають скасуванню.
В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі. Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку, суд витребовує названі документи та матеріали, а якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (частина 5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
На підставі викладеного, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ Фірма «Каскад» підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо судового збору, відповідно до вимог ст. 139 КАС України, суд зазначає наступне.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірми Каскад за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України судові витрати у розмірі 280 505, 45 грн.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю фірми Каскад до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України, а саме:
- за формою Р від 27.12.2017 року № НОМЕР_1 про сплату девять мільйонів пятсот шістдесят вісім тисяч шістсот тридцять шість грн. 50 коп., із них 6 379 091 грн. збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), 3 189 545, 50 грн. сума за штрафними фінансовими санкціями, застосовані за порушення п. 198.1, 198.2 ст. 198, 201 ПК України;
- за формою Р від 27.12.2017 року № НОМЕР_2 про сплату девять мільйонів сто тридцять тисяч сімсот шість грн., із них 6 797 262, 00 грн. збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток приватних підприємств, 2 333 444, 00 грн. сума за штрафними фінансовими санкціями, застосовані за порушення п.п. 134.1.1п.134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України;
- за формою ПС від 27.12.2017 року № НОМЕР_3, про сплату штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1020 грн., застосованих за порушення п. 44.3 ст. 44 ПК України.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 03 квітня 2019 року.

Суддя ОСОБА_1