Справа № 160/1451/19
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року Справа № 160/1451/19
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому просить: визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та не зарахування періодів роботи до загального та пільгового стажу роботи протиправною; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області зарахувати до загального та пільгового стажу роботи періоди роботи у Шахті імені «Ізвєстій» ДП «Донбасантрацит» з 04.10.1993р. по 22.12.1993р., з 19.06.1995р. по 22.10.1995р., 27.01.1996р. по 31.12.1997р., з 01.07.1998р. по 31.07.1998р., 01.01.1999р. по 21.07.1999р., у ВАТ «Аргеліт» з 02.08.1999р. по 19.10.1999р. , ОП шахта «Княгинівська» ДП Донбасантрацит» з 01.07.2014 р. по 11.11.2014 р.; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах згідно ч.З ст. 114 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно до заяви про призначення пенсії від 06 листопада 2018 року.
В обґрунтування позову зазначено, що 06 листопада 2018 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Проте, листом відповідача від 14.11.2018р. № 78/3.22-19 позивачу було відмовлено. Позивач вважає вказану відмову необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, у звязку з чим, просив суд позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2019р. у даній справі відкрито провадження, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено відповідачу строк для подання письмового відзиву на позовну заяву та всіх документів, що підтверджують заперечення проти позову - протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.
На виконання вимог ухвали суду 06.03.2019 р. на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити та зазначив,що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було прийнято правомірне рішення про відмову в призначенні пільгової пенсії позивачу, у звязку з тим, що довідки, що були надані позивачем для підтвердження пільгового характеру робіт, видані після 28 листопада 2014 року, тому не можуть бути прийнятті до уваги. Також, посилаючись на п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637, відповідач вказує, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватись за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування. Пільговий стаж позивачу зараховано з 01.01.1998 р. виключно за відомостями по спецстажу індивідуальних відомостей про застраховану особу, тому пільговий стаж позивача складає 15 років 3 місяці 20 днів, що недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах.
У відповідності до вимог ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, 26.08.1975р.н., згідно копії паспорту серії ЕМ 554484 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до копії довідки від 30.03.2017р. ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, фактичне місце проживання/перебування вул. Промислова 14/31, м. Павлоград, Дніпропетровської області.
06.11.2018р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».
Проте, листом від 14.11.2018р. № 78/3.22-19 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській відмовило позивачу в призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного пільгового стажу.
Позивач вважає вказану відмову Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправною, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Право на отримання пенсії в України є конституційним правом громадянина України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від09.07.2003р. №1058-IV (далі - Закон України №1058-IV).
Відповідно до п.2 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України № 1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII.
Згідно з п.16 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІVположення Закону № 1788-XIIзастосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
Згідно з ч. 3 ст. 114 Закону України №1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Отже, для встановлення права на пенсію за віком з вищезазначених підстав необхідна підстава, зокрема, зайнятість повний робочий день на підземних роботах.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Згідно з п. 1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. В довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Cуд зазначає, що надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організації або їх правонаступників потрібно виключно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Отже, суд звертає увагу, що Порядок № 637, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Як вбачається з копії трудової книжки серії БТ-ІІ №4722563, позивач займав наступні посади:
1)на шахті імені «Ізвєстій» ДП «Донбасантрацит» з 04.10.1993р. по 22.12.1993р. - електрослюсарем підземним дільниці №1, виконував гірничі роботи; з 19.06.1995р. по 22.10.1995р. - електрослюсарем підземним дільниці №3, виконував гірничі роботи; з 23.10.1995р. по 26.01.1996р. навчався на курсах робітника гірничого очисного вибою при НКК в/о «Донецькантрацит» з відривом від виробництва; з 27.01.1996р. по 21.07.1999р. - робітником гірничим очисного вибою;
2) у ВАТ «Аргеліт» з 02.08.1999р. по 19.10.1999р.- гірничим робітником очисного вибою з повним робочим днем під землею;
3) на в/п «Шахта «Краснолуцька» ДП «Донбасантрацит» з 01.11.1999р. по 02.12.2000 р.- гірничим робітником очисного вибою, виконував гірничі роботи;
4) на шахті ім. М.В. Фрунзе в/п «Шахтоуправління Ясенівське» ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» з 08.12.2000р. по 07.06.2006р. та з 27.09.2010р. по 02.10.2000р. - гірничим робітником очисного вибою;
5) на шахті Комсомольська ДП «Антрацит» з 02.10.2006р. по 15.10.2006р. - гірничим робітником очисного вибою підземної дільниці №3;
6) на ОП шахта «Хрустальська» ДП «Донбасантрацит» з 23.05.2007р. по 18.08.2010р.- підземний гірничий робітник очисного вибою підземної дільниці №1;
7) на ОП шахта «Княгинівська» ДП «Донбасантрацит» з 07.06.2012р. по 11.11.2014р.- гірничий робітник очисного вибою підземної дільниці №2;
8) на шахті «Дніпровська ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» ПАТ ДТЕК «Павлоградвугілля» з 16.05.2016р. по теперішній час - підземний машиніст гірничо виймальних машин з повним робочим днем під землею.
Проте, відповідачем не зараховано пільговий стаж за час роботи позивача на наступних підприємствах: на шахті імені «Ізвєстій» ДП «Донбасантрацит» з 04.10.1993р. по22.12.1993р., з 19.06.1995р. по 22.10.1995р. , з 27.01.1996р. по 31.12.1997р., з 01.07.1998р. по 31.07.1998р., з 01.01.1999р. по 21.07.1999р.; у ВАТ «Аргеліт» з 02.08.1999р. по 19.10.1999р.; на ОП шахта «Княгинівська» ДП «Донбасантрацит» з 01.07.2014р. по 11.11.2014р.
Суд звертає увагу, що зазначені записи чітко містять відомості щодо характеру роботи позивача у спірні періоди з повним робочим днем під землею. Також, в трудовій книжці є посилання на відповідні накази , записи завірені підписом повноважної особи та печаткою, які оформлені належним чином, та містяться відомості про проведену атестацію робочого місця. Даний факт відповідачем не оспорюється.
Відповідачем у наданому суду відзиві зазначено, що стаж роботи по спірним періодам враховано до загального страхового стажу позивача, проте, не враховано до пільгового стажу роботи через відсутность даних в індивідуальних відомостях інформації про сплату внесків та спец стаж, а стаж роботи на ВП шахта «Княгинівська» ДП «Донбасантрацит» з 01.07.2014р. по 11.11.2014р. не враховано до загального та пільгового стажу роботи через відсутність інформації про заробітну плату, страховий стаж та спецстаж.
Відповідно до ст. 20 Закону України № 1058-IV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Згідно з ст. 21 Закону України № 1058-IV, персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.
Суд зазначає, що позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов'язків підприємством. Тому, відповідач всупереч конституційним гарантіям, без законних підстав, протиправно не врахував до пільгового стажу позивача періоди роботи з підстав відсутності даних в індивідуальних відомостях інформації про сплату внесків та спеціального стажу.
Так, відповідно до даних, наявних у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, судом встановлено, що в період роботи в ВП шахта «Княгинівська» ДП «Донбасантрацит», який не був зарахований відповідачем до пільгового стажу роботи та до загального стажу роботи позивача, позивач дійсно отримував заробітну плату на шахті, трудовий стаж у спірний період зараховано за кодом ЗП3013А1.
Крім того, однією з підстав для відмови у зарахуванні спірних періодів є те, що надані позивачем довідки, які підтверджують пільговий стаж роботи, видані після листопада 2014 року.
Проте, суд зазначає, що порядок обміну та підтвердження інформацією між державними органами з приводу встановлення звязків та взаємодії органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України, встановлений ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» і є обовязком безпосередньо таких державних органів.
При цьому, жодними нормами вказаного ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» не передбачено обовязку осіб, які звертаються за призначенням відповідної пенсії самостійно здійснювати та контролювати такий обмін інформацією.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та не зарахування періодів роботи до загального та пільгового стажу роботи.
Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача зарахувати до загального та пільгового стажу спірні періоди роботи та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначає наступне.
Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача.
З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії (переведення з одного виду пенсії на інший) та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов до висновку про зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».
Суд звертає увагу, що відповідно до абз.2 ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право субєкта і владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобовязує субєкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 768,40 грн., що документально підтверджується дублікатом квитанції № 19443316 від 12.02.2019 р.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено частково, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 384,20 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 139, 243-246, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та не зарахування періодів роботи до загального та пільгового стажу роботи- протиправною.
Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв