Справа № 813/2730/13-а
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 березня 2019 року

Київ

справа №813/2730/13-а

адміністративне провадження №К/9901/5604/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів - Ханової Р.Ф., Олендера І.Я.

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26.06.2013 (головуючий суддя - Шинкар Т.І.)

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2015 (колегія суддів: головуючий суддя - Гуляк В.В., судді - Довгополов О.М., Судова-Хомюк Н.М.)

у справі № 813/2730/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецтехніка"

до Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрспецтехніка" (далі - Товариство) звернулось в Львівський окружний адміністративний суд з позовом, в якому (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог) просило: визнати неправомірними дії Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Львівської обласної державної податкової служби щодо внесення до облікових карток платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецтехніка" зобов'язання по сплаті пені p податку на додану вартість в розмірі 4 103 грн. 60 коп. та податку на прибуток в розмірі 4 179 грн. 84 коп. по акту перевірки №105/22-10/25230066 від 02.06.2011.

В обґрунтування позовних вимог Товариство зазначає, що ДПІ направила на його адресу лист, в якому зазначила про наявність у позивача обов'язку сплатити пеню, нараховану на підставі висновків, викладених в акті перевірки від 02.06.2011. В подальшому позивач дізнався, що ДПІ внесено до облікових карток Товариства відомості про наявність у позивача грошового зобов'язання зі сплати пені. З огляду на відсутність порушень позивачем вимог податкового законодавства, за які можуть бути застосовані штрафні санкції та нарахована пеня, позивач просив визнати дії ДПІ щодо внесення до облікових карток Товариства відомостей про наявність грошового зобов'язання зі сплати пені протиправними.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26.06.2013, залишеною без змін ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 26.06.2013, позов задоволено:

- визнано протиправними дії ДПІ щодо внесення до облікових карток платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецтехніка" зобов'язання по сплаті пені з податку на додану вартість в розмірі 4 103, 60грн. та податку на прибуток в розмірі 4 179, 84 грн. по акту перевірки №105/23-5/25230066 від 02.06.2011;

- зобов'язано ДПІ виключити із облікових карток платника податків записи про нарахування пені з податку на додану вартість в розмірі 4 103, 60 грн. та податку на прибуток в розмірі 4 179, 84 грн. по акту перевірки №105/23-5/25230066 від 02.06.2011;

- стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецтехніка» 114 грн. 70 коп. судового збору.

Не погодившись з судовими рішеннями ДПІ звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просила їх скасувати та відмовити у задоволенні позову. При цьому скаржник зазначив, що суди дійшли помилкового висновку про обґрунтованість заявленого адміністративного позову невірно оцінивши при цьому докази та обставини справи, що містяться у матеріалах справи.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.05.2015 відкрито касаційне провадження.

Товариство у своєму відзиві на касаційну скаргу вважає судові рішення законними та обґрунтованими.

18.01.2018 справу, в порядку передбаченому Розділом VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України передано до Верховного Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що за наслідками планової виїзної перевірки Товариства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2010 по 31.12.2010 відповідачем складено акт від 02.06.2011.

В акті викладено висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства і на цій підставі 15.06.2011 прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №/14111, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язань за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 74 505 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 18 626, 25 грн.;

- №/14113, яким Товариству збільшено суму грошового зобов'язань за платежем податок на додану вартість в сумі 59 604 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 14 901 грн.

Товариство 22.06.2011, тобто в строк, встановлений статтею 57 Податкового Кодексу України, сплатило визначені контролюючим органом суми.

05.02.2013 ДПІ направила на адресу позивача лист, в якому проінформувала Товариство, що контролюючим органом на підставі висновків акту перевірки від 02.06.2011 та податкових повідомлень-рішень від 15.06.2011 нараховано пеню за невиконанняТовариством податкового зобов'язання. При цьому, з наданого відповідачем розрахунку вбачається, що ДПІ нараховано пеню: з 30.07.2010 щодо суми заниження податкового зобов'язання з ПДВ в сумі 767 грн.; з 30.09.2010 щодо суми заниження податкового зобов'язання з ПДВ в сумі 58 837 грн.; з 19.08.2010 щодо суми заниження податкового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 958 грн.; з 19.11.2010 щодо суми заниження податкового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 73 547 грн.

Датою закінчення строку нарахування пені по всім зобов'язанням є 26.06.2011.

Свої дії ДПІ обґрунтовує посиланням на положеннями статті 129 Податкового Кодексу України, якою передбачено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Порядок нарахування пені за порушення строків погашення узгодженого податкового зобов'язання до 01.01.2011 внормовувався положеннями статті 16 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», відповідно до підпункту 16.1.2. якої нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми податкового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно з нормами цього Закону.

Після набрання чинності Податковим Кодексом України, тобто з 01.01.2011 року, зазначені питання внормовано положеннями статті 129 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 129.3.1 статті 129 Податкового Кодексу України нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань.

Задовольнивши адміністративний позов суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем сплачено суму узгодженого податкового зобов'язання в строки, встановлені статтею 57 Податкового Кодексу України.

Вказані висновки судів попередніх інстанцій відповідають обставинам справи, зокрема, наданими Товариством доказами сплати 22.06.2017 визначеного контролюючим органом у податкових повідомленнях-рішеннях від 15.06.2011 грошового зобов'язання (а.с.16,18) та не заперечуються відповідачем.

Відтак у ДПІ не було підстав вважати, що після узгодження суми грошового зобов'язання з податків та додану вартість та на прибуток, Товариством порушено строк його погашення, що відповідно до положень статі 16 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» та статті 129 Податкового Кодексу України, що унеможливлює нарахування пені.

Касаційна скарга ДПІ не спростовує правильність доводів, якими мотивовано судові рішення, ґрунтується на неправильному тлумаченні законодавства, що регламентує спірні правовідносини, та не дає підстав вважати висновки судів першої та апеляційної інстанцій помилковими, а застосування судами норм матеріального та процесуального права - неправильним.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Відповідно до частини 3 статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26.06.2013 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2015 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді І.А. Гончарова

І.Я. Олендер

Р.Ф. Ханова