Справа № 484/1272/19
Суддя: Закревський В. І.
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 484/1272/19
Провадження № 2-а/484/42/19
РІШЕННЯ

іменем України

27.03.2019 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Закревського В.І.,

за участю секретаря судового засідання Ярославської С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Первомайську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Фастівського відділу поліції Васильківського ВП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції Пономаренко Романа Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксоване не в атоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до поліцейського СРПП Фастівського відділу поліції Васильківського ВП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції Пономаренко Романа Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в обгрунтування якого зазначив, що за даними постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксоване не в атоматичному режимі, серії ДПО18 № 384703 від 09.03.2019 року, 09.03.2019 року о 15.00 ОСОБА_1 керував автомобілем марки Volkswagen LT державний номерний знак НОМЕР_1, який був технічно несправним, а саме, при натисканні на гальмівну педаль не працювали задні світлові прилади, чим порушив п. 31.4.7 ПДР України. Після зупинки позивачем було усунуто вказане порушення шляхом заміни непрацюючих ламп у повній відповідності до п. 31.5 ПДР України. Разом з відповідачем було перевірено справність світлових приборів, однак їхати позивач далі не зміг, оскільки був повідомлений про винесення оскаржуваної постанови, згідно якої його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Оскільки позивач правила дорожнього руху не порушував, його представник просив скасувати вказану постанову і закрити справу у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 20.03.2019 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач у встановлений судом строк, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому суд керуючись положеннями ч. 5 ст. 77 КАС України приймає рішення на підставі доказів наявних у справі.

Суд, з'ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що постановою серії ДПО18 № 384703 від 09.03.2019 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Як вбачається з постанови, підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало порушення останнім вимог п.31.4.7 ПДР України, а саме: керування технічно несправним транспортним засобом, а саме, при натисканні на гальмівну педаль не працювали задні світлові прилади.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопо-рушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1,2,5 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

З доводів позовної заяви вбачається, що позивач заперечував факт вчинення правопорушення при зазначених в оскаржуваній постанові обставинах.

Всупереч вимогам ч.3 ст.283 КУпАП вказана постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис події проступку, а в графі для додатків такі не зазначені, через що висновки про описані обставини не засновані на жодному з доказів, джерела яких перелічені в ст.251 КУпАП.

Згідно підпункту "і" пункту 31.4.7 ПДР України встановлено заборону експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей і невідповідності вимогам, а саме: відсутні або несправні фари і задні габаритні ліхтарі транспортного засобу, що перевозить великогабаритний, великоваговий чи небезпечний вантаж, а також проблискові маячки, світлоповертальні елементи, розпізнавальні знаки, передбачені пунктом 30.3 цих Правил.

Не дотримання вказаних вимог тягне за собою адміністративну відповідальність відповідно до ч.1 ст.121 КУпАП.

Однак несправність задніх світлових приладів при натисканні на гальмівну педаль як заборона експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством відсутня.

Поряд з цим, п.31.5 ПДР України встановлено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у п.31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Таким чином, положеннями п.31.5 ПДР України встановлено обов'язки водія, дотримання яких виключають його адміністративну відповідальність за експлуатацію транспортного засобу з технічними несправностями, визначеними п.31.4 ПДР України.

В зв'язку з цим, саме в разі недотриманням водієм вимог п.31.5 ПДР України дії останнього можна кваліфікувати, як порушення вимог п.31.4 ПДР України.

Разом з тим, матеріали справи не містять об'єктивних даних як щодо керуванням позивачем транспортним засобом з несправними задніми світловими приладами, так і щодо недотримання ним вимог п.31.5 ПДР України.

Таким чином, встановлені судом обставини справи свідчать про те, що відповідач на власний розсуд виклав в оскарженій постанові про накладення адміністративного стягнення висновки про суть правопорушення, які не відповідають фактичним обставинам та не засновані на жодному доказі.

Частиною 3 ст.286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_3, підлягає задоволенню, вказану постанову слід скасувати та справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.1, ст. 284 ч.1 п.3 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 6-15, 241-246, 255, 286, 297, 371 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Фастівського відділу поліції Васильківського ВП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції Пономаренко Романа Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксоване не в атоматичному режимі, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 384703 від 09.03.2019 року, винесену поліцейським СРПП Фастівського ВП Васильківського ВП ГУНП в Київській області Пономаренком Романом Сергійовичем відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП, та справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя: