Справа № 442/1759/19
Суддя: Грицай М. М.
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №442/1759/19
Провадження №2-а/442/46/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Грицай М.М.,

з участю секретаря Антоненко В.О.,

позивача ОСОБА_1 А-Я.М.,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 1 Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив :

Позивач звернувся у суд з адміністративним позовом до інспектора СРПП № 1 Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області Глов»як ОСОБА_4 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

У обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 09.03.2019 працівником патрульної поліції ОСОБА_3 було складено постанову серії НК № 841659 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Виходячи зі змісту постанови, правопорушення полягає в тому, що він проїхав перехрестя вулиць Стрийська-Раневицька в м. Дрогобич на заборонений сигнал світлофора (жовтий). Зазначає, що керуючи автомобілем «Honda Accord», д.н.з. ВС3992CА, в м. Дрогобичі проїжджав перехрестя вулиць Стрийська-Раневицька на зелений сигнал світлофора, після чого був зупинений працівниками патрульної поліції, які направлялись у зустрічному напрямку. Зупинення відбулось шляхом ввімкнення червоного проблискового маячка та застосування спеціального сигналу. Вказує, що зупинення відбулось на досить значній відстані від самого перехрестя, що свідчить про те, що працівники патрульної служби не могли точно та достовірно спостерігати де саме знаходився його автомобіль на момент увімкнення жовтого сигналу світлофора. Незважаючи на те, відповідач ствердив, що він порушив правила дорожнього руху, така позиція ґрунтується виключно на усному переконанні, яке не підтверджене жодними доказами, тобто є припущенням. Вважає дії відповідача протиправними, а постанову такою, що підлягає скасуванню.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просить позов задоволити.

Представник позивача у судовому засідання позов підтримав. Окремо зазначив, що неподання відповідачем відзиву на позовну заяву може свідчити про визнання ним позову, що аргументовано ст. 159 КАС України.

Відповідач у судове засідання не зявився і про причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, що стверджується розпискою про отримання таким 18.03.2019 судової повістки. Відзив на позов не подав.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З копії постанови серії НК № 841659, складеної поліцейським ОСОБА_3, вбачається, що 09.03.2019 ОСОБА_1 А-Я.М. проїхав перехрестя вулиць Стрийська Раневицька в м. Дрогобичі на заборонений сигнал світлофора (жовтий). Постановлено застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у розмірі 425 грн., незважаючи на те, що імя позивача «Андріан-Ярослав».

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. А також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких випадках субєкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних причин.

Згідно ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Суд зазначає, що відповідачем відзиву або інших доказів правомірності складання оскаржуваної постанови не надано.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд має право, зокрема скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, враховуючи викладене, а також те, що під час розгляду судом даної адміністративної справи відповідачем належними та допустимими доказами не доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відзиву на позов не подано, що розцінюється судом як визнання позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, скасувавши оскаржувану постанову. Вимога позивача щодо визнання такої протиправною задоволенню не підлягає, оскільки ефективним способом захисту є заявлена позивачем вимога про скасування оскаржуваної постанови, що відповідає положенням ч. 3. ст. 286 КАС України.

Відповідно до абзацу 2 ч.5 ст.139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Як встановлено судом відповідній порядок КМУ на сьогоднішній день не прийнятий, а тому судові витрати за розгляд справи, враховуючи звільнення позивача від сплати вказаних судових витрат при зверненні до суду, слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 19, 77,159-163 КАС України, суд -

ухвалив :

Позов задоволити частково.

Постанову серії НК № 841659 від 09.03.2019 року, винесену інспектором СРПП № 1 Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили судовим рішенням за наслідками апеляційного провадження

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя Грицай М.М.