Справа № 1.380.2019.000065
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/2304/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Люксорцентрторг» на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 31.01.2019р. про повернення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Люксорцентрторг» до Дрогобицької міської ради Львівської обл. про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (суддя суду І інстанції: Костецький Н.В.; час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 31.01.2019р. м.Львів; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 31.01.2019р.),-

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 31.01.2019р. повернуто позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ «Люксорцентрторг» в порядку п.1 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства /КАС/ України його позовну заяву до Дрогобицької міської ради /МР/ Львівської обл. про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с.81 і на звороті).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив позивач ТзОВ «Люксорцентрторг», який в апеляційній скарзі просить судову ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про повернення позовної заяви (а.с.84-87).

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що на виконання ухвали суду від 11.01.2019р. позивачем (його представником) безпосередньо через канцелярію суду було подано клопотання про долучення до справи платіжного доручення про сплату судового збору та примірника позовної заяви з додатками (для відповідача). Після перевірки вказаних документів працівником канцелярії суду останні були прийняті, при цьому жодних зауважень до таких не висловлювалося.

Разом з тим, в оскаржуваній ухвалі про повернення позовної заяви суд вказав на те, що позивачем не додано другу сторінку біржового договору № 10-07/23 від 26.04.2007р., при цьому така обставина розцінена судом як неналежне виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Вважає, що у цьому випадку суд формально підійшов до вирішення питання про повернення позовної заяви, виявлений недолік не має суттєвого значення під час вирішення процесуального питання про відкриття провадження в адміністративній справі, не створює об'єктивних перешкод в розгляді справи і може бути усунутий на будь-якій стадії процесу.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, 08.01.2019р. до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ТзОВ «Люксорцентрторг» до Дрогобицької МР Львівської обл. про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с.3-12).

Відповідно до ухвали цього суду від 11.01.2019р. позовну заяву ТзОВ «Люксорцентрторг» залишено без руху і надано десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме:

представлення доказів сплати судового збору в розмірі 1921 грн. за подання до суду адміністративного позову;

надання копії позовної заяви і доданих до неї документів для іншої сторони (відповідача) (а.с.1 і на звороті).

На виконання вимог суду позивачем ТзОВ «Люксорцентрторг» подано 25.01.2019р. до суду першої інстанції клопотання № 25/01-11 від 25.01.2019р. про долучення доказів (а.с.16-17), згідно якого просив долучити до справи оригінал платіжного доручення про сплату судового збору (а.с.18), копії позовної заяви з додатками на 62 арк. (а.с.19-80).

Відповідно до змісту оскаржуваної ухвали підставою для повернення позовної заяви в порядку п.1 ч.4 ст.169 КАС України слугував недолік одного з додатків до позовної заяви, які представлені позивачем для скерування іншій стороні. Такий недолік полягав у відсутності другої сторінки біржового договору № 10-07/23 від 26.04.2007р.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч.1 цієї статті).

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч.2 цієї статті).

Позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк (п.1 ч.4 цієї статті).

Із змісту наведених норм слідує, що суд не повинен формально ставитися до виконання наведених повноважень. Щоб ним скористатися, виявлені недоліки повинні бути такими, що об'єктивно перешкоджають суду вирішити питання про відкриття провадження в адміністративній справі.

При цьому, такі недоліки, які можуть бути усунуті до початку розгляду справи або під час її розгляду, не повинні покладатися в основу прийняття рішення про повернення позовної заяви.

В розглядуваному випадку виявлений судом першої інстанції недолік позовної заяви - відсутність однієї із сторінок біржового договору, який є додатком до позовної заяви, не перешкоджав вирішенню питання про відкриття провадження у справі та міг бути усунутий до початку розгляду справи по суті.

При цьому, колегія суддів враховує наступне.

Частиною 2 ст.6 КАС України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов'язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19.06.2001р. ЄСПЛ підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із п.1 ст.6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Таким чином, суд першої інстанції зробив передчасний висновок про невиконання позивачем вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху. З огляду на викладене і дійсні обставини справи суд не надав можливості позивачу відреагувати на позицію суду щодо вирішення заявленого клопотання № 25/01-11 від 25.01.2019р. про долучення доказів.

Отже, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що за таких умов в суду першої інстанції не було достатніх і вагомих підстав для повернення позовної заяви ТзОВ «Люксорцентрторг» до Дрогобицької МР Львівської обл. про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України, а тому оскаржувана ухвала суду є помилковою та не відповідає вимогам процесуального закону.

Додатково колегія суддів звертає увагу на те, що повернення позовної заяви в даному випадку суперечить завданню адміністративного судочинства та не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі ст.64 Конституції України, не може бути обмежене (п.п.1, 2 резолютивної частини Рішення № 9-зп від 25.12.1997р., абз.7 п.3 мотивувальної частини Рішення № 11-рп/2012 від 25.04.2012р.).

Крім цього, у низці рішень Європейського суду з прав людини закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000р. та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998р. Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч.3 ст.312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, як винесена із порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного повернення позовної заяви, із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ст.310, ст.312, ч.2 ст.313, п.4 ч.1 ст.320, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Люксорцентрторг» задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 31.01.2019р. про повернення позовної заяви в адміністративній справі № 1.380.2019.000065 - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
С. М. Кузьмич
Дата складення повного судового рішення: 27.03.2019р.