Справа № 0940/2194/18
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/1939/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Попка Я.С., Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Бистрецької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року у справі № 0940/2194/18 за адміністративним позовом Бистрецької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області в особі головних інспекторів будівельного нагляду інспекційного відділу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання протиправними і скасування постанов, приписів та рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

суддя в 1-й інстанції Кафарський В.В.,

час ухвалення рішення 26.12.2018 року, 14:15 год.,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення 31.12.2018 року,

В С Т А Н О В И В :

16.11.2018 Бистрецька сільська рада Верховинського району Івано-Франківської області (далі позивач, Бистрецька сільська рада) звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області в особі головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу ОСОБА_1 та головного інспектора будівельного нагляду сектору по роботі з дозвільними документами ОСОБА_2 (далі відповідач) про визнання протиправними і скасування постанов про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 25.09.2018, приписів про усунення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 22.08.2018, рішення «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт» від 20.09.2018 та зобов'язання включити до єдиного реєстру запис про дозвіл на виконання будівельних робіт від 18.06.2018 за №ІФ60.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на обєкті «Нове будівництво берегозакріплюючих споруд на річці Дземброня в селі Дземброня Верховинського району Івано-Франківської області», за результатами якої складено Акт №707/1009/m.7/2018, згідно якого замовником не представлено загальний журнал робіт, журнал авторського нагляду, журнал вхідного контролю якості продукції, а також встановлено виконання будівництво закріплюючих споруд не у відповідності до проектної документації. Зазначає, що позапланову перевірку проведено незаконно, з порушенням порядку та процедури, а тому даний позаплановий захід немає правових наслідків та рішення, прийняті на підставі такої перевірки, є незаконними. В звязку з чим, позивач вважає приписи про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 22.08.2018 та постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 25.09.2018 за №33/1009/m.5/2018 та за №34/1009/m.5/2018 протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено

Рішення суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним зясуванням та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновкам, викладених у рішенні суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що позивач є замовником, а не субєктом містобудування, який виконує будівельні роботи. У відповідності до Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» частина третя застосовується до субєктів містобудування, які виконують будівельні роботи, а частина друга- до субєктів містобудування, які є замовниками будівництва обєктів, або ті, що виконують функції замовника і підрядника.

Крім того, суд першої інстанції не дав оцінки твердженню позивача, що постанови про правопорушення у сфері містобудівної діяльності приймаються протягом 15 днів з дня одержання протоколу про правопорушення. З огляду на те, що перевірка дотримання вимог законодавства була проведене 22.08.2018, то кінцевий термін винесення постанови сплив 10.09.2018 року, однак постанови про накладення штрафу були винесені після спливу строку, а саме 25.09.2018 року.

Просить скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 4 ст. 229, п.2 ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що вона підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у справі, суд першої інстанції виходив з того, що у діях позивача присутній склад правопорушення, передбаченого п.п. 6, 8 ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Стосовно позовної вимоги про скасування рішення «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт» від 20.09.2018 за №44, суд зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 37 «Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»», дозвіл на виконання будівельних робіт, дозвіл на виконання будівельних робіт може бути анульовано органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності обєкта будівництва проектній документації на будівництво такого обєкта, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Таким чином, оскільки судом встановлено порушення позивачем ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» (Будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності»), то відповідач не порушив вимог законодавства, винісши оскаржене рішення «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт» від 20.09.2018 за №44, та, відповідно, не підлягає до задоволення вимога позивача про його скасування.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції не повно і не всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що на підставі звернення Івано-Франківської місцевої прокуратури за №90-2756-18 від 23.07.2018 (а.с. 53-56) відповідачем видано наказ за №707-П/1009/1.5/2018 від 26.07.2018 про проведення позапланового заходу та відповідно направлення за №707/1009/m.7/2018 від 26.07.2018 (а.с. 58). Відповідно до вказаного наказу за №707-П/1009/1.5/2018 від 26.07.2018 та направлення за №707/1009/m.7/2018 від 26.07.2018, головним інспектором будівельного нагляду ОСОБА_1 проведена позапланова перевірка дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, за результатами якої складено акт від 22.08.2018 за №707/1009/m.7/2018, в якому зафіксовано порушення, а саме: замовником не представлено загальний журнал робіт, журнал авторського нагляду, журнал вхідного контролю якості продукції, а також встановлено виконання будівництво закріплюючих споруд не у відповідності до проектної документації (а.с. 18-26).

За наслідками вказаної позапланової перевірки субєктом владних повноважень 22.08.2018 складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності про порушення позивачем ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» (а.с. 27-28), протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності про порушення позивачем п. 4.8 ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва» (а.с. 32-33), а також оскаржені приписи про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 22.08.2018 (а.с. 29, 34).

Розглянувши матеріали справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, акт перевірки від 21.08.2018 за №707/1009/m.7/2018, припис від 22.08.2018, протокол від 22.08.2018 про порушення позивачем ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», головним інспектором винесено постанову від 25.09.2018 за №33/1009/m.5/2018 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою Бистрецьку сільську раду Верховинського району Івано-Франківської області визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 8 ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (а.с. 30-31).

Також, головний інспектор, розглянувши матеріали справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, акт перевірки від 21.08.2018 за №707/1009/m.7/2018, припис від 22.08.2018, протокол від 22.08.2018 про порушення позивачем п. 4.8 ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва» виніс постанову від 25.09.2018 за №34/1009/m.5/2018 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою Бистрецьку сільську раду Верховинського району Івано-Франківської області визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (а.с. 35-36).

Позивач, вважаючи дії відповідача неправомірними, а також приписи від 22.08.2018, постанови від 25.09.2018 за №33/1009/m.5/2018 та за №34/1009/m.5/2018 та рішення «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт» від 20.09.2018 за №44 протиправними, звернувся до суду за захистом своїх прав.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Ч.2 ст. 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 за №294 (далі Положення №294), Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 за №553 (далі Порядок №553).

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, в межах повноважень, передбачених законом щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходи державного нагляду (контролю) планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом (абзац третій статті 1 цього ж Закону).

Згідно частини 4 статті 2 цього Закону, заходи контролю здійснюються, крім інших, органами державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду).

Статтею 3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено основні принципи державного нагляду (контролю), до яких, зокрема, віднесено: пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров'я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності; об'єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб'єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв; здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; неприпустимості дублювання повноважень органів державного нагляду (контролю) та неприпустимості здійснення заходів державного нагляду (контролю) різними органами державного нагляду (контролю) з одного й того самого питання; орієнтованості державного нагляду (контролю) на запобігання правопорушенням у сфері господарської діяльності; недопущення встановлення планових показників чи будь-якого іншого планування щодо притягнення суб'єктів господарювання до відповідальності та застосування до них санкцій; здійснення державного нагляду (контролю) на основі принципу оцінки ризиків та доцільності.

Державний архітектурно-будівельний контроль це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом (стаття 41 Закону).

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 за №553.

Відповідно до п.1 Порядку №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування обєктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції.

Згідно з п.7 Порядку №553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є, в тому числі, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а також вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Пунктом 16 Порядку №553 передбачено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Відповідно до п.17 Порядку№553, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт.

Згідно пункту 3 частини 3 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обовязкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Колегією суддів встановлено, що головним інспектором відповідача 22.08.2018 складено акт та у звязку з виявленими під час перевірки порушеннями, відповідачем винесено оскаржувані приписи, якими зобов'язано позивача усунути виявленні порушення вимог законодавства до 22.09.2018 (а.с. 29, 34).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 12.07.2018 Бистрецька сільська рада Верховинського району Івано-Франківської області в особі сільського голови ОСОБА_3 (Замовник) з однієї сторони і ТзОВ «Християна» в особі директора ОСОБА_4 (Підрядник) уклали договір №2/Б про виконання робіт за державні кошти, згідно умов якого Підрядник зобовязується виконати роботи щодо «Нове будівництво берегозакріплюючих споруд на річці Дземброня в селі Дземброня Верховинського району Івано-Франківської області», зазначені у завданні Замовника, в порядку та на умовах, визначених цим договором, а Замовник прийняти і оплатити такі роботи (а.с. 84-89).

Таким чином, позивач є замовником будівництва «Нове будівництво берегозакріплюючих споруд на річці Дземброня в селі Дземброня Верховинського району Івано-Франківської області».

Проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів встановила, що із змісту наявного в матеріалах справи акта перевірки вбачається, що відсутній загальний журнал робіт, журнал авторського нагляду, журнал вхідного контролю якості продукції та виконання робіт не відповідно до затвердженої проектної документації, товщина каркасу габіонного ящика становить 4 мм, замість 6 мм.

Відповідно до п. 3.2.4 ДБН А.3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва» виконавча документація документація, яка засвідчує особливості виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва, відображає методи та умови їх виконання, підтверджує фактичні параметри їх результатів.

Згідно п. 4.8 ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва», за результатами виконаних будівельних робіт має бути оформлена виконавча документація. Перелік необхідної виконавчої документації, визначений відповідно до вимог нормативних документів щодо виконання відповідного виду робіт на конкретному об'єкті будівництва, має бути наведений у ПВР.

До виконавчої документації належать: а) загальний журнал робіт; б) спеціальні журнали з окремих видів робіт, перелік яких встановлюється в проекті організації будівництва в залежності від видів робіт; в)журнал авторського нагляду та звітна документація щодо виконання робіт з науково - технічного супроводу (за наявності на об'єкті будівництва науково - технічного супроводу) відповідно до ДБН В. 1.2-5; г) акти на закриття прихованих робіт; д) акти проміжного прийняття відповідальних конструкцій; е) виконавчі схеми відповідно до ДБН В. 1.3-2; ж) документи щодо випробувань та лабораторного контролю матеріалів та конструкцій відповідно; і) акти випробування устаткування, інженерних систем, мереж та обладнання; к) інша документація, передбачена нормативними документами на виконання конкретного виду будівельних робіт.

Відповідно до п. 1.17 ДБН А.3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва» на кожному обєкті будівництва належить: вести загальний журнал робіт за формою згідно з додатком В, спеціальні журнали з окремих видів робіт, перелік яких встановлює генпідрядник, виходячи з вимог нормативних документів щодо ведення виконавчої документації за формами, зразки яких наведено в додатку Г, журнал авторського нагляду відповідно до ДБН А.2.2-4; складати акти на закриття прихованих робіт за формою, наведеною у додатку К, акти проміжного прийняття відповідальних конструкцій за формою, наведеною у додатку М; складати акти індивідуального та комплексного випробування устаткування, інженерних систем, мереж і обладнання; оформляти виконавчу документацію - комплект робочих креслень із написами, зробленими особами, відповідальними за виконання будівельно-монтажних робіт, про відповідність виконаних у натурі робіт цим кресленням або змінам у них, внесеним за погодженням із замовником та проектувальником; вести облік збирання та видалення відходів і вторинної сировини; після завершення будівництва обєкта скласти його архітектурно-технічний паспорт згідно із Законом України «Про архітектурну діяльність» та «Положенням про архітектурно-технічний паспорт обєкта архітектури», паспорт технічного стану будівлі (споруди) згідно із НПАОП 45.2-1.01, енергетичний паспорт будинку згідно з ДБН В.2.6-31.

Під час здачі завершеного будівництвом об'єкта загальний і спеціальні журнали робіт передаються замовнику і зберігаються у нього до введення обєкта в експлуатацію. Після введення об'єкта в експлуатацію журнали передаються на постійне зберігання експлуатаційній організації.

Згідно додатку А ДБН А.3.1-5:2016, визначено вказівки щодо ведення загального журналу робіт: 1). Загальний журнал робіт є основним первинним виробничим документом, який відтворює технологічну послідовність, терміни, якість і умови виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва. 2). Загальний журнал робіт ведеться на будівництві окремих або групи однотипних об'єктів, які розміщені в межах одного будівельного майданчика і споруджуються одночасно. За умови будівництва комплексу (будови) загальний журнал робіт може вестися на кожній будівлі, споруді та лінійних об'єктах інженерно-транспортної інфраструктури. Наявність цих журналів має бути засвідчена у таблиці А.4. 3). Загальний журнал робіт веде особа, відповідальна за будівництво об'єкта (виконавець робіт, старший виконавець робіт) і заповнює його з першого дня роботи на об'єкті особисто або доручає керівникам змін. Спеціалізовані будівельні організації ведуть спеціальні журнали робіт, що знаходяться у відповідальних осіб, які виконують ці роботи. По закінченні робіт спеціальний журнал передається генеральній будівельній організації. 4). Титульний лист заповнюється до початку будівництва генеральною підрядною будівельною організацією за участю проектної організації і замовника. 5). Список інженерно-технічного персоналу, який зайнятий на будівництві об'єкта, формується у відповідності з таблицею А.1. 6). У таблиці А.2 наводиться перелік всіх актів, що підлягають оформленню на даному об'єкті будівництва, в календарному порядку. 7). У таблиці А.3 включаються всі роботи по частинах і елементах об'єкта будівництва, якість виконання яких відповідно до ПОБ (додаток Ж, форма Ж2, форма Ж4) або ПВР (додаток Л, форма ЛІ, форма Л2) контролюється і підлягає оцінці. 8). Таблиця А.4 заповнюється особою, відповідальною за ведення загального журналу робіт. 9). Відомості про виконання робіт (з початку і до їх завершення), що включаються в таблиці А.5, є основною частиною журналу та містить відомості про початок і закінчення роботи і відображає перебіг її виконання. Опис робіт повинен проводитись по конструктивних елементах об'єкта будівництва з зазначенням осей, позначок, поверхів, ярусів, секцій і приміщень, де роботи виконуються. Наводяться стислі відомості про методи виконання робіт, застосовані матеріали, готові вироби і конструкції, вимушені простої будівельних машин (із зазначенням вжитих заходів), випробування устаткування, систем, мереж і вимушені простої (випробування вхолосту або під навантаженням, подача електроенергії, випробування на міцність і герметичність тощо), відхилення від робочих креслень (із зазначенням причин) і їх погодження, зміни розміщення охоронних, захисних і сигнальних огорож, переноси транспортних і пожежних мереж, прокладання, перекладання, розбирання тимчасових інженерних мереж, наявність і виконання схем операційного контролю якості, виправлення і переробку виконання робіт (із зазначенням винних), а також метеорологічні та інші особливі умови виконання робіт. 10). У таблиці А.6 вносяться зауваження осіб, які контролюють виконання і безпеку робіт відповідно до наданих їм прав, а також представників авторського нагляду. 11). Загальний журнал повинен бути пронумерований, прошнурований, оформлений усіма підписами на титульному аркуші і скріплений печаткою будівельної організації, яка його видала.

Під час здачі завершеного будівництвом об'єкта загальний і спеціальні журнали робіт передаються замовнику.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про архітектурну діяльність» внесення змін до затвердженого проекту проводиться виключно за згодою автора проекту, а в разі відхилення від технічних умов за погодженням з підприємствами, установами та організаціями, які надали такі технічні умови, та замовником. Внесення до затвердженого проекту змін, пов'язаних із зміною державних стандартів, норм і правил, здійснюється за згодою замовника. Відповідно до п. 1 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства України від 16 травня 2011 року № 45, коригування проектної документації внесення змін до затвердженого (схваленого) проекту будівництва на підставі завдання на коригування (далі завдання на проектування).

Завдання на проектування обєктів будівництва складається з урахуванням вимог державних будівельних норм ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» і затверджується замовником за погодженням із генпроектувальником (проектувальником).

Завдання на проектування визначає обґрунтовані вимоги замовника до планувальних, архітектурних, інженерних і технологічних рішень обєкта будівництва, його основних параметрів, вартості та організації його будівництва і складається з урахуванням технічних умов, містобудівних умов та обмежень (вимоги щодо створення доступності для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення зазначаються в завданні окремим пунктом).

Назва обєкта будівництва за проектною документацією має відповідати завданню на проектування, не змінюватися на всіх стадіях проектування та відображати вид будівництва (нове будівництво, реконструкція, технічне переоснащення діючих підприємств, реставрація, капітальний ремонт) та його місце розташування.

Відповідно до п. 3.5 ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва» завдання на проектування визначає обґрунтовані вимоги замовника до планувальних, архітектурних, інженерних і технологічних рішень об'єкта будівництва, його основних параметрів, вартості та організації його будівництва і складається з урахуванням технічних умов, містобудівних умов та обмежень.

Відповідно до частини 3 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування, які виконують будівельні роботи, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: 6) ведення виконавчої документації з порушенням будівельних норм, державних стандартів і правил - у розмірі вісімнадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб; 8) виконання будівельних робіт з порушенням вимог будівельних норм, державних стандартів і правил або затверджених проектних рішень - у розмірі сорока п'яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи позивач є замовником будівельних робіт, а тому колегія суддів прийшла до висновку, що він не може бути субєктом відповідальності за порушення передбачені п. 6,8 ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Враховуючи викладене, у діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого п.п. 6, 8 ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», оскільки останній не є субєктом, на якого може бути накладено відповідальність.

Крім того, згідно долученого до матеріалів справи висновку експертного дослідження від 09.01.2019 року № 9/19-28, експертами зроблено висновок, що виконані ТОВ «Християна» будівельні роботи з нового будівництва берегозакріплюючих споруд на р. Дземброня в с. Дземброня Верховинського району Івано-Франківської області відповідають вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва, що спростовує твердження відповідача, викладені у акті перевірки про порушення норм містобудівної діяльності.

Стосовно позовної вимоги про скасування рішення «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт» від 20.09.2018 за №44, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 37 «Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»», дозвіл на виконання будівельних робіт, дозвіл на виконання будівельних робіт може бути анульовано органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності обєкта будівництва проектній документації на будівництво такого обєкта, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Таким чином, оскільки судом встановлено відсутність порушення позивачем ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», то відповідач порушив вимог законодавства та протиправно виніс оскаржене рішення «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт» від 20.09.2018 за №44, з огляду на зазначене, дана позовна вимога підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

З огляду на вищевикладене, є підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду в частині відмови слід скасувати та прийняти нову постанову.

Керуючись ст. 229, 308, 310, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Бистрецької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області задовольнити.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року у справі № 0940/2194/18 скасувати та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Визнати протиправними та скасувати постанови № 33/1009/т.5/2018 та №34/1009/т.5/2018 від 25.09.2018 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил щодо порушення ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 22.08.2018 року.

Визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил щодо порушення ДБН А.3.1-5:2016 «організація будівельного виробництва» від 22.08.2018 року.

Визнати протиправним та скасувати наказ «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт» від 20.09.2018 за №44 та зобовязати відповідача вчинити необхідні дії щодо відновлення в єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих і будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, запису про дозвіл на виконання будівельних робіт «Нове будівництво берегозакріплюючих споруд на річці Дземброня в селі Дземброня Верховинського району Івано-Франківської області» №ІФ60 від 18.06.2018.

Стягнути з Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області (місцезнаходження: 76000, м. Івано-Франківськ, вул. І. Франка, 4, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Бистрецької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області (місцезнаходження: 78707, с. Бистрець, Верховинський район, Івано-Франківська область, ) судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 8810 (вісім тисяч вісімсот десять) грн. 00 коп. та за подання апеляційної скарги в розмірі 13215 ( тринадцять тисяч двісті пятнадцять) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_5
судді ОСОБА_6
ОСОБА_7
Повне судове рішення складено 28.03.2019 року