Справа № 620/335/19
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2019 року м. Чернігів Справа № 620/335/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

за участі секретаря - Гайдука С.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Вторих А.В.,

представника відповідача, - ВЧ НОМЕР_1 - Васильченко Ю.В., Зозуляки В.М.,

представника відповідача, - НУОУ

ім. І.Черняховського - Ковальського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національного університету оборони України імені Івана Черняховського, Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - Чернігівський об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними, скасування наказів, поновлення на військовій службі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) 24.01.2019 (відповідно до відбитку штампу на конверті) звернувся до суду з адміністративним позовом до Національного університету оборони України імені Івана Черняховського (далі Університет), Військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 ) та, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:

- визнати дії командира Військової частини НОМЕР_1 протиправними та скасувати накази:

від 21.11.2018 №79, відповідно до якого на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани;

від 28.11.2018 №81, відповідно до якого на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани;

від 03.12.2018 №284, відповідно до якого на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність;

від 26.12.2018 №300 в частині порушення клопотання перед начальником Національного університету оборони України імені Івана Черняховського про накладення на нього дисциплінарного стягнення «звільнення з військової служби за службовою невідповідністю»;

від 28.12.2018 №261 про звільнення та виключення його зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення;

- визнати дії начальника Національного університету оборони України імені Івана Черняховського протиправними та скасувати накази:

від 27.12.2018 №422 про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з військової служби за службовою невідповідністю;

від 27.12.2018 №34 РС про звільнення його з військової служби в запас через службову невідповідність;

- поновити його на військовій службі;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити на його користь грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

При цьому, у позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що із оскаржуваними наказами про накладення дисциплінарних стягнень його не ознайомлювали, тому позивач не міг оскаржити їх у судовому порядку своєчасно.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що у порушення вимог чинного законодавства України оскаржувані накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності йому не доводились, а самі службові розслідування проведені з грубим порушенням вимог Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 №608. Крім того, законодавцем визначено чіткі та мінімальні терміни для прийняття командиром військової частини рішення про звільнення зі служби військовослужбовця чи переміщення його на нижчу посаду. Враховуючи наведене, вважає, що оскільки попередження про неповну службову відповідність застосовано наказом від 03.12.2018 №284, у командира ВЧ НОМЕР_1 з`явилося б право для клопотання перед вищим командуванням про звільнення позивача зі служби лише у червні 2019 року, однак вказане клопотання складено у грудні 2018 року.

Ухвалою судді від 05.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено у відкрите судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 26.02.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати та занесеною секретарем до протоколу судового засідання, здійснено заміну третьої особи на належну, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 на Чернігівський об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, відповідно до поданого клопотання (а.с. 67 Т.1).

Ухвалою суду від 20.03.2019 позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог щодо визнання дій командира військової частини НОМЕР_1 протиправними та скасування наказів від 21.11.2018 №79, від 28.11.2018 №81, від 03.12.2018 №284 залишено без розгляду.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідачів позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні, надали відзиви та пояснили, що службові розслідування проведені з дотриманням вимог чинного законодавства, а складені за їх наслідками акти відповідають Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України. Посилання позивача на недоведеність факту вчинення правопорушення є безпідставними та спростовуються матеріалами розслідування. Також застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення відбулось з дотриманням строків накладення і з врахуванням характеру та обставин вчинення правопорушення, попередньої поведінки військовослужбовця та ін.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі та зазначив, що інформації про морально-ділові якості ОСОБА_1 територіальний центр не має.

Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, представників відповідачів, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні адміністративного позову має бути відмовлено, виходячи з таких підстав.

25.09.2017 ОСОБА_1 з Міністерством оборони України в особі тво командира ВЧ НОМЕР_2 було укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах рядового, сержантського та старшинського складу терміном на три роки (а.с. 18-20 Т.1).

Наказом першого заступника Міністра оборони України від 09.02.2018 №7-РС прапорщика ОСОБА_1 призначено на посаду 33 бази забезпечення навчального процесу Національного України імені Івана Черняховського (далі - 33 БЗНП).

Згідно з пунктом 1.1. розділу 1 Положення про 33 БЗНП, затвердженого начальником Університету від 29.09.2018 №314, база є військовою частиною, яка безпосередньо підпорядкована Університету (а.с. 99-106 Т.1).

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.02.2018 №36 прапорщика ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення з 17.02.2018 (а.с. 21, 36 Т.1).

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 02.10.2018 по 20.10.2018 позивач перебував у відрядженні на курсах військової підготовки та перепідготовки сержантського складу при Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (м. Львів), що підтверджується посвідченням про відрядження від 01.10.2018 №450 та наказами командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.10.2018 №196 та від 22.10.2018 №211 (а.с. 96-98 Т.1).

Після повернення з відрядження ОСОБА_1 , маючи намір звільнитися з військової служби, звернувся до командира в/ч НОМЕР_1 із рапортом від 23.10.2018 про направлення його для проходження військово-лікарської Комісії (а.с. 82 Т.1).

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 25.10.2018 №214 позивача направлено до Головного військово-клінічного шпиталю Міністерства оборони України, з якого ОСОБА_1 повернувся 26.10.2018 (наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 26.10.2018 № 215) (а.с. 83, 84 Т.1).

11.12.2018 на ім`я командира в/ч НОМЕР_1 від заступника командира частини з озброєння-начальника технічної частини надійшов рапорт, у якому повідомлено, що 09.12.2018 виявлено порушення особовим складом автомобільної роти внутрішнього порядку та протипожежного стану в автомобільному парку (а.с. 120 Т.1).

У зв`язку із наведеним, наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 12.12.2018 №291 призначено проведення службового розслідування за вищевказаним фактом (а.с. 121 Т.1).

За наслідками проведеного службового розслідування складено акт від 26.12.2018, затверджений командиром в/ч НОМЕР_1 , у якому зафіксовано, що в соціальній мережі Facebook з`явилась фотографія, на якій військовослужбовці автомобільної роти в/ч НОМЕР_1 на території автомобільного парку проводили особистий час на власний розсуд та займались приготуванням, на імпровізованому мангалі з цегли, м`ясної страви (шашлик). Під час з`ясування обставин стало відомо, що даний випадок стався у неділю (09.12.2018) у вихідний день. Відповідно до наказу командира військової частини від 07.12.2018 №233НР черговим парку був призначений старшина роти охорони прапорщик ОСОБА_1 (а.с. 123-127 Т.1).

Даний випадок стався внаслідок порушення Статуту внутрішньої служби, а саме вкрай неналежне виконання обов`язків чергового парку старшиною роти охорони прапорщиком ОСОБА_1 , який має ряд стягнень, а саме: 21.11.2018 оголошена «догана» - за нетактовну поведінку, 28.11.2018 оголошена «сувора догана» - за відмову від контрольної здачі фізичної підготовки під час щорічного оцінювання, 03.12.2018 оголошено «попередження про неповну службову відповідність» - за відмову у прийнятті майна роти.

Враховуючи зазначене, запропоновано порушити клопотання перед начальником Університету про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «звільнення з військової служби за службовою невідповідністю».

Пунктом 5 наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 26.12.2018 №300 наказано порушити питання перед начальником Університету про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «звільнення з військової служби за службовою невідповідністю» (а.с. 164-165 Т.1).

На підставі клопотання командира в/ч НОМЕР_1 та доданих до нього документів наказом начальника Університету від 27.12.2018 №422, за порушення вимог статей 11, 17, 351 та 353 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на прапорщика ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення «звільнення з військової служби за службовою невідповідністю» (а.с. 79 Т.1).

Наказом начальника Університету від 27.12.2018 №34РС ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за пп. «д» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через службову невідповідність) (а.с. 80).

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 28.12.2018 №261 (по стройовій частині) позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 81 Т.1).

Вважаючи накази відповідачів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, звільнення з військової служби та виключення зі списків особового складу протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Законом України Про військовий обов`язок і військову службу (далі Закон) встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби (частина перша статті 2 Закону).

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №548-XIV (далі Статут, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Так, відповідно до статей 5 та 6 Статуту, внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Статтею 9 Статуту встановлено, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актам.

Відповідно до статті 11 Статуту, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (стаття 16 Статуту).

Статтею 17 Статуту установлено, що на військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Згідно із статтями 26 та 27 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення.

Обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів визначені в Дисциплінарному статуті Збройних Сил України, затвердженому Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV (далі Дисциплінарний статут; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із статтями 1 та 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Відповідно до статті 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Командувач військ оперативного командування, командувач (начальник) військ (сил) Збройних Сил України, що не входять до складу видів Збройних Сил України, командир корпусу щодо підлеглих прапорщиків (мічманів) користуються правом накладати дисциплінарні стягнення в повному обсязі цього Статуту (стаття 67 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до статей 83-87, 88 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення солдатом (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.

Військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк.

Відповідно до статті 92 Дисциплінарного статуту, якщо командир за тяжкістю вчиненого підлеглим правопорушення визнає надану йому дисциплінарну владу недостатньою для покарання військовослужбовця, він порушує клопотання про накладення стягнення на винну особу владою старшого командира.

Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.02.2018 за № 1503/31371, затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі Порядок).

Так, пунктом 1 Розділу ІІ Порядку визначено, що службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

Відповідно до пункту 3 Розділу ІІ Порядку службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення.

За результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини (пункт 1 Розділу V Порядку).

Відповідно до пункту 1 Розділу VI Порядку за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Таким чином, для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, матеріалами службового розслідування має бути підтверджено факт вчинення ним дисциплінарного проступку. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, попередню поведінку військовослужбовця та його ставлення до виконання службових обов`язків

Аналізуючи підстави винесення відповідачами оскаржуваних наказів від 27.12.2018 №422, від 28.12.2018 №261, від 27.12.2018 №34 РС, обставини та обґрунтованість застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, суд враховує таке.

Згідно із положеннями статей 349, 351 та 353 Статуту для підтримання внутрішнього порядку в парку призначаються черговий парку, днювальні та механіки-водії (водії) чергових тягачів.

Черговий парку призначається з офіцерів або прапорщиків (мічманів), а в окремому батальйоні - з прапорщиків (мічманів) або сержантів (старшин). Він відповідає за внутрішній порядок у парку і несення служби нарядом по парку, збереження зданих під охорону наряду сховищ, майна, техніки на відкритих майданчиках. Черговий парку підпорядковується черговому військової частини, а щодо внутрішньої служби в парку - заступникові командира військової частини з озброєння (начальникові технічної частини). Йому підпорядковуються днювальні парку та механіки-водії (водії) чергових тягачів.

Черговий парку зобов`язаний: стежити за додержанням розпорядку дня в парку та знати, яку роботу виконує особовий склад, не дозволяти виконання робіт, не пов`язаних з обслуговуванням і ремонтом машин та іншої техніки чи обладнання парку; стежити за виконанням правил пожежної безпеки, наявністю і станом засобів пожежогасіння, а також пожежної сигналізації та готовністю чергових тягачів на випадок виникнення пожежі (додаток 19 до цього Статуту).

У свою чергу, як вбачається зі змісту наявних у матеріалах справи Інструкції чергового парку, Інструкції з організації охорони парку, Інструкції черговому парку на випадок пожежі, затверджених командиром в/ч НОМЕР_1 та доведених до відома позивача, відповідальність за виконання заходів пожежної безпеки у парку несуть командири підрозділів та черговий парку. Черговий відповідає за внутрішній порядок у парку і несення служби нарядом по парку, збереження зданих під охорону наряду сховищ, майна, техніки на викритих майданчиках (а.с. 128-139 Т.1).

Як вбачається з матеріалів справи, наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 07.12.2018 №233НР призначено добовий наряд з 08 на 09 грудня 2018 року у складі, у тому числі, чергового парку ОСОБА_1 (а.с. 122 Т.1).

Відповідно до витягу із Книги інструктажу офіцерів та прапорщиків, які заступають черговими у парку, позивач заступив на чергування та з ним було проведено інструктаж, про що свідчать особисті підписи відповідальних військовослужбовців (а.с. 161-163 Т.1).

У свою чергу, як вбачається з матеріалів службового розслідування (керівних документів, пояснень військовослужбовців, фотографій), проведеного відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 12.12.2018 №291, під час виконання ОСОБА_1 службових обов`язків чергового парку в соціальній мережі Facebook з`явилась фотографія, на якій військовослужбовці автомобільної роти в/ч НОМЕР_1 на території автомобільного парку проводили особистий час на власний розсуд та займались приготуванням, на імпровізованому мангалі з цегли, м`ясної страви (шашлик) (а.с. 117-166 Т.1).

За результатами службового розслідування складено акт службового розслідування, 26.12.2018 затверджений командиром в/ч НОМЕР_1 , який відповідає вимогам Порядку №608. Зокрема, він містить дані про особу, яка проводила службове розслідування, дату підписання акту, посилання на статті Статуту внутрішньої служби, які порушені позивачем. До акту додано матеріали, які підтверджують, що саме на позивача покладалися обов`язки щодо виконання заходів протипожежної безпеки та докази неналежного виконання ОСОБА_1 спеціальних службових обов`язків, що призвело до порушення військовослужбовцями автомобільної роти правил внутрішнього порядку в парку.

Посилання позивача на недоведеність факту вчинення правопорушення саме у цей день є безпідставними та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, зокрема: поясненнями винних військовослужбовців автомобільної роти в/ч НОМЕР_1 та фотокопією з мережі Facebook.

При цьому, суд звертає увагу, що під час вирішення питання про накладення на прапорщика ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у формі «звільнення з військової служби через службову невідповідність» начальником Університету було враховано:

характер та обставини вчинення правопорушення, що могло призвести до тяжких наслідків (у виді пожежі);

попередню поведінку військовослужбовця, яка виразилась в умисному невиконанні наказів, неналежному виконанні службових обов`язків та порушенні військової дисципліни;

наявність не знятих дисциплінарних стягнень (накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 21.11.2018 №79, від 28.11.2018 №81 та від 03.12.2018 №284);

нетривалість проходження військової служби у Збройних Силах України;

низький рівень знань про порядок служби, що підтверджено оцінюванням, проведеним у 2018 році (скорочена оцінна картка від 30.11.2018);

службову характеристику безпосереднього командира;

наявність вироку Деснянського районного суду міста Чернігова від 12.03.2018, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (а.с. 86-92 Т.1).

При цьому, як зазначили у судовому засіданні представники відповідачів та не спростував позивач, про наявність кримінального провадження стосовно нього ОСОБА_1 у встановленому порядку не доповів, чим порушив вимоги статті 12 Статуту внутрішньої служби.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд вважає, що накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 відбулось у повній відповідності з вимогами Дисциплінарного статуту та Порядку №608, а обраний вид стягнення відповідає тяжкості вчиненого порушення.

Пунктом є статті 62 Дисциплінарного статуту передбачено, що на прапорщиків (мічманів) може бути накладене такі стягнення, як звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.

Відповідно до підпункту д пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) через службову невідповідність.

Враховуючи встановлені обставини, справи суд вважає, що ОСОБА_1 , перебуваючи на території в/ч НОМЕР_1 та виконуючи обов`язки чергового парку, допустив неналежне виконання покладених на нього обов`язків, що призвело до порушення вимог Дисциплінарного статуту, Статуту та Інструкцій; за наявності не знятих дисциплінарних стягнень та відсутності обставин, що пом`якшують вину, а тому відповідачами правомірно застосовано до нього такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з військововї служби через службову невідповідність, про що винесено накази 27.12.2018 №2018 та від 27.12.2018 №34 РС.

При цьому, доводи позивача, що командуванням в/ч НОМЕР_1 порушено вимоги статті 102 Дисциплінарного статуту в частині не додержання мінімальних термінів для прийняття командиром рішення про звільнення позивача з військової служби або переведення його на нижчу посаду у зв`язку з притягненням до дисциплінарної відповідальності у виді «попередження про неповну службову відповідність», накладеного наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 03.12.2018 № 284, суд вважає необґрунтованими, з таких підстав.

Як вбачається зі змісту вказаної норми, застосування шестимісячного строку, визначеного у статті 102 Дисциплінарного статуту, стосується порядку реалізації дисциплінарного стягнення у виді «попередження про неповну службову відповідність».

Тобто, якщо протягом шести місяців позивач не виправив би своєї поведінки зразковим виконанням військового обов`язку (за невиконання якого його притягнули до відповідальності) і стягнення не відіграло своєї ролі, у командира в/ч НОМЕР_1 виникло би право на прийняття рішення про переміщення військовослужбовця на нижчу посаду чи звільнення з військової служби.

Однак, у спірному випадку, наказом начальника Університету від 27.12.2018 №422 ОСОБА_1 притягнуто до іншого виду дисциплінарної відповідальності, а саме: «звільнення з військової служби через службову невідповідність».

У свою чергу, пунктом 238 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, передбачено, що наказ про застосування до військовослужбовця такого дисциплінарного стягнення, як звільнення з військової служби через службову невідповідність, є підставою для видання наказу про його звільнення.

Відповідно до пункту 12.3 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 10.04.2009 №170, виконання дисциплінарного стягнення «звільнення з військової служби за службовою невідповідністю» здійснюється у строки, визначені статтею 96 Дисциплінарного статуту. Тобто, як правило, негайно, а у виняткових випадках не пізніше ніж за 3 місяці від дня його накладення.

Виконання проводиться шляхом видання наказів по особовому складу посадових осіб, визначених пунктом 225 Положення про звільнення військовослужбовців з військової служби через службову невідповідність.

Враховуючи наведене, суд вважає, що накази про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та про його звільнення з військової служби прийняті відповідачами у межах та у спосіб, передбачений законодавством, відповідно до обставин та характеру вчиненого позивачем проступку.

Також у заяві про уточнення позовних вимог ОСОБА_1 просив визнати дії командира в/ч НОМЕР_1 протиправними та скасувати наказ від 26.12.2018 №300, однак вказана вимога заявлена поза строком, установленим статтею 47 Кодексу адміністративного судочинства України (після початку розгляду справи по суті).

Відповідно до приписів статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно із статтею 90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У відповідності до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, що, в свою чергу, в даному випадку, і було належним чином зроблено представниками Університету та в/ч НОМЕР_1 під час розгляду даної справи.

Таким чином, враховуючи підтвердження матеріалами справи факту не належного виконання позивачем покладених на нього функціональних обов`язків, наявність не знятих дисциплінарних стягнень, характеристику, надану безпосереднім керівником ОСОБА_1 , суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до Національного університету оборони України імені Івана Черняховського (, Повітрофлотський проспект, 28, м. Київ, 03049), Військової частини НОМЕР_1 (, вул. Авіаконструктора Антонова, 2/32, м. Київ, 03186), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, - Чернігівський об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (, вул. О. Молодчого, 15, м. Чернігів, 14000) про визнання дій протиправними, скасування наказів, поновлення на військовій службі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII ''Перехідні положення'' Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 26 березня 2019 року.

Суддя С.В. Бородавкіна