Справа № 826/15091/18
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

21 березня 2019 року №826/15091/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Огнивому Д.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доДержавної служби України з надзвичайних ситуацій
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,
за участі:

позивача - ОСОБА_1,

представників позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача - Капелюшної О.Б.,

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 21 березня 2019 року проголошено скорочену (вступну та резолютивну) частини рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини шостої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної служби України з надзвичайних ситуацій, оформлене Протоколом №18 засідання Комісії з питань розгляду матеріалів про визначення статусу учасника бойових дій у Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 31.08.2018 про відмову у наданні статусу "Ветеран війни - учасник бойових дій" ОСОБА_1;

- зобов'язати Державну службу України з надзвичайних ситуацій повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.10.2017 про встановлення статусу учасника бойових дій і додані до заяви документи і матеріали (вхідний номер заяви у Державній службі України з надзвичайних ситуацій №703/115 від 17.10.2017), та прийняти рішення яким надати ОСОБА_1 статус "Ветеран війни - учасник бойових дій";

- зобов'язати Державну службу України з надзвичайних ситуацій видати ОСОБА_1 посвідчення учасника бойових дій та нагрудний знак встановленого законодавством зразка.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач належить до категорії осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», тобто позивач має всі належні законні підстави для встановлення йому статусу «Ветеран війни - учасник бойових дій». Крім того, показами свідків підтверджується та обставина, що позивач входив до складу групи піротехнічних робіт по плановому розмінуванню акваторії Керченської протоки в районі с. Героївське від вибухонебезпечних предметів та в якості водолаза-зривник здійснював водолазний пошук і підйом вибухонебезпечних предметів у кількості 73 одиниць, про що був складений відповідний акт.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.09.2018 прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №826/15091/18.

Відповідач проти позову заперечував, з тих підстав, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.12.2015 №826/13429/15, яке набрало законної сили, вже встановлено відсутність факту безпосереднього виконання позивачем робіт з розмінування, а тому показання свідків (які можуть носити виключно допоміжних характер при встановлені статусу учасника бойових дій) не є вагомим документом у даній категорії справ.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.11.2018 було задоволено клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та призначено адміністративну справу №826/15091/18 до судового розгляду по суті.

Під час судового розгляду справи сторонами додатково подавались письмові пояснення, в яких кожна зі сторін підтримала викладені раніше позиції з приводу спірних правовідносин.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 16.10.2017 ОСОБА_1 звернувся до Державної служби України з надзвичайних ситуацій із письмовою заявою (вхідний номер заяви №703/115 від 17.10.2017) у якій просив розглянути заяву по суті та прийняти у встановленому порядку відповідне рішення щодо встановлення позивачеві статусу учасника бойових дій, на якого поширюється чинність Закону України від 22.10.1993 №3551-ХІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Листом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 31.08.2018 №03-13363/284 "Про надання витягу з протоколу» позивачеві було направлено витяг з протоколу засідання Комісії з питань розгляду матеріалів про визначення статусу учасника бойових дій у ДСНС України від 31.08.2018, яким ОСОБА_1 було відмовлено у наданні статусу "Ветеран війни - учасник бойових дій".

В обґрунтування оскаржуваного рішення, оформленого протоколом №18 Комісія посилалась на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.12.2015 у справі №826/13429/15, залишену без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2016 та на ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.03.2016 №К/800/7455/16. Також, в спірному рішенні Комісія вказала, що додані заявником покази свідків не є належними доказами його участі в роботах з розмінування, оскільки в матеріалах справи були наявні та належним чином дослідженні основні, первинні документи для встановлення статусу учасника бойових дій.

Позивач, вважаючи, що оскаржуване рішення є безпідставним, необґрунтованим, прийнятим за відсутності законних підстав для відмови у наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій та таким, що порушує його права і охоронювані законом інтереси, звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Як встановлено судовими рішеннями Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.04.2015 по справі №826/3206/15 та від 17.12.2015 по справі №826/13429/15, наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 18.06.2007 №205, ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Річкового координаційного аварійно-рятувального центру у місті Києві.

Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію аварійно-рятувальної служби (Серія НОМЕР_1) та Свідоцтва про атестацію аварійно-рятувальної служби (Серія НОМЕР_2), Річковий координаційний аварійно-рятувальний центр у місті Києві Міністерства надзвичайних ситуацій України входив до сфери управління Державної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби на водних об'єктах Міністерства надзвичайних ситуацій України.

Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи №384 від 30.05.2007 для очолювання позивачем Річкового координаційного аварійно-рятувального центру у місті Києві були визначені зони відповідальності та завдання, зокрема, проведення робіт з пошуку боєприпасів і хімічно зброї у водоймах України.

У подальшому, на виконання наказу Міністра Міністерства надзвичайних ситуацій України №85 від 06.02.2009, для виконання робіт щодо очистки місцевості від вибухонебезпечних предметів (ВНП) часів Великої Вітчизняної Війни та у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 31.01.2001 №75 "Про затвердження Програми знешкодження вибухонебезпечних предметів, що залишились з часів Другої світової війни в районі міст Севастополя та Керчі, на 2000 - 2010 роки", начальником спеціалізованого морського загону оперативно-рятувальної служби цивільного захисту був виданий наказ від 23.11.2009 №659 "Про проведення робіт щодо очистки акваторії від вибухонебезпечних предметів".

Зазначеним наказом від 23.11.2009 №659, для виконання робіт щодо очистки акваторії Керченської протоки в районі с. Героївське від вибухонебезпечних предметів часів Великої Вітчизняної Війни, для водолазного пошуку, підйому вибухонебезпечних предметів призначено начальника Річкового координаційного аварійно-рятувального центру у місті Києві ОСОБА_1.

Згідно наказу Річкового координаційного аварійно-рятувального центру у місті Києві від 20.11.2009 №88-к, для виконання зазначених робіт ОСОБА_1 було відряджено до міста Керч з 22.11.2009 по 30.11.2009.

Відповідно до Акту №252 на виконання робіт з очищення акваторії від вибухонебезпечних предметів від 23.11.2009, комісією у складі групи піротехнічних робіт було виконано планове розмінування акваторії с. Героївське та проведено роботи з виявлення, вилучення (знешкодження) та знищення вибухонебезпечних предметів.

Суд зазначає, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.12.2015 по справі №826/13429/15, яке залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2016 було встановлено відсутність будь-яких документів, які б давали підставу вважати позивача таким, що особисто, у складі піротехнічної групи, знешкоджував ВНП, як фахівець сапер. У справі №826/13429/15 судом також було зазначено, що матеріали справи не містять наказів МНС про зведений піротехнічний загін, до складу якого входив позивач, також відсутній наказ МНС про допуск ОСОБА_1 до безпосереднього виконання робіт з розмінування.

Необхідно також відмітити, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.03.2016 по справі №826/13429/15, судом зазначено, що відмовляючи у задоволенні позову суди попередніх інстанцій дійшли до обґрунтованого висновку, що отримання особою статусу учасника бойових дій ставиться в залежність від її фактичної безпосередньої участі у проведенні робіт з розмінування вибухонебезпечних предметів або траленні бойових мін у територіальних водах, однак доказів безпосередньої участі позивача по знищенню або знешкодженню ВНП не надано.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, обставини, які встановлені у судовому рішенні від 17.12.2015 по справі №826/13429/15, не потребують додаткового встановлення у справі №826/15091/18.

При цьому, суд наголошує, що наразі позивачем не було надано жодних інших доказів на підтвердження його участь в розмінуванні ВНП в акваторії Керченської протоки в районі с. Героївське, окрім тих, що були досліджені судом під час винесення судового рішення по справі №826/13429/15 та письмових заяв ОСОБА_7 та ОСОБА_6, на яких власне, і наполягає позивач.

Так, що стосується зазначених заяв, на яких наполягає позивач, суд зазначає, ці заяви не є показами свідків у розумінні чинного законодавства України, а відтак зазначені заяви не відповідають вимогам закону щодо належності та допустимості доказів.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 91 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що показаннями свідка є повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (стаття 94 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною першою статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом (частина перша статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України).

Процес оцінки фактичних даних, які є в показаннях свідка включає визначення їх допустимості для прийняття достовірних висновків у справі. Крім того, показання свідків повинні оцінюватися в сукупності з іншими доказами у справі.

Відтак, в даному випадку, надані позивачем письмові заяви ОСОБА_7 та ОСОБА_6 суд не може розцінювати, як показання свідків, що мають доказову силу, оскільки, при одержанні останніх не було дотримано певної процедури, порушено принцип безпосередності, що в свою чергу унеможливлює перевірку законності отримання вказаних пояснень ОСОБА_7 та ОСОБА_6.

Крім того, суд погоджується з доводами відповідача щодо того, що письмові заяви взагалі є недоречними, оскільки при винесенні рішення в адміністративній справі №826/13429/15, в матеріалах вказаної справи були наявні та належним чином досліджені основні, первинні документи для встановлення позивачеві статусу учасника бойових дій, що встановлено судовими рішення по справі №826/13429/15 та не підлягає доказуванню в силу приписів статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

Жодних інших доказів на підтвердження своєї безпосередньої участі в розмінуванні ВНП в зоні Керченської протоки позивачем суду не надано.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.

Повний текст рішення виготовлено 26.03.2019.