Справа № 428/2296/19
Суддя: Кордюкова Ж. І.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/2296/19
Провадження №2-а/428/98/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Поломаної В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону №1 роти №4 Управління патрульної поліції в Луганській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до інспектора батальйону №1 роти №4 Управління патрульної поліції в Луганській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що згідно з постановою від 15.02.2019 року серії ЕАВ №921129 його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122, КУпАП за те, що він керував автомобілем, у якого в темний час доби не були ввімкнені фари ближнього світла. Вважає, що зазначена постанова підлягає скасуванню, оскільки відповідач під час розгляду справи не розяснив йому його права, постанова не містить відомостей про фіксацію правопорушення та інших обовязкових відомостей, відповідачем не зафіксовано порушення ним правил дорожнього руху, в оскаржуваній постанові відсутній підпис правопорушника. Правил дорожнього руху він не порушував, оскільки врахував дорожні умови і рухався в сутінках з включеними габаритними вогнями. Просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №921129 від 15.02.2019 року та закрити провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач інспектор батальйону №1 роти №4 Управління патрульної поліції в Луганській області ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, просив залишити адміністративний позов без задоволення та розглянути справу без його участі. Разом з заявою надав відеозапис з місця події.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 КАС України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в межах строків, встановлених ч.2 ст.286 КАС України.

15.02.2019 року відповідачем було винесено постанову серії ЕАВ №921129 від 15.02.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він в м. Сєвєродонецьк по вул. Б.Ліщини, 5Б, керував транспортним засобом ВАЗ 21043, номерний знак НОМЕР_1, без ввімкненого світла фар у темну пору доби, чим порушив п.19.1 Правил дорожнього руху України.

Справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена оскаржувана постанова, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає приписам ч. 2, 4, 5 ст. 258 КУпАП, а також відповідає змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395.

Так, ч. 2 ст. 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до приписів ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, пята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і пята статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та пята статті 133, частини третя, шоста, восьма, девята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв у відповідності до вимог ст.ст. 222, 258 КУпАП та Інструкції.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п.19.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої:

a) на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла;

б) на мопедах (велосипедах) і гужових возах (санях) фари або ліхтарі;

в) на причепах та транспортних засобах, що буксируються, габаритні ліхтарі.

Примітка. В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах дозволяється замість фар ближнього (дальнього) світла ввімкнути протитуманні фари.

На підтвердження своїх заперечень проти заявлених позовних вимог відповідач надав суду відеозапис, який був переглянутий судом.

На відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21043, номерний знак НОМЕР_1, о 16-50 год. в сутінках без ввімкнених світлових приладів (фар ближнього світла та габаритних вогнів). Також на відеозаписі зафіксовано, що відповідач розяснив ОСОБА_1 його права під час розгляду справи, що останній в телефонному режимі користувався правовою допомогою.

Оцінюючи надані докази, суд вважає, що на відеозаписі, зробленому нагрудною камерою відповідача, дійсно зафіксовано факт порушення ОСОБА_1 п.19.1 Правил дорожнього руху України, який рухався на автомобілі в сутінках без будь-яких ввімкнених світлових приладів, при тому, що дорожня обстановка на той момент вимагала руху автомобіля з включеними світловими приладами.

Проте оцінюючи допустимість наданих доказів, суд відзначає наступне.

У статті 283 КУпАП встановлено вимоги до постанови по справі про адміністративне правопорушення. Так, зокрема, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити також відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Відповідачем був наданий відеозапис з місця події, проте в порушення вимог ч.3 ст.286 КУпАП в постанові серії ЕАВ №921129 від 15.02.2019 року відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено цей відеозапис.

За таких обставин з урахуванням приписів ч.1 ст.74 КАС України суд приходить до висновку, що наданий відповідачем відеозапис є недопустимим доказом і не бере його до уваги.

Суд вважає, що відповідач не виконав вимог ч. 2 ст.77 КАС України та не довів правомірності прийнятого ним рішення відносно ОСОБА_1, що є підставою для скасування постанови серії ЕАВ №921129 від 15.02.2019 року.

Щодо решти доводів позивача слід відзначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати по справі слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 9-11, 14, 72-77, 229, 241- 247, 250, 255, 286, 293, 295, 297, Перехідними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, ч.2 ст.122 КУпАП, ч.1 ст.126 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306 зі змінами та доповненнями, суд,-

УХВАЛИВ:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1.

Скасувати постанову серії ЕАВ №921129 від 15.02.2019 року та закрити справу.

Рішення може бути оскаржене в Першому апеляційному адміністративному суді через Сєвєродонецький міський суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги на судове рішення протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 4а, кв. 37, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач: інспектор роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенант поліції ОСОБА_2, місцезнаходження: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, 8.

Суддя Ж. І. Кордюкова