Справа № 355/1628/18
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 355/1628/18 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Лисюк О.Д. Суддя-доповідач ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Баришівського районного суду Київської області від 07 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного інспектора будівельного нагляду Відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Трохименко А.О. про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до Баришівського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Головного інспектора будівельного нагляду Відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Трохименко А.О., в якому просила суд: скасувати постанову №А-2610/2 від 26.10.2018 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_3 штрафу у розмірі 5 100 грн.; скасувати постанову №А-2610/3 від 26.10.2018 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_3 штрафу у розмірі 5 100 грн., а провадження у даних справах про адміністративне правопорушення закрити.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 07 лютого 2019 року позов задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, посвідченого державним нотаріусом Баришівської районної державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 1-157від 01.02.2018 року, ОСОБА_3 є власником вищевказаної квартири.

У період з 14.05.2018 року по 23.05.2018 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 було проведено позапланову перевірку законності проведення реконструкції квартири АДРЕСА_2.

У процесі зазначеної перевірки встановлено, що за вказаною адресою розпочаті будівельні роботи з реконструкції квартири №3, а саме: у приміщені №6 (житлова кімната) проведено демонтаж фрагменту капітальної зовнішньої стіни для встановлення зблокованої віконної рами з вхідними дверима, та виконано демонтаж внутрішніх перегородок.

Будівельні роботи виконані без оформлення документів, які дають право на виконання будівельних робіт (без дозволу на виконання будівельних робіт, для об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми наслідками (СС2), чим порушено вимоги п. 3 ст. 34, ст. 37 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та п. 27 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт». Замовником не забезпечено здійснення авторського нагляду та технічного нагляду під час будівництва, чим порушено вимоги ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність», п. 2 Порядку здійснення авторського нагляду під час будівництва об'єкта архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 № 903. Будівельні роботи виконуються без затвердженої у встановленому порядку проектної документації, чим порушено вимоги ст. 5 Закону України «Про основи містобудування», ст. 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", ст. 7, ст. 9, ст. 27 Закону України "Про архітектурну діяльність», а також: вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 11.05.2011 «Про затвердження Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» та наказу Мінрегіону № 45 від 16.05.2011 «Про затвердження Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів».

За результатами перевірки складено акт №Т-2305/1 від 23.05.2018 року, припис про усунення правопорушення від 23.05.2018р. за № С-2305/1, яким зобов'язано усунути виявлені порушення шляхом отримання документів, що дають право на виконання будівельних робіт та складено припис від 23.05.2018 року №2305/2 про зупинення підготовчих та будівельних робіт. Оскільки ОСОБА_3 відмовилася від підписання складених документів, то вони були направлені засобами поштового зв'язку.

Як вбачається із припису № С 2305/1 від 23.05.2018 року, вимагалося зупинити виконання будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_3 з 25.05.2018 року, усунути виявлені порушення до 23.07.2018 року шляхом отримання документу, що дає право на виконання будівельних робіт шляхом приведення об'єкта будівництва до попереднього становища або іншим шляхом відповідно до чинного законодавства. Про виконання припису вимагалося повідомити Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області до 23.07.2018 року.

Як вбачається із припису № С 2305/2 від 23.05.2018 року, вимагалося зупинити виконання будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_4. Про виконання припису вимагалося повідомити Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області до 29.05.2018 року.

11.10.2018 року головним інспектором будівельного нагляду Відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Трохименком А.О. були складені відносно ОСОБА_3 протоколи № 3-Л-А-1110/1 та № 3-Л-А-1110/2 про невиконання останньою вимог приписів про усунення виявлених 23.05.2018 року № С-23305/1 та № С-2305/2 порушень, а 26.10 2018 року головним інспектором будівельного нагляду Відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Трохименком А.О. відносно ОСОБА_3 були ухвалені постанови № А-2610/2 ( а.с.14) та № 2610/3 про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення на загальну суму 10 200 грн.

Вважаючи, що при ухвалені вищевказаних постанов про адміністративне правопорушення, головним інспектором порушено строки притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, останній звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Тобто, приписами статті 38 КУпАП встановлено строки, після закінчення яких виключається накладення адміністративних стягнень.

Згідно з пунктом 7 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Як вбачається зі змісту статті 38 КУпАП, початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.

КУпАП не містить визначення поняття «триваюче правопорушення». Проте, як зазначено у листі Міністерства юстиції України від 02.08.2013 № 6802-0-4-13/11, в теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.

Проаналізувавши обставини справи та юридичний склад правопорушення, вчиненого позивачем, колегія суддів дійшла висновку, що дане порушення є триваючим правопорушенням, оскільки таке правопорушення має триваючий характер.

Як вже було зазначено, 23.05.2018 року головним інспектором будівельного нагляду Відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Трохименком А.О. були виявлені порушення в сфері будівництва допущені ОСОБА_3 при реконструкції квартири та був виписаний припис про усунення виявлених порушень.

Проте, протокол про невиконання вимог припису було складено лише через п'ять місяців, а саме 11.10.2018 року, а постанова про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності була ухвалена 26.10.2018 року, тобто з порушенням термінів встановлених ст.38 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що протоколи про адміністративне правопорушення від 11.10.2018 складені за результатами перевірки, яка відбулась, а не за виконання вимог припису від 23.05.2018 спростовуються самими протоколами від 11.10.2018.

Дата виявлення правопорушення допущеного ОСОБА_3 є 23.05.2018, саме від цієї дати і відраховується строк для накладення адміністративного стягнення відповідно до ст. 38 КУпАП.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України - залишити без задоволення.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 07 лютого 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В.В.