Справа № 465/4407/18
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/1317/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року про закриття провадження у справі № 465/4407/18 (суддя Мартинюк В.Я., м. Львів) за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Львівського комунального підприємства «Сонячне», обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «На Музики» та ОСОБА_10, про визнання протиправними дій та скасування розпоряджень ,-

встановив:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 звернулися в суд з позовом до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправними дій та скасування розпоряджень від 18.05.2018 року №207, №206 та №273.

Ухвалою від 04 грудня 2018 року Львівський окружний адміністративний суд провадження у справі закрив.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 оскаржили його в апеляційному порядку, оскільки вважають, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального й процесуального права, при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи.

При цьому, мотиви апеляційної скарги аналогічні тим, якими обґрунтовано адміністративний позов. Зокрема, зазначено, що при винесенні оскаржуваних розпоряджень і посилання на ст. 376 ЦК України орган місцевого самоврядування не врахував усіх рішень, на підставі яких надавалися дозволи на встановлення металевих гаражів на земельній ділянці по вул. Музики 5-9 у м. Львові.

Щодо постановлення ухвали про закриття провадження у справі, скаржники вказують на те, що даний спір не може розглядатися в порядку цивільного судочинства, а є підсудний в порядку адміністративного судочинства у відповідності до законів України, Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, просять скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що розпорядженнями Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 18.05.2018 року за №№207, 206 та 273 затверджено висновки міжвідомчої комісії про демонтаж металевих гаражів на вул. Я. Музики, 9, які використовуються самочинно, без дозвільних документів.

Рекомендовано особам, які без дозвільних документів використовують гараж, у місячний термін за власні кошти демонтувати металеві гаражі на вул. Я. Музики, 9 у м. Львові.

Зобовязано директора ЛКП Сонячне у випадку невиконання вимог п.2 розпорядження у двотижневий термін подати документи Франківську районну адміністрацію Львівської міської ради для вирішення питання демонтажу металевих гаражів в примусовому порядку.

Дані розпорядження прийняті на підставі доповідної записки ЛКП Сонячне, висновку міжвідомчої комісії, статті 376 ЦК України та рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.09.2011 року за №835 Про затвердження Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції керувався тим, що предметом спірних правовідносин є волевиявлення уповноваженого власником земельної ділянки органу місцевого самоврядування в частині реалізації свого права на знесення самочинного будівництва на такій земельній ділянці, а тому між сторонами існує спір про реалізацію права цивільного, а не публічного.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Зокрема, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1 частини першої статті 4 КАС України).

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до Положення про Франківську районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням Львівської міської ради №977 від 01.11.2016 Франківська районна адміністрація Львівської міської ради (надалі районна адміністрація) є виконавчим органом Львівської міської ради відповідно до ухвали міської ради від 26.05.2016 № 505Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів, утвореним відповідно до Закону України Про місцеве самоврядування в Україні.

Серед основних завдань Франківської РА зазначено, зокрема, реалізація повноважень, делегованих міською радою, її виконавчим комітетом та Львівським міським головою у галузі житлово-комунального господарства, будівництва, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян (п.2.7 Положення).

Згідно з п. 4.50 Положення Франківська РА здійснює розгляд питань та вжиття заходів у порядку, встановленому виконавчим комітетом, щодо фактів самовільного будівництва (погодження, приведення до попереднього стану, демонтажу тощо).

Керуючись вказаними вище повноваженнями, нормами Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.09.2011 року за №835 та на підставі доповідної записки ЛКП Сонячне, висновку міжвідомчої комісії Франківська районна адміністрація Львівської міської ради прийняла оскаржувані розпорядження.

Таким чином, у даному випадку відповідач реалізовував власні повноваження у сфері врегулювання питань самочинного будівництва, що свідчить про владно-управлінський характер, а відтак і публічно-правову природу таких правовідносин.

З огляду на викладене, помилковим вважає колегія суддів висновок суду першої інстанції, що в даному випадку відповідач здійснював волевиявлення уповноваженого власником земельної ділянки органу місцевого самоврядування в частині реалізації свого права на знесення самочинного будівництва на такій земельній ділянці, а тому між сторонами існує спір про реалізацію права цивільного, а не публічного.

Суд першої інстанції залишив поза увагою, що в межах даного спору дослідженню підлягають виключно владні, управлінські дії та рішення Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, яка в межах спірних правовідносин діяла як субєкт владних повноважень, а тому спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Щодо правової позиції ОСОБА_11 Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.02.2018 у справі №520/15749/14-ц, на яку посилається суд першої інстанції, то така висловлена щодо інших спірних правовідносин, які не є аналогічними з тими, що розглядаються.

Згідно зі ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення у справі, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що є обов'язковими підставами для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись статтями 242, 308, 310, 312, 320, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 задовольнити.

Скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року про закриття провадження у справі № 465/4407/18 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_12
судді ОСОБА_13
ОСОБА_14
Повне судове рішення складено 28.03.2019.