Справа № 160/135/19
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року Справа № 160/135/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, -
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (ГТУЮ в Дніпропетровській області, відповідач), в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладання штрафу від 22.12.2018 року №57867288, винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Дніпропетровській області.
В обґрунтування позову зазначено, що 22.12.2018 року державним виконавцем винесено постанову №57867288 про накладання штрафу на позивача у розмірі 5100 грн., у зв'язку з невиконанням без поважних причин рішення суду. Листом відповідача повідомлено про фактичне добровільне виконання рішення суду. Таким чином, постанова про накладення штрафу є протиправною та підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 27.02.2019 року прийнято позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням учасників справи.
Відповідач надав до суду відзив на позов, у якому просив суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив, що постанова про накладення штрафу від 22.12.2018 року №57821634 прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України Про виконавче провадження, у зв'язку з невиконанням боржником без поважних причин рішення суду, у визначений державним виконавцем строк.
07.03.2019 року відкладено судове засідання на 15.03.2019 року, у зв'язку з неявкою учасників справи.
15.03.2019 року від представників сторін надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності у письмовому провадженні.
На підставі частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи наявність клопотань представників сторін про розгляд справи без їх участі, суд вирішив здійснювати подальший розгляд справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
У вказаній постанові зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
Копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.12.2018 року ГУ ПФУ в Дніпропетровській області отримано 07.12.2018 року.
Отже, останнім днем виконання боржником рішення є 21.12.2018 року.
За результатами перевірки виконання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області вимог судового рішення державним виконавцем встановлено, що останнє виконано не було протягом визначеного строку, будь-яких повідомлень від боржника не надійшло, як і поважних причин своєчасного неповідомлення і невиконання.
22.12.2018 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Дніпропетровській області ОСОБА_1 винесено постанову про накладення штрафу на ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у розмірі 5100 грн. за невиконання без поважних причин боржником рішення.
ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, не погодившись з оскаржуваною постановою про накладення штрафу, звернулась до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).
Згідно зі статтею 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII).
Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Частиною 5 вказаної статті зазначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (частина 6 статті 26 Закону №1404-VIII).
Відповідно до частини 1 статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
Водночас, у частині 4 статті 19 Закону № 1404-VIII передбачено, що сторони зобовязані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обовязкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.
Тобто, з аналізу вказаних норм права, слід дійти висновку, що у боржника виникає обов'язок щодо невідкладного повідомлення державного виконавця про виконання рішення суду або про причини невиконання.
Долучені до матеріалів справи докази засвідчили, що у встановлений державним виконавцем строк (до 21.12.2018 року), ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не повідомило державного виконавця ні про добровільне виконання рішення, ні про наявність поважних причин своєчасного невиконання.
Відповідно до частини 2 статті 63 Закону № 1404-VIIIУ разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
За приписами статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
З приведених норм чинного законодавства вбачається, що державний виконавець за невиконання рішення, зобов'язаний винести постанову про накладення штрафу на боржника лише при умові невиконання ним рішення без поважних причин.
Враховуючи невиконання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області рішення в добровільному порядку та неповідомлення про наявність поважних причин його невиконання у визначений строк, 22.12.2018 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на позивача у розмірі 5100 грн.
Суд критично оцінює надану 15.03.2019 року до матеріалів справи виплатну відомість ОСОБА_2, оскільки вона охоплює нарахування та виплату пенсії ОСОБА_2 за період з 28.12.2018 року по 05.03.2019 року, тобто не свідчить про виконання рішення у строк, визначений в постанові про відкриття виконавчого провадження.
Крім того, суд не бере до уваги доводи представника позивача, які викладені у позовній заяві, про те, що листом відповідача було повідомлено про здійснення перерахунку пенсії та виплату перерахованої суми, оскільки вказаний лист до відповідача та до матеріалів справи не надано.
Таким чином, на дату прийняття відповідачем оскаржуваної постанови 22.12.2018 року, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не було повідомлено державного виконавця про причини невиконання рішення.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Враховуючи викладене, приймаючи постанову про накладення штрафу від 22.12.2018 року державний виконавець діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.
Відтак, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.
У зв'язку з відмовою у задоволенні позову, розподіл судових витрат не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар