Справа № 643/4821/17
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 р.Справа № 643/4821/17
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Яковенка М.М.
суддів: Лях О.П., Бегунц А.О.
секретарі судового засідання: Жданюк Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова та Харківської обласної державної адміністрації на рішення Московського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2018 року по справі № 643/4821/17 (головуючий 1 інстанції Погасій О.Ф.) за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова, Харківської обласної державної адміністрації про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 10.04.2017 року звернувся до Московського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Харківської обласної державної адміністрації про визнання неправомірними розпорядження відповідача від 13.02.2014 року № 42 «Про встановлення пенсії за особливі заслуги перед Україною»
та протокол від 30.01.2014 року № 1 засідання Робочої групи з розгляду документів щодо встановлення пенсії за особливі заслуги перед Україною в частині відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у встановленні пенсії за особливі заслуги перед Україною;
та про зобов`язання відповідача встановити ОСОБА_1 пенсію за особливі заслуги перед Україною на підставі пункту 2 статті 1 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною, починаючи з 20 січня 2011 року.
26.04.2018 року представником позивача подане до суду клопотання про зміну позовних вимог, в якому просив визнати неправомірними розпорядження відповідача від 13.02.2014 року № 42 «Про встановлення пенсії за особливі заслуги перед Україною» та протокол від 30.01.2014 року № 1 засідання Робочої групи з розгляду документів щодо встановлення пенсії за особливі заслуги перед Україною в частині відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у встановленні пенсії за особливі заслуги перед Україною;
та зобов`язати встановити ОСОБА_1 пенсію за особливі заслуги перед Україною на підставі пункту 2 статті 1 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною, починаючи з 20 січня 2011 року, та виплатити йому різницю в сумі пенсії за весь період (а.с.172-173).
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15.05.2018 року за клопотанням представника позивача до участі в справі залучено в якості співвідповідача Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (а.с.186-187).
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2018 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними та скасовано розпорядження Харківської обласної державної адміністрації від 13.02.2014 року № 42 «Про встановлення пенсії за особливі заслуги перед Україною» та протокол від 30.01.2014 року № 1 засідання Робочої групи з розгляду документів щодо встановлення пенсії за особливі заслуги перед Україною в частині відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у встановленні пенсії за особливі заслуги перед Україною.
Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, встановити ОСОБА_1 , пенсію за особливі заслуги перед Україною на підставі пункту 2 статті 1 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною, починаючи з 20 січня 2011 року, здійснити перерахунок пенсії з 20 січня 2011 року та провести відповідні виплати.
В решті позовних вимог відмовлено.
Відповідачі, Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова та Харківська обласна державна адміністрація подали апеляційні скарги в якій апелянт посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення, прийнятого з порушенням норм матеріального та процесуального права, просять рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Апелянти наголошують на тому, що вимоги позивача цілком необґрунтовані, а правових підстав для їх задоволення відсутні.
Враховуючи обраний спосіб судового захисту в межах спірних правовідносин, характер спору, положення п.20 ч.1 ст.4, ч.6 ст.12, 263 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про незначну складність цієї справи.
Від сторони УПФ України в Московському районі м.Харкова надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутність.
Колегія суддів вважає, що заяви представника позивача про відкладення розгляду справи на іншу дату в зв`язку із приймання участі у іншому судовому засідання не підлягає задоволенню. З огляду на не значну складність даної справи, явка сторін обов`язковою не визнавалась, процесуально встановлена можливість за такою категоріє справ здійснити розгляд у відсутність сторони позивача, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд справи у відсутність представника позивача та прийняти рішення за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційні скарги залишити без задоволення.
Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, що позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, неодноразово приймав участь в проведенні робіт із знешкодження та ліквідації боєприпасів, що не вибухнули, на території населених пунктів міст Баку, Тбілісі, Абхаської РСР та нагороджений медаллю «За відвагу».
20.01.2011 р. ОСОБА_1 звернувся до Постійної комісії з питань забезпечення громадського порядку, дотримання законності, охорони прав, свобод та законних інтересів громадян Харківської міської ради щодо надання допомоги в призначенні йому пенсії за особливі заслуги перед Україною, як учаснику бойових дій.
21.03.2011 року Харківський міський голова Кернес Г.А. звернувся до голови Харківської обласної державної адміністрації з клопотанням про призначення ОСОБА_1 пенсії за особливі заслуги.
04.11.2011 року відповіддю з Харківської обласної державної адміністрації ОСОБА_1 відмовлено в призначення пенсії за особливі заслуги перед Україною, так як він не приймав участі у бойових діях, а приймав участь у розмінуванні боєприпасів, які не розірвалися, що підтверджується письмовими доказами (а.с.8-14, 17,18).
Відповідно до ст. 4, 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.
До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.
Учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Згідно довідки Московського районного військового комісаріату ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ст. 6 п. 11 (учасниками бойових дій визнаються особи, які у складі груп піротехнічних робіт (груп розмінування) залучалися до безпосереднього виконання завдань щодо розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів на території України, та особи, які на мінних тральщиках брали участь у траленні бойових мін у територіальних і нейтральних водах у воєнний і повоєнний час), нагороджений медаллю «За відвагу» (а.с.49).

Відповідно до ч.2 ст. 1 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» пенсії за особливі заслуги перед Україною встановлюються громадянам України ветеранам: ветеранам війни, нагородженим за бойові дії орденом, медаллю «За відвагу» або медаллю Ушакова, незалежно від часу нагородження.
Позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій та нагороджений медаллю «За відвагу».
Медаль «За відвагу» заснована для нагородження за особисту мужність і відвагу, проявлені при захисті соціалістичної Вітчизни і виконання військового обов`язку.
Медаллю «За відвагу» нагороджуються військовослужбовці Радянської Армії, Військово-морського Флоту, прикордонних і внутрішніх військ і інші громадяни СРСР. Медаллю «За відвагу» можуть бути нагороджені і особи, що не є громадянами СРСР.
Нагородження медаллю «За відвагу» здійснюється за особисту мужність і відвагу, проявлені: у боях з ворогами соціалістичної Вітчизни; при захисті державного кордону СРСР; при виконання військового обов`язку в умовах, пов`язаних з ризиком для життя.
Постановою Московського районного суду м. Харкова від 16.08.2012 р. у справі № 2027/5400/12 визнано відмову комісії з встановлення пенсії за особливі заслуги перед Україною при Харківській обласній державній адміністрації від 04.11.2011 р. щодо встановлення позивачу пенсії за особливі заслуги неправомірною та зобов`язано комісію розглянути питання щодо встановлення ОСОБА_1 пенсії за особливі заслуги перед Україною.
Вищезазначена постанова суду була залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2012 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.05.2013 р. (а.с.15, 51-55).
Вказаними судовими рішеннями встановлено, що рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за особливі заслуги перед Україною прийнято без урахування всіх обставин для його прийняття, така відмова є неправомірною.
Як вже було встановлено, розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 13.02.2014 року № 42 ОСОБА_1 було відмовлено в пенсії за особливі заслуги перед Україною у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право на встановлення пенсії за особливі заслуги перед Україною. Свою відмову відповідач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 брав участь у розмінуванні нерозірвавшихся боєприпасів, а не безпосередньо у бойових діях (а.с.39-41,46).
Таким чином, уповноваженим органом - Харківською обласною державною адміністрацією у 2014 році вдруге було відмовлено позивачу у призначенні пенсії за особливі заслуги перед Україною з тих же підстав, що і у 2011 році, без врахування всіх обставин, що мають значення, та без врахування рішення суду, яке набрало законної сили.
Позивачу був виданий виконавчий лист про зобов`язання комісію з встановлення пенсії за особливі заслуги перед Україною при Харківській обласній державній адміністрації розглянути питання щодо встановлення позивачу пенсії за особливі заслуги перед Україною, який 12.07.2016 року пред`явлено до виконання до Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області. (а.с.44, 45, 55).
Листом від 23.03.2017 року Управлінням ДВС ГТУЮ у Харківській області від 23.03.2017 року виконавчий лист було повернуто стягувачу ОСОБА_1 з тих підстав, що за результатом розглянутого питання Робочою групою з розгляду документів щодо встановлення пенсій за особливі заслуги перед Україною ОСОБА_1 було відмовлено (а.с.43).
02.07.2018 року позивач звернувся до УПФУ в Московському районі м. Харкова із заявою про призначення йому пенсії за особливі заслуги перед Україною із наданням копій документів. Листом УПФУ в Московському районі м. Харкова від 23.08.2018 р. позивачу відмовлено у призначенні такої пенсії з тих підстав, що ОСОБА_1 брав участь у розмінуванні боєприпасів, що не вибухнули, але не брав участь у бойових діях (а.с.233).
Здійснюючи апеляційний перегляд рішення, надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач набув право на пенсію за особливі заслуги перед Україною з часу його звернення за призначенням такої пенсії, а саме, з 20 січня 2011 року. Факт порушення права позивача на призначення йому з 20.01.2011 року пенсії за особливі заслуги перед Україною встановлений постановою Московського районного суду м. Харкова від 16.08.2012 р. у справі № 2027/5400/12, ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2012 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.05.2013 р., проте, відповідно до зазначених судових рішень, право позивача на пенсію за особливі заслуги перед Україною не було поновлено.
В зв`язку набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», яким 03.10.2017 року внесено зміни до Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною», відповідно до яких пенсії за особливі заслуги встановлюються територіальним органом ПФУ, суд першої інстанції обґрунтовано зобов`язав відповідача УПФУ в Московському районі м. Харкова встановити ОСОБА_1 пенсію за особливі заслуги перед Україною, оскільки Харківська обласна державна адміністрація з 03.10.2017 р. не має таких повноважень, відповідно до закону.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.
Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції. Судове рішення не може бути скасовано з формальних підстав.
Жодні доводи апелянтів не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.
Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційні скарги без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст. ст. 23, 31, 33, 90, 292, 308, 309, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова та Харківської обласної державної адміністрації - залишити без задоволення.
Рішення Московського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2018 року по справі № 643/4821/17 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню, а у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У повному обсязі складена 27 березня 2019 року.

Головуючий суддя (підпис)М.М. Яковенко
Судді(підпис) (підпис) О.П. Лях А.О. Бегунц