Справа № 467/357/19
Суддя: Кірімова О. М.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 467/357/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Кірімової О.М.

за участю секретаря судового засідання Сіваченко Ю.І.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка справу адміністративного судочинства за позовом Арбузинського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до ОСОБА_2 про примусове видворення за межі території України,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2019 року Арбузинський районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про примусове видворення за межі території України.

Вимоги обґрунтовано тим, що відповідач знаходиться на території України з порушенням вимог п.п. 2 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 150 від 12.02.2012 року. Своєчасно територію України не покинула.

З питань продовження строку перебування на території України та оформлення посвідки на проживання до підрозділів ДМС, а також до центру зайнятості за одержанням дозволу на застосування праці відповідач не зверталась, так як не мала ля цього законних підстав.

Таким чином, на момент перевірки відповідач перебувала на території України нелегально.

За порушення встановлених правил перебування ОСОБА_2 14.08.2018 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП.

З метою забезпечення вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» Арбузинським РС УДМС України в Миколаївській області прийнято рішення № 4 від 14.08.2018 року про примусове повернення відповідача з території України.

У відповідності до зазначеного рішення, відповідача було зобовязано покинути територію України не пізніше 14.09.2018 року.

Під час прийняття рішення відповідачу було роз'яснено, що у випадку невиконання ним цього рішення, до нього буде застосоване примусове видворення, що передбачено ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Другий екземпляр рішення про примусове повернення відповідач отримав, з правами та наслідками невиконання вказаного рішення ознайомлений, про що у справі є розписка.

27.03.2019 року співробітниками дільничних офіцерів поліції Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП та Арбузинського РС УДМС України в Миколаївській області в ході активних заходів з протидії нелегальній міграції в с. Семенівка було повторно виявлено ОСОБА_2 та встановлено, що остання рішення про примусове повернення не виконала та у визначений термін не виїхала за межі території України.

Згідно пояснень відповідача, встановлено, що поважних причин невиконання нею рішення про примусове повернення немає. Рішення про примусове повернення в законному порядку не оскаржено, в звязку з цим позивач вважає, що відповідач навмисно ухиляється від виїзду, чим продовжує злісно порушувати міграційне законодавство.

Є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач самостійно не покине територію України та навмисно буде ухилятись від виїзду, оскільки згідно інформації бази «АРМОР» ОСОБА_2 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 203 КУпАП.

На підставі викладеного позивач просив суд винести рішення про примусове видворення відповідача з території України.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. При цьому пояснила суду, що рішення про повернення з території України не виконала, в звязку з скрутним матеріальним становищем та наявністю на утриманні неповнолітніх дітей. Рішення суду по видворення за межі України виконає.

Вислухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Співробітниками Арбузинського РС УДМС України в Миколаївській області було виявлено факт порушення ОСОБА_2 вимог п.п. 2 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 150 від 12.02.2012 року.

14 серпня 218 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн.

У відповідності до рішення Арбузинського РС УДМС України в Миколаївській області від 14.08.2018 року вирішено примусово повернути за межі України ОСОБА_2 та зобовязано її покинути територію України у термін до 14.09.2018 року.

27.03.2019 року співробітниками дільничних офіцерів поліції Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП та Арбузинського РС УДМС України в Миколаївській області в с. Семенівка було повторно виявлено ОСОБА_2 та встановлено, що остання рішення про примусове повернення не виконала та у визначений термін не виїхала за межі території України.

В звязку з зазначеним, 27.03.2019 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2000 грн.

Відповідно до п. 14 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант - це іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 Кодексу адміністративного судочинства позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України), за згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 3 статті 3 розділу І Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» зазначено, що іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до частини 1 статті 9 розділу ІІ Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства вїжджають в Україну за наявності паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Однак, як вбачається з пояснень відповідача, документи які б підтверджували її законне перебування на території України відсутні, що є підставою для прийняття рішення про примусове видворення.

Відповідно до частини 1 стаття 21 розділу ІІ Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в'їзд в Україну, перебування на території України та транзитний проїзд через територію України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за наявності достатнього фінансового забезпечення або наявності можливості отримати таке забезпечення законним способом на території України. Порядок підтвердження достатнього фінансового забезпечення та його розмір встановлюються Кабінетом Міністрів України. Також Законом визначено, що перетинання державного кордону у разі в'їзду в Україну або транзитний проїзд через територію України громадянами держав, перелік яких зазначено у додатку 5, та особами без громадянства, які постійно проживають у зазначених державах, здійснюються після подання ними підтвердження фінансового забезпечення свого перебування в Україні, транзитного проїзду через територію України та виїзду за межі України.

Згідно ч. 1 статті 23 розділу ІІІ Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України.

Абзацом 1 статті 26 розділу ІІІ Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

Частиною 1 статті 30 вказаного Закону визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Отже, беручи до уваги встановлені працівниками УДМС України в Миколаївській області факти та пояснення відповідача можна дійти до висновку, що ОСОБА_2 є нелегальним мігрантом та знаходиться на території України без законних на те підстав.

Відповідно до п. 26 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року N 1 "Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні" іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворенні за межі України з підстав та в порядку, що визначені ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. 13 Закону України «Про імміграцію».

Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

В судовому засіданні встановлено, що громадянка ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2 не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту. З відповідними заявами до працівників ДМС України відповідач не зверталась. Доказів протилежного суду не надано.

У суду також відсутні підстави вважати, що відповідач підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист право людини і основоположних свобод» або ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Доказів протилежного суду не надано.

Судом встановлено, та не оспорюється сторонами, що відносно відповідача 14 серпня 2018 року Арбузинським РС УДМС України в Миколаївській області ухвалено рішення про примусове повернення з України, яким ОСОБА_2 зобовязано покинути територію України у термін до 14.09.2018 року.

Таким чином, встановлені судом обставини, а саме: порушення міграційного законодавства України, ухилення від виїзду за межі України свідчать про те, що громадянка ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий 16 жовтня 2003 року Новокубанським РВВС Краснодарського краю, порушила вимоги ст.ст. 4, 9, 16 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» і відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 цього ж Закону підлягає видворенню.

Крім того, суд бере до уваги, що відповідач ухиляється від виїзду за межі України, ухиляється від виконання рішення про примусове повернення в країну походження. Тому вимогу про примусове видворення з України відповідача суд вважає обґрунтованою та приймає рішення про її задоволення.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 20, 192, 241-246, 289 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Арбузинського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до ОСОБА_2 про примусове видворення за межі території України - задовольнити.

Примусово видворити з України громадянку ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий 16 жовтня 2003 року Новокубанським РВВС Краснодарського краю ОСОБА_3 Федерації, тимчасово проживаючу за адресою: 55330, Миколаївська область, Арбузинський район, с. Семенівка, вул. Пушкіна, 25.

Рішення суду у частині примусового видворення звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_4