Справа № 440/476/19
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/476/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Гнітько О.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Лисенка А.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

07 лютого 2019 року ОСОБА_1 /надалі - позивач, ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області /надалі - відповідач, Лубенське ОУПФУ/ про скасування рішення Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області №701 від 20.11.2018, яким ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії згідно поданої заяви від 31.10.2018 та довідки про заробітну плату виданої Лубенською міською комунальною стоматологічною поліклінікою за №11 від 16.07.2018 як незаконного, та зобов`язання Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області перерахувати та сплачувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до довідки №11 від 16.07.2018 року із заробітної плати 1253,94 крб. за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 01.07.1986 по 31.07.1986, виданої Лубенською міською комунальною стоматологічною поліклінікою починаючи з 31.10.2018 року з урахуванням сплаченого.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 , як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на призначення пенсії, виходячи із заробітної плати, що мала бути ним одержана за роботу в зоні відчуження з урахуванням нормативних документів, з яких нещодавно було знято гриф "таємно". У зв`язку з чим вважає незаконним рішення Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області №701 від 20.11.2018, яким відмовлено у проведенні перерахунку пенсії на підставі заяви від 31.10.2018 та довідки про заробітну плату виданої Лубенською міською комунальною стоматологічною поліклінікою за №11 від 16.07.2018, якою, як стверджує позивач, його заробітна плата за липень 1986 року була приведена у відповідність із урядовими нормативними документами, з яких знято гриф "таємно".

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/476/19, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

26 лютого 2019 року до суду надійшов відзив відповідача на позов /а.с. 45-47/, у якому представник Лубенського ОУПФУ Полтавської області просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що довідка про заробітну плату №11 від 16.07.2018, безпідставно видана Лубенською міською комунальною стоматологічною поліклінікою з порушенням норм законодавства. Зазначає, що обчислення заробітку було проведено на підставі різних законодавчих актів, що застосовувалися в різні періоди для обчислення заробітку за роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та вказані нормативно-правові акти не застосовуються одночасно, оскільки розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 №964 для визначення зон небезпеки на території зони відчуження вводить нові умови праці, замість попередніх, встановлених постановою від 07.05.1986 №524-156. Тому вважає, що Лубенською міською комунальною стоматологічною поліклінікою безпідставно проведено розрахунок заробітку з урахуванням тарифної ставки, доведеної до 100 відсотків, та одночасне застосування кратності оплати по зонах небезпеки. Вказує, що Лубенською міською комунальною стоматологічною поліклінікою безпідставно застосовано середній показник кратності та безпідставно враховано одноразову премію в сумі 400 крб., нарахування та виплату якої не підтверджено жодним первинним документом, а також актом перевірки від 15.11.2018 №1944. Пояснює, що у довідку включено лише один місяць - липень 1986 року, тоді як виконання робіт в зоні відчуження здійснювалося протягом двох повних календарних місяців (червень-липень).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року вирішено перейти до розгляду адміністративної справи №440/476/19 у спрощеному провадженні в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Призначено по даній справі судове засідання на 10:00 28 березня 2019 року.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву по розгляд справи без участі представника управління /а.с. 57,59/.

Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 2 частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності представника відповідача.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що відповідачем не заперечується.

Позивач є інвалідом другої групи і має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Лубенським міським управлінням праці та соціального захисту населення 25.03.2010, копія якого наявна у матеріалах справи /а.с. 5/.

Згідно довідки Військової частини НОМЕР_2 № НОМЕР_3 ОСОБА_1 знаходився на учбових зборах з 03.05.1986 по 06.08.1986, крім того, йому належить до виплати за місцем постійної роботи 100% тарифної ставки (посадового окладу) за період з 05.05.1986 по 06.08.1986 /а.с. 13/.

Розпоряджанням УПФ у м. Лубни №138966 від 16.01.2006 позивачу призначено пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 13.01.2006 /а.с. 30/.

Розпоряджанням УПФ у м. Лубни №138966 від 10.08.2006 ОСОБА_1 перераховано пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків з 01.06.2006 на підставі довідки Лубенської міської комунальної стоматологічної поліклініки від 08.08.2006 про заробітну плату для обчислення пенсії, виданої ОСОБА_1 /а.с. 32-34/.

Галузевим державним архівом Міністерства оборони України видано ОСОБА_1 архівну довідку №179/1/5070 від 27.04.2018 про те, що за архівними документами військової частини НОМЕР_4 встановлено, що ОСОБА_1 (так в документах) прибув для участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 31 травня 1986 року (наказ від 01 червня 1986 року №59), вибув 03 серпня 1986 року (наказ від 03 серпня 1986 року №57). Вибуття ОСОБА_1 дано на підставі книги алфавітного обліку військовослужбовців призваних із запасу, оскільки в наказах командира вищезазначеної частини за серпень 1986 року інформація про вибуття ОСОБА_1 не відображена. Дні виїздів в зони: зона 3: червень - 23 (двадцять три) дні; зона 2: липень - 15 (п`ятнадцять) днів; зона (номер зони не вказаний) - 16 (шістнадцять) днів. Виїзди дані на підставі зведених наказів командира в/ч НОМЕР_4 по бойовій підготовці (дати виїздів, а також населені пункти не відображені). В наказах командира в/ч НОМЕР_4 по стройовій частині поіменні списки відсутні, відображені виїзди кількісним складом. Інформація про тривалість робочого дня відсутня, кратність оплати не відображена. Отримав дозу опромінення: 2 (два), 800 рентген. Місце дислокації частини за вказаний період: м. Лубни, з 08 червня 1986 року - с. Окопи, з 02 вересня 1986 року - м. Лубни. Підстава: ф. 623, оп. 23497, с. 1,2, оп. 23477, с. 8, оп. 55154, с. 1. /а.с. 14, 24/.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24.09.2018 у справі №539/2307/18, яке набрало законної сили 24.10.2018, заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - задоволено. Встановлено факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , архівної довідки №179/1/5070 від 27.04.2018 року виданої галузевим державним архівом Міністерства оборони України на ім`я ОСОБА_1 /а.с. 63-64/.

Лубенською міською комунальною стоматологічною поліклінікою видано ОСОБА_1 довідку про заробітну плату для обчислення пенсії №11 від 16.07.2018 /а.с. 16, 25-26/, про те, що його заробітна плата, яка враховується при обчисленні пенсії, склала 0,01254 грн. Сума заробітної плати з розшифруванням: липень 1986 року - 0,01254. У довідці зазначено, що вона видана на підставі особових рахунків за 1986 рік, які знаходяться за адресою АДРЕСА_2 .

До вказаної довідки надано роз`яснення за підписом головного бухгалтера ОСОБА_2 , у якому наведено порядок здійснення розрахунку оплати праці в зоні відчуження за липень 1986 року /а.с. 26/.

31.10.2018 позивач звернувся до Лубенського ОУПФУ Полтавської області із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною надбавки /а.с. 23/.

15.11.2018 посадовою особою Головного управління Пенсійного фонду України проведено позапланову перевірку Лубенської міської комунальної стоматологічної поліклініки достовірності довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, виданої ОСОБА_1 від 16.07.2018 за №11 за період з 01.07.1986 р. по 31.07.1986 р., за результатами якої складено акт №1944 від 15.11.2018 /а.с. 28/.

За результатами перевірки встановлено та зафіксовано в акті перевірки наступне:

1. ОСОБА_1 в 1986 році працював на посаді лікаря стоматолога посадовий оклад становив 130,00 крб., це є підставою розрахунку погодинної тарифної ставки.

2. Згідно особового рахунку за 1986 р. ОСОБА_3 нараховано заробітну плату за 25 робочих днів березня в сумі - 130,00 крб., 26 днів квітня - 130,00 крб., за 27 днів липня - 130,00 крб.

Рішенням Лубенського ОУПФУ Полтавської області від 20.11.2018 № 701 відмовлено гр. ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії згідно заяви від 31.10.2018 та довідки про заробітну плату від 16.07.2018 №11, виданої Лубенською міською комунальною стоматологічною поліклінікою з урахуванням заробітку за липень 1986 року, оскільки даний розрахунок не відповідає вимогам чинного законодавства /а.с. 17, 29/.

В обґрунтування вказаного рішення зазначено, що надана ОСОБА_1 для перерахунку пенсії довідка про заробітну плату від 16.07.2018 №11, видана Лубенською міською комунальною стоматологічною поліклінікою, з порушенням законодавства. А саме, в довідку включено заробітну плату за роботу в зоні відчуження лише за один календарний місяць липень 1986 року, в той час як виконання робіт здійснювалось протягом двох календарних місяців (червень-липень). Також безпідставно проведено розрахунок заробітку з урахуванням тарифної ставки, доведеної до 100 відсотків та одночасне застосування кратності оплати по зонах небезпеки, безпідставно застосовано середній показник кратності, безпідставно враховано одноразову премію в сумі 400 крб., що не підтверджено первинними документами про її нарахування та виплату заявнику і не підтверджено актом перевірки від 15.11.2018 №1944.

Не погодившись з рішенням Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 20.11.2018 № 701, позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просить скасувати це рішення як незаконне та зобов`язати Лубенське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області перерахувати та сплачувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до довідки №11 від 16.07.2018 року із заробітної плати 1253,94 крб. за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 01.07.1986 по 31.07.1986, виданої Лубенською міською комунальною стоматологічною поліклінікою починаючи з 31.10.2018 року з урахуванням сплаченого.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення врегульовані Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 1 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено мету та основні завдання цього Закону, а саме, що він спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Отже, метою та завданнями цього Закону є захист громадян, які постраждали внаслідок: 1) Чорнобильської катастрофи; 2) інших ядерних аварій та випробувань; 3) військових навчань із застосуванням ядерної зброї.

Нормами статті 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII /надалі - Закон №796-XII/ передбачено пенсії особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

У відповідності до частини 1 статті 54 Закону №796-XII пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Частиною 3 статті 54 Закону №796-XII передбачено, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (надалі за текстом - Порядок №1210).

У відповідності до пункту 1 Порядку №1210 пенсії за бажанням осіб можуть призначатися, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи (пункт 2 Порядку № 1210).

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 Порядку № 1210 у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється, виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження.

Відповідно до пункту 7 Порядку №1210 пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військоматами).

Згідно з пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Отже, роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у розрахунковому листі позивача за відповідний період.

Вказаний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 у справі №539/1721/17.

Відповідно, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Лубенською міською комунальною стоматологічною поліклінікою видано ОСОБА_1 довідку про заробітну плату для обчислення пенсії №11 від 16.07.2018 /а.с. 16, 25-26/, про те, що його заробітна плата, яка враховується при обчисленні пенсії, склала 0,01254 грн. Сума заробітної плати з розшифруванням: липень 1986 року - 0,01254. У довідці зазначено, що вона видана на підставі особових рахунків за 1986 рік, які знаходяться за адресою АДРЕСА_2 .

До вказаної довідки надано роз`яснення за підписом головного бухгалтера ОСОБА_2 , у якому наведено порядок здійснення розрахунку оплати праці в зоні відчуження за липень 1986 року /а.с. 26/, з якого вбачається, що розрахунок здійснювався з урахуванням тарифної ставки в розмірі 130 крб.

У роз`яснені також зазначено, що нарахування пенсії здійснено згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.05.1986 №523 умовна одноразова премія (400,00 крб.) додається до заробітку для призначення пенсії.

Однак, такого нормативно-правового акту як постанова Кабінету Міністрів України від 30.05.1986 №523 не існує.

Статтею 3 Закону України "Про правонаступництво України" передбачено, що закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України.

Відповідно до підпункту 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів Української РСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7 вирішили виділяти у розпорядження Міністерства енергетики та електрифікації СРСР для заохочення працівників підприємств, організацій та установ (незалежно від їх відомчої належності), які безпосередньо приймають участь в роботах, вказаних у пункті 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС кошти в розмірі 1 мільйон рублів в місяць по повного завершення цих робіт. Розмір премії, що виплачується одному працівнику за рахунок вказаних коштів, не повинен перевищувати 400 рублів в місяць (понад встановлені мінімальні розміри премій). Держплану СРСР та Міністерству фінансів СРСР доручено передбачити необхідні кошти на ці цілі.

Таким чином, вказаним актом було передбачено виділення коштів для виплати премій та встановлено граничний розмір такої премії, який не повинен був перевищувати 400 рублів.

Згідно з приписами пункту 1 постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 № 153/10-43 визначено встановлені законодавством граничні розміри премій розраховувати виходячи з вказаних підвищених тарифних ставок (окремих розцінок) і посадових окладів.

При цьому, відповідно до пункту 1 Порядку №1210 пенсії за бажанням осіб можуть призначатися, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Однак, у особовому рахунку №17 за 1986 рік ОСОБА_1 відсутні відомості про нарахування та виплату ОСОБА_1 за липень 1986 року премії у розмірі 400,00 крб. /а.с. 36/.

Суду не надано жодних доказів на підтвердження нарахування та виплати ОСОБА_1 премії за липень 1986 року у розмірі 400,00 крб.

Як встановлено судом, 15.11.2018 посадовою особою Головного управління Пенсійного фонду України проведено позапланову перевірку Лубенської міської комунальної стоматологічної поліклініки достовірності довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, виданої ОСОБА_1 від 16.07.2018 за №11 за період з 01.07.1986 р. по 31.07.1986 р., за результатами якої складено акт №1944 від 15.11.2018 /а.с. 28/, у якому зафіксовано, що ОСОБА_1 в 1986 році працював на посаді лікаря стоматолога посадовий оклад становив 130,00 крб., це є підставою розрахунку погодинної тарифної ставки та згідно особового рахунку за 1986 р. ОСОБА_1 нараховано заробітну плату за 25 робочих днів березня в сумі - 130,00 крб., 26 днів квітня - 130,00 крб., за 27 днів липня - 130,00 крб.

Отже, проведеною перевіркою також не підтверджено нарахування та виплати ОСОБА_1 у липні 1986 року премії в сумі 400,00 крб., розмір якої враховано Лубенською міською комунальною стоматологічною поліклінікою при видачі довідки №11 від 16.07.2018.

Щодо проведення розрахунку заробітку з урахуванням тарифної ставки, доведеної до 100 відсотків та одночасне застосування кратності оплати по зонах небезпеки, суд зазначає, наступне.

Галузевим державним архівом Міністерства оборони України видано ОСОБА_1 архівну довідку №179/1/5070 від 27.04.2018 про те, що за архівними документами військової частини НОМЕР_4 встановлено, що ОСОБА_1 (так в документах) прибув для участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 31 травня 1986 року (наказ від 01 червня 1986 року №59), вибув 03 серпня 1986 року (наказ від 03 серпня 1986 року №57). Вибуття ОСОБА_1 дано на підставі книги алфавітного обліку військовослужбовців призваних із запасу, оскільки в наказах командира вищезазначеної частини за серпень 1986 року інформація про вибуття ОСОБА_1 не відображена. Дні виїздів в зони: зона 3: червень - 23 (двадцять три) дні; зона 2: липень - 15 (п`ятнадцять) днів; зона (номер зони не вказаний) - 16 (шістнадцять) днів. Виїзди дані на підставі зведених наказів командира в/ч НОМЕР_4 по бойовій підготовці (дати виїздів, а також населені пункти не відображені). В наказах командира в/ч НОМЕР_4 по стройовій частині поіменні списки відсутні, відображені виїзди кількісним складом. Інформація про тривалість робочого дня відсутня, кратність оплати не відображена. Отримав дозу опромінення: 2 (два), 800 рентген. Місце дислокації частини за вказаний період: м. Лубни, з 08 червня 1986 року - с. Окопи, з 02 вересня 1986 року - м. Лубни. Підстава: ф. 623, оп. 23497, с. 1,2, оп. 23477, с. 8, оп. 55154, с. 1. /а.с. 14, 24/.

Абзацом 1 пункту 1 постанови ЦК КПРС №524-156 від 7 травня 1986 року та постанови Ради Міністрів України № 168-5 від 8 травня 1986 року установлено надати право керівникам підприємств і організацій проводити оплату праці працівників, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за підвищеними до 100 % тарифними ставками (відрядними розцінками) та посадовими окладами.

Однак, відповідно до розпорядження СМ УСССР №199-рс від 27 квітня 1988 року абзац 1 пункту 1 постанови ЦК КПРС № 524-156 від 07 травня 1986 року втратив силу.

У той же час, розпорядженням Ради Міністрів СРСР № 964-рс від 17 травня 1986 року були встановлені зони небезпеки, де оплата праці робітників підприємств, установ і організацій, розташованих в межах 30-кіометрової зони ЧАЕС, розподілена на III, II, I зону небезпеки, проводиться відповідно в 5-, 4- 3- кратному розмірі тарифних ставок.

Постановою Ради міністрів Української РСР та Української республіканської Ради професійних спілок "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища" від 10 червня 1986 року № 207-7 установлено, що оплата праці робітників, зайнятих на роботах в третій, другій, першій зони небезпеки, проводиться відповідно в 4-, 3-, 2- кратному розмірі, понад розмір середньомісячної заробітної плати, виходячи із тарифної ставки (окладу), установленого за основним місцем роботи.

Крім того, підвищена в кратних розмірах оплата праці не утворювала нових тарифних ставок (посадових окладів), це була доплата за особливі умови праці (роз`яснення Держкомпраці СРСР, Міністерства енергетики і електрифікації СРСР і ЦК профспілки робітників електростанцій і електротехнічної промисловості від 26 травня 1986 року, Тимчасовий порядок оплати праці працівників підприємств, організацій і установ Міненерго СРСР, які приймали участь в роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища).

Вказаний правовий висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 08.02.2018 у справі №343/1252/15-ц.

Отже, після прийняття розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 №964-рс робота працівників оплачувалася в кратному розмірі, виходячи з тарифної ставки за місцем роботи, без застосування підвищених до 100% тарифів.

Вказані вище нормативно-правові акти не застосовуються одночасно, оскільки розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 №964-рс для визначення зон небезпеки на території зони відчуження вводить нові умови праці, замість попередніх, встановлених постановою від 07.05.1986 №524-156.

Працівникам і службовцям, відрядженим у зону ЧАЕС та призваним на військові збори, за якими зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна зарплата, відповідно до абзацу 4 підпункту 1 пункту 1 постанови №207-7, працю оплачували у ІІІ, ІІ та І зонах небезпеки у 4-, 3-, та 2-кратному розмірі, виходячи із тарифної ставки за основним місцем роботи, тобто на одну кратність менше, оскільки за основним місцем роботи за ними зберігається середня зарплата. А тому загальний показник кратності не може перевищувати 5-кратний розмір у найвищій ІІІ зоні небезпеки.

Лубенською міською комунальною стоматологічною поліклінікою безпідставно застосовано у ІІ зоні небезпеки 4-кратний показник кратності + збережений середній заробіток + збережена тарифна ставка, підвищена на 100%, що перевищує сумарну кратність передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210.

Відтак, суд погоджується з висновком відповідача про відсутність підстав проведення розрахунку заробітку з урахуванням тарифної ставки, доведеної до 100% та одночасним застосуванням кратності оплати по зонах небезпеки.

Крім того, як вбачається з роз`яснення за підписом головного бухгалтера ОСОБА_2 , у якому наведено порядок здійснення розрахунку оплати праці в зоні відчуження за липень 1986 року /а.с. 26/, при здійсненні розрахунку застосовано середній показник кратності.

Разом з тим, середня кратність застосовується при оплаті тих днів, протягом яких виконувалася робота в різних зонах небезпеки і визначається шляхом ділення годино-кратності по зонах небезпеки на тривалість роботи в зоні відчуження, тоді як архівна довідка Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №179/1/5070 від 27.04.2018 містить інформацію щодо кількості днів та кратності оплати праці, відповідно до якої і повинна обчислюватися заробітна плата за роботу в зоні відчуження.

На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що оскаржене рішення від 20.11.2018 № 701 прийнято відповідачем на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що передбачені законодавством України, та обґрунтовано.

Натомість, позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування рішення Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області №701 від 20.11.2018, яким ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії згідно поданої заяви від 31.10.2018 та довідки про заробітну плату виданої Лубенською міською комунальною стоматологічною поліклінікою за №11 від 16.07.2018 як незаконного, та похідна від них вимога про зобов`язання Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області перерахувати та сплачувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до довідки №11 від 16.07.2018 року із заробітної плати 1253,94 крб. за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 01.07.1986 по 31.07.1986, виданої Лубенською міською комунальною стоматологічною поліклінікою починаючи з 31.10.2018 року з урахуванням сплаченого, - необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 241-245, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , АДРЕСА_3 ) до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (ідентифікаційний код 37710525, вул. Шевченка, 8, м. Лубни, Полтавська область, 37500) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повне рішення складено 02 квітня 2019 року.

Суддя С.С. Сич