Справа № 752/2749/18
Суддя: Чередніченко Н. П.
Дата ухвалення: 2019-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/2749/18
Провадження № 2-а/752/75/19
РІШЕННЯ

Іменем України

29.03.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП про визнання дій незаконними, визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною, скасування постанови та закриття провадженні у справі, -

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП, в якому просить визнати дії інспектора УПП у м. Києві ДПП щодо винесення постанови від 15.10.2017 року незаконними, визнати постанову серії АР № 505817 від 15.10.2017 року протиправною та скасувати її, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування позову зазначено, що 15.10.2017 року о 18-20 год. він рухався по вул. Набережно-Хрещатицькій в напрямку від Дніпровської набережної в сторону вул. Набережно-Лугової на автомобілі НОМЕР_1. Після проїзду перехрестя з вул. Спаською на дозволяючий сигнал світлофора, він був зупинений співробітником УПП в м. Києві ДПП інспектором Оніщенком В.О. Не зважаючи на заперечення позивача, інспектором було складено постанову серії АР № 505817 про притягнення його до адміністративної відповідальності по ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення п. 8.7.3 ПДР України та накладено штраф в розмірі 425 грн. З даною постановою позивач не погоджується, оскільки, Правил дорожнього руху не порушував, вважає дії інспектора незаконними. Винесена постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства, є протиправною, а тому підлягає скасуванню. Вважає, що у його діях відсутній склад правопорушення. Просить визнати дії інспектора незаконними, постанову протиправною та скасувати її, а провадження у справі закрити.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з викладених в ньому підстав. Одночасно вказав, що в дорожній ситуації, яка склалась він діяв у відповідності до ПДР України, та він, дійсно, проїхавши на жовтий сигнал світлофора, не створив будь-яких перешкод іншим учасникам дорожнього руху, а відтак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП в його діях немає.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався. В матеріалах справи містяться документи, надані стороною відповідч під час підготовчого судового засідання, в зв»язку з чим суд вважає можливим розглянути справу без його участі.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали в справі, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 15.10.2017 року інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП Оніщенком В.О. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 505817 від 15.10.2017 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: здійснення проїзду на заборонений (жовтий) сигнал світлофору, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 15.10.2017 року о18-20 год. в м. Києві по вул. Набережно-Хрещатицькій, 36/31, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив проїзд на заборонений (жовтий) сигнал світлофора, чим порушив пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху (а.с.5).

Відповідно до підпункту «е» пункту 8.7.3 розділу 8 ПДР сигнали світлофора мають такі значення, зокрема, зелений дозволяє рух; зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух; жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно з пунктом 8.10 розділу 8 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Згідно з частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення чи винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, які фіксуються, за винятком випадків спрощеного провадження, у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Позивачем в ході розгляд справи не заперечувалось те, що ним було здійснено проїзд на жовтий сигнал світлофора, а також судом під час дачі пояснень позивачем було встановлено, що останній мав можливість зупинити транспортний засіб та дочекатись сигнал світлофора, який дозволяє рух.

Доводи сторони позивача про те, що, здійснюючи рух на жовтий заборонений сигнал світлофора, він правил не порушував, оскільки, це не здійснювало перешкод іншим учасникам дорожнього руху, а відтак в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, суд відкидає, оскільки правилами дорожнього руху чітко передбачено, що рух на заборонений сигнал світлофора не допускається, а відтак позиція позивача є хибною.

З огляду на викладене, суд вважає, що інспектор поліції, виявивши порушення ПДР з боку позивача, належним чином відреагував, в результаті чого було винесено постанову у справі про адміністративні правопорушення.

Суд вважає, що достатнім доказом правомірності дій відповідача у даній справі є відповідні пояснення позивача, при цьому, суд зазначає, що відсутність інших доказів в даній справі не спростовує факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Крім того, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині визнання дій відповідача незаконними щодо складання оскаржуваної постанови, оскільки не надано доказів неправомірності таких дій.

Так, позивач зі скаргою на дії інспектора не зверталася, службова перевірка наявності в діях інспектора ознак протиправної поведінки не проводилася та, відповідно до вимог ст. 222 КУпАП, інспектор Управління патрульної поліції у м. Києві наділений правом розглядати справи про адміністративні порушення і накладати адміністративні стягнення, безпосередньо за ч.2 ст.122 КУпАП України, тобто останній діяв в межах своїх повноважень.

З урахуванням вищенаведеного, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи знайшов підтвердження факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а також в ході розгляду справи не встановлено незаконності в діях відповідача, суд вважає, що позов є необґрунтованим та безпідставним, в зв»язку з чим в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст. 122, 251, 252, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 2, 8-10, 90, 205, 241-244, 250, 286 КАС України, суд, -

вирішив:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП про визнання дій незаконними, визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною, скасування постанови та закриття провадженні у справі, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Голосіївський районний суд м. Києва.

Головуючий Н.П. Чередніченко