Справа № 326/10/19
Суддя: Стріжакова Т. В.
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №326/10/19
Провадження № 2-а/326/1/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого Стріжакової Т.В.

при секретареві Філанової В.І.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Приморську адміністративну справу за позовом ОСОБА_3, в інтересах якого діє представник ОСОБА_1, до до інспектора групи реагування патрульної поліції №2 Приморського відділення поліції Бердянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора групи реагування патрульної поліції №2 Приморського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області. Свої вимоги мотивував тим, що постановою інспектора ГРПП №2 Приморського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 через невиконання вимоги дорожнього знаку 3.41 «Контроль» та скоєння правопорушення, яке полягало у здійсненні проїзду не зупиняючи транспортний засіб, відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП018 №524211 від 21.12.2018. Він визнаний винним у порушенні п.8.4 «в» ПДР України та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. З постановою він не згоден, вважає її такою, що не відповідає чинному законодавству, складеною з істотнім порушенням його прав, в звязку з наступним.

В порушення вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженій наказом МВС України №1376 від 06.11.2015, посадовою особою, що склала постанову не було дотримано низки обовязків, зокрема поліцейський не ознайомив його зі змістом ст.268 КУпАП та ст.55, 56, 59, 63 Конституції України. В ході розгляду справи посадовою особою не встановлено відомостей, що стосуються позивача: майновий стан, наявність осіб на утриманні тощо. Було порушено процедуру розгляду адміністративної справи передбаченої ст.245, 276, 283 КУпАП, а саме: справу було розглянуто на місці зупинки транспортного засобу, що в свою чергу не дало позивачу можливості у повному обсязі скористатись своїми правами та унеможливило виконання вимог щодо повного, всебічного і обєктивного зясування обставин справи. Працівником поліції ОСОБА_2 в постанові відносно нього допущено скорочення своєї посади. Найменування органу, в якому він працює, зазначено не повністю. У графі «постановив» не зазначено обставин, які помякшують або обтяжують відповідальність. Свідків при складанні постанови не було взагалі.

Вважає, що досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до нього у вказаних спірних правовідносинах, необхідно перевірити, чи були у інспектора підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення про визнання позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності регулюється КУпАП. У положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас ці положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності. Отже, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015 у справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст. 276 КУпАП дав офіційне тлумачення цій нормі, вказавши, що положення ч.1 ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В мотивувальній частині рішення Конституційний Суд України зазначив, що у ч.ч.1,2 ст.258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. До цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: вимог пожежної безпеки в лісах (с.77); правил полювання (ч.1 ст.85); правил рибальства (ч.3 ст.85); правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (ст.107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (ч.3 ст.109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (ч.3 ст.116-2); провезення ручної поклажі понад установлені норми і неоплаченого багажу (ст.134); безквитковий проїзд (ст.135); прояв неповаги до суду (ст.185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у цих випадках фактично відбувається у скороченому провадженні. Тому всі інші види правопорушень, в тому числі передбачені ст.121 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Скорочене провадження у справах про такі адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у ст.ст.257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

У пункті 2.4 Рішення вказано, що аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у ст.ст.258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні ч.1 ст.276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Спірна постанова інспектором ГРИП №2 ОСОБА_2 винесена відразу ж безпосередньо на місці, тобто з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, передбачених ст.268 КУпАП. зокрема, користуватися кваліфікованою юридичною допомогою при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а тому така постанова є протиправною та підлягає скасуванню в судовому порядку.

На підтвердження встановленого в постанові вчиненого позивачем адміністративного правопорушення, доказів щодо порушення п.8.4 «в» Правил дорожнього руху України, передбачених ст.251 КУпАП, зокрема, пояснень свідків, речових доказів, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису тощо, окрім адміністративного протоколу, відповідачем під час винесення постанови надано не було. Знак 3.41 встановлено з порушенням нормативних актів, знак був на відстані 25-30 см від землі, його нижня частина перекривала покришка. В цьому він впевнився після того, як зупинив свій автомобіль.

Просить: 1) скасувати постанову інспектора групи реагування патрульної поліції №2 Приморського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №524211 від 21.12.2018; 2) закрити провадження по адміністративній справі у відношенні нього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.122 КУпАП (а.с.1-3)

Ухвалою суду від 04.01.2019, якою прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам розяснені положення КАС, у тому числі відповідачу розяснено право подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, на яких він ґрунтується, розяснено, що у разі ненадання ним відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами (а.с.11,12).

В судове засідання позивач ОСОБА_3, повідомлений в установленому порядку про час та місце розгляду справи, не зявився, направив для участі у справі свого представника.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 дав пояснення, аналогічні викладеним у позові, додатково зазначив, що у порушення зазначених в позові Інструкцій та вимог КУпАП інспектор ГРПП №2 Приморського ВП ОСОБА_2 розгляд справи на проводив взагалі. Він обмежився складанням постанови, при цьому не розяснив ОСОБА_3 права, передбачені ч.1 ст.268 КУпАП та ст.ст.55,56,59,63 Конституції України, при цьому надав суду неправдиві свідчення вказуючи, що перед початком розгляду справи ОСОБА_3 розяснювалися права як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відповідач не встановив, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу тощо. Як наслідок, зазначив в постанові, що адміністративне правопорушення ОСОБА_3 вчинив 21.12.2018 о 13 год. 20хв., а згідно із відеозаписом, який відповідачем було передано суду як доказ, час на відео починається з 12 год. 39 хв. В цей час транспортний засіб під керуванням ОСОБА_3 вже було зупинено відповідачем, і скоїти правопорушення у час, зазначений у постанові ОСОБА_3 не міг.

В постанові зазначено, що правопорушення ОСОБА_3 скоїв на вулиці Мелітопольське Шосе в місті Приморську Запорізької області, при цьому не зазначено, де конкретно, було скоєне ОСОБА_3 правопорушення, не вказано номера будинку, іншого орієнтиру. В постанові зазначено, що до неї додаються пояснення свідків. Отже у розгляді справи повинні були приймати участь ці свідки, та вони повинні були бути заслуханими. Разом із тим, згідно з відеозаписом такі особи не присутні під час складання ОСОБА_2 постанови, їх пояснення як доказ скоєння правопорушення ОСОБА_3 не надавалися, отже докази правопорушення при винесенні постанови не досліджувалися. Інспектор перед складанням постанови розяснив ОСОБА_3 тільки право оскаржити постанову, а інших, процесуальних прав йому не було розяснено. Постанова не містить вказівки про порядок і строк її оскарження, що є порушенням ст.283 КУпАП. Постанова про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП є безпідставною, вона складена з порушенням норм чинного законодавства, заповнена нерозбірливим почерком, не зазначено місце вчинення правопорушення. Просив позов задовольнити.

Відповідач інспектор групи реагування патрульної поліції №2 ВП Бердянського ВП ОСОБА_2 пояснив, що в Приморському ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області проведено перевірку за повідомленням ОСОБА_3, зареєстрованого в ЖЄО Приморського ВП за №4833 від 21.12.2018, про те, що його зупинили співробітники поліції без пояснень та не надають своїх даних. Внаслідок перевірки встановлено, що в діях співробітника поліції порушень не виявлено, та постанова серії ДП018 №524211 від 21.12.2018 за ч.1 ст.122 КУпАП про порушення вимог дорожнього знаку 3.41 «Контроль» винесено та накладення штрафу в розмірі 255 грн. законно. Про результати перевірки заявника ОСОБА_3 проінформовано письмовими повідомленням.

Згідно з службовою телеграмою від 29.11.2018 на виконання Указу президента України від 26.11.2018 №393 «Про введення воєнного стану в Україні» в м.Приморську було встановлено мобільний пост з дислокацією 526 км траси М-14 «Одеса-Новоазовськ», перед яким було встановлено дорожній знак 3.41 «Контроль», який застосовується разом з дорожніми знаками 3.29 «Обмеження максимальної швидкості». Ці дорожні знаки були встановлені згідно з ГОСТ ДСТУ 4100-2002 (п.10.5.33), в якому вказано, що знак 3.41 «Контроль» повинен застосовуватись, щоб заборонити транспортним засобам проїзд без зупинки біля контрольного пункту і встановлюватись у місці, де повинен зупинитись транспортний засіб. Допускається установити знак 3.41 на спеціальних карантинних постах та згідно з п.10.5.25 знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» повинен застосовуватись, щоб заборонити рух всіх транспортних засобів з більшою швидкістю, ніж зазначено на знаку, у разі потреби введення на ділянці дороги іншої максимальної швидкості, ніж на попередній ділянці. На дорогах мінімальна межа обмеження швидкості не повинна бути нижче ніж 40 км/год., крім коли обмеження вводиться на ділянках із слизьким покриттям. У разі обмеження швидкості руху на небезпечних ділянках дороги зона дії знака повинна визначатись довжиною небезпечної ділянки. Оскільки зона дії знаку 3.29 поширюється до перехрестя, то в разі потреби обмежити швидкість руху на небезпечній ділянці за перехрестям, треба повторно встановити знак 3.29.

Згідно з п.10.2.9 відстань від нижнього краю знака (без урахування попереджувальних знаків 1.31.1-1.31.6 і табличок до дорожніх знаків) до поверхні дорожнього покриття (висота установлення) крім випадків, спеціально обумовлених стандартом, повинна становити: від 1,5 до 2,2 м у разі установлення збоку від дороги поза населеними пунктами, від 2,0 до 4,0 м у населених пунктах; не менш ніж 0,6 м у разі установлення на острівцях безпеки і на проїзній частині дороги; від 5,0 до 6,0 м у разі розміщення над проїзною частиною; у разі розміщення знаків на прогінних конструкціях штучних споруд і за відстані від поверхні дорожнього покриття до низу прогінної конструкції споруди менш ніж 5 м, знаки не повинні виступати за їхній нижній край. Висоту встановлення знаків, розміщених збоку від дороги, визначають від поверхні дорожнього покриття на краю проїзної частини. Якщо знаки розміщено один під одним, висоту установлення визначають за нижнім знаком.

Спірна постанова складена ним згідно та без порушень чинного законодавства, так як він керувався Наказом МВС №1395 від 07.11.2015, в якому в розділі 3 вказано, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбаченій, у тому числі ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає справу, потім оголошуєтьсясправу, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права та обовязки. Після чого оголошується протокол про адміністративне правопорушення, заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішують клопотання. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. В розділі 4 вказано, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення. поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення, зміст якої повинен відповідати ст.283 КУпАП. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі складається у письмовій формі або в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи, її копія протягом трьох днів вручається (висилається поштою) особі, стосовно якої її винесено (а.с.22,23).

Визнав, що дійсно час скоєння адміністративного правопорушення зазначений помилково 13.20 год. Хоча місце скоєння правопорушення зазначено не точно, але із відеозапису його видно.

Просив у позовних вимогах відмовити.

Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, відеозапис, наданий відповідачем, судом фактично встановлено, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №524211 від 21.12.2018 ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом ВАЗ 21130, реєстраційний номер НОМЕР_1, 21.12.2018 о 13.20 годині на вул.М.Шосе в м.Приморську не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41 «Контроль» та здійснив проїзд, не зупиняючи транспортний засіб, чим порушив вимоги п.8.48 ПДР України, накладено адміністративне стягнення у розмірі 255 грн. (а.с.6)

У довідці за повідомленням ОСОБА_3 від 31.12.2018 вказано, що 21.12.2018 о 12.42 годині до ЧЧ Приморського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення ОСОБА_3 про те, що 21.12.2018 о 12.41 годині за адресою: м.Приморськ, вул.Мелітопольське шосе на посту його зупинили працівники поліції без пояснень. Свої дані не надають. За наслідками перевірки ОСОБА_3 рекомендовано звернутися до суду з метою оскарження постанови про адміністративне стягнення (а.с.24,25). На місці події опитані ОСОБА_4, ОСОБА_5, які пояснили, що ОСОБА_3 дійсно не виконав вимоги дорожнього знаку «Контроль» (а.с.27,28). Згідно з службовою телеграмою №2720/01/08-2018 від 29.11.2018 на виконання Указу президента України від 26.11.2018 №393 «Про введення воєнного стану в Україні» з 09.00 години 30.11.2018 до 27.12.2018 включно на території обслуговування, у тому числі Приморського ВП 526 км а/д Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (М-14) створено цілодобовий блокпост (а.с.29).

Відповідачем надано відеозаписи з бодікамери поліцейського.Відсутній запис здійснення проїзду без зупинки ОСОБА_3 на транспортному засобі ВАЗ 21130, реєстраційний номер НОМЕР_1, 21.12.2018 о 13.20 годині на вул.М.Шосе в м.Приморську та не виконання вимоги дорожнього знаку 3.41 «Контроль». Починається відеозапис з моменту зупинення поліцейським ОСОБА_3 вже після проїзду ним місця знаходження цього знаку. На записуОСОБА_3 стверджує і наполягає, що правопорушення не вчиняв. На відеозаписі міститься розмова відповідача з позивачем, під час якої інспектор СРПП ОСОБА_2 склав постанову про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. При цьому ОСОБА_3 перед складанням постанови було розяснено тільки його право оскаржити постанову, а усі його інші права йому були розяснені (зачитані) після її складання. Під час перегляду відеозаписів встановлено, що час скоєння адміністративного правопорушення, зазначений у постанові - 13.20 годині, а на відеозапису ОСОБА_3 після проїзду був зупинений тільки о 12.39 годині. Тобто фактичний час проїзду знаку 3.41 «Контроль» не збігається з тим, що вказаний в оспорюваній постанові (а.с.33).

За змістом п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП. Відповідно суд розглядає дану категорію справ у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до ст.287, 289 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим; скаргу може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Сторонами не заявлено будь-яких клопотань, у тому числі про витребування додаткових матеріалів, виклик свідків, долучення додаткових доказів тощо, на момент розгляду справи до суду не надійшло будь-яких інших матеріалів, заяв сторін у справі.

Тому суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів в справі.

Перевіряючи обґрунтованість доводів позивача ОСОБА_3 про незаконність дій відповідача, повязаних з притягненням його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, що вчинені 21.12.2018 інспектором СРПП №2 Приморського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до приписів ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з вимог ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, іншими документами.

Відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Пунктом 4 Наказу № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.1 ст.122 КУпАП, за якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Відповідно до пп.8.4 «в» Правил дорожнього руху заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до п.2 розділу IV Наказу № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 21.12.2018 в м.Приморськ по вул.Мелітопольське Шосе був зупинений працівниками поліції у звязку з тим, що не виконав вимоги дорожнього знаку 3.41 «Контроль». Відносно нього 21 грудня 2018 року інспектором поліції винесено постанову серії ДПО18 № 524211 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1ст.122 КУпАП. Згідно з цією постановою позивач порушив вимоги п.8.4 «в» ПДР, а саме: здійснив проїзд, не зупиняючи транспортний засіб, накладено адміністративне стягнення у сумі 255 грн.

Спірні правовідносини регулюються ч.1 ст.122 КУпАП, якою передбачена адміністративна відповідальність водіїв, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків.

Спірна постанова інспектором винесена відразу ж безпосередньо на місці. У постанові місце вчинення правопорушення зазначено вул.Мелітопольське Шосе в м.Приморськ, але ця вулиця має певну протяжність, а конкретне місце вулиці вчинення правопорушення, орієнтир не зазначено; тобто, в постанові не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення. Час скоєння адміністративного правопорушення, зазначений у постанові як 13.20 годині, вказаний невірно, оскільки на відеозапису ОСОБА_3 вже після проїзду був зупинений о 12.39 годині; тобто фактичний час проїзду знаку 3.41 «Контроль» не збігається з тим, що вказаний в оспорюваній постанові. Також, права та зміст положень ст.268 КУпАП та ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України (крім права на оскарження постанови) ОСОБА_3 розяснені після складання постанови, що є порушенням його прав, зокрема, права користуватися кваліфікованою юридичною допомогою при розгляді справи про адміністративне правопорушення, що не відповідає вимогам п.1 та п.п. «b» і «с» п.3 ст.6 Конвенції, про що зазначено в рішення ЄСПЛ у справі «Іглін проти України». Крім того, у постанові не зазначений строк та порядок її оскарження.

Тому така постанова є протиправною та підлягає скасуванню в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Виходячи з ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, враховуючи, що відповідачем не надано доказів, які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, не здобуті вони судом, то в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, в зв'язку з цим постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, справа - закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.1,7,9, ч.1 ст.122, п.1 ч.1 ст.247, 251,258,286-289 КУпАП, ст.ст.2,5-11,72,77,90, 241-246,255,257,262,293,295 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3, який мешкає за адресою: 72102, Запорізька область, Приморський район, м.Приморськ, вул.Крилова, буд.78, в інтересах якого діє представник ОСОБА_1, мешкає за адресою: 72102, Запорізька область, м.Приморськ, вул.Центральна, буд.19, оф.11, до інспектора групи реагування патрульної поліції №2 Приморського відділення поліції Бердянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_2, місцезнаходження: 72102, Запорізька область, м.Приморськ, вул.Центральна, буд.39, про скасування рішення субєкта владних повноважень задовольнити.

Скасувати постанову серії ДПО18 № 524211 від 21.12.2018 про накладення на ОСОБА_3 штрафу в розмірі 255 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис ОСОБА_6

Згідно з оригіналом: суддя Т.В. Стріжакова

01.04.2019