Справа № 490/9085/18
Суддя: Гуденко О. А.
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/370/2018 Справа № 490/9085/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

Головуючого у справі, судді - Гуденко О.А.,

при секретарі - Кваша С.О.,

за відсутності сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Миколаївської митниці державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Наприкінці жовтня 2018 року ОСОБА_1 (тут і надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до Волинської митниці Державної фіскальної служби (тут і надалі за текстом - відповідач) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Миколаївської митниці державної фіскальної служби (тут і надалі за текстом - третя особа), в обґрунтування якого послався на те, що 17 жовтня 2018 року в.о. начальником Волинської митниці ДФС Шелігацьким Є.С. винесена постанова в справі про порушення митних правил № 5520/20500/18, відповідно до якої позивача визнано винним у вчиненні порушень митних правил, передбачених ч. 3 ст. 370 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн. (надалі за текстом - Постанова).

Підставою для прийняття такої постанови було те, що позивач, станом на 25.09.2018 перевищив встановлений ст. 95 МК України строк транзитного перевезення автомобіля марки «Mercedec-Benz ML 270», реєстраційний номер НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_1, який ввезено 13.06.2018 більш ніж на десять діб, за що передбачена відповідальність, встановлена санкцією ч. 3 ст. 470 МК України.

Поряд із тим, відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови порушена процедура розгляду справи про порушення митних правил, яка зокрема полягала у неналежному повідомленні позивача про розгляд справи та відповідно розгляді останньої за його (позивача) відсутності.

Окрім цього, оскаржувана постанова ухвалена без урахування усіх обставин, що мають суттєве значення для її прийняття, зокрема не врахована та важлива обставина, що з 20.06.2018 автомобіль позивача перебуває на ремонті у зв'язку із технічною несправністю автоматичної коробки перемикання передач, відтак, автомобіль перебуває у нерухомому стані, за такого у позивача не було технічної можливості вивезти автомобіль за межі митної території України з поважних причин, які не залежали від його волі.

Про обставини цієї події та місцезнаходження транспортного засобу позивачем 21.06.2018 було повідомлено найближчий орган доходів і зборів - третю особу, з поданням останній в якості додатку підтверджуючого документу про факт аварії чи дії обставин непереборної сили, виданого уповноваженою на це особою.

Незважаючи на це, відповідачем було винесено оскаржувану постанову.

Враховуючи наведене, позивач просив визнати постанову начальника Волинської митниці ДФС Шелігацького Є.С. в справі про порушення митних правил № 5520/20500/18, протиправною та скасувати.

Представник позивача адвокат ОСОБА_3 подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі, просить про задоволення позову на підставі наявних у справі письмових доказів.

Відповідач у свою чергу пред'явлений позов не визнав, у відзиві на позовну заяву, підписаному його представником зазначив про те, що відповідачем вчинено всіх можливих дій для з'ясування фактів та обставин, що мали значення при визначенні міри відповідальності позивачу за порушення митних правил.

На думку відповідача, позивач належно був повідомлений про дату та час розгляду справи про порушення митних правил, оскільки останній рекомендованим листом ФОП-9889/20/03-70-61/36 від 31.07.2018 був викликаний на митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС для дачі пояснень та встановлення обставин не вивезення вказаного вище автомобіля, а також щодо вирішення питання про складання протоколу про порушення митних правил. Відповідно до відмітки на довідці «Укрпошти» щодо рекомендованого повідомлення позивач був повідомлений про надходження листа від відповідача, однак не звернувся до «Укрпошти» про його отримання, а також у зазначений термін до місця, зазначеного відповідачем не прибув. При цьому жодних дій (повідомлень, заяв, клопотань), на адресу відповідача не надіслав, за такого справу розглянуто, процесуальне рішення прийнято у його відсутність.

Також зі змісту відзиву вбачається, що відповідач вважає, що той факт, що автомобіль позивача перебував на ремонті не може бути прирівняний до аварії або обставин непереборної сили, а документи, які містяться в матеріалах справи від СТО ФОП ОСОБА_4, не підтверджують факт аварії чи обставин непереборної сили та в контексті ст. 192 МК України не перериває встановлений ч. 1 ст. 95 МК України строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту.

Враховуючи наведене, сторона відповідача просила відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 31.10.2018 у зазначеній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено по ній підготовче судове засідання.

29.11.2018 на адресу Центрального районного суду м. Миколаєва від Волинської митниці ДФС надійшов відзив на позовну заяву з додатками.

24.01.2019 на адресу Центрального районного суду м. Миколаєва від третьої особи надійшли письмові докази, вирішення справи було покладено на розсуд суду.

24.01.2019 від позивача надійшли письмові докази.

05.03.2019 представник позивача долучивши свої повноваження, написав заяву, в якій підтримав заявлені позовні вимоги та просив розглядати справу у відсутність сторони позивача.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 17.10.2018 в.о. начальника Волинської митниці ДФС Шелігацьким Є.С. винесена постанова в справі про порушення митних правил № 5520/20500/18, відповідно до якої позивача визнано винним у вчиненні порушень митних правил, передбачених ч. 3 ст. 370 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови суб'єкту владних повноважень, 25.09.2018 під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних встановлено, що 13.06.2018 через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС, ОСОБА_1 відповідно до ч. 1 ст. 381 МК України ввіз на митну територію України з метою транзиту автомобіль марки «Mercedec-Benz ML 270», реєстраційний номер НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_1.

Отже, станом на 25.09.2018 позивачу інкримінується перевищення встановленого ст. 95 МК України строку транзитного перевезення автомобіля марки «Mercedec-Benz ML 270», реєстраційний номер НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_1 (дата ввезення 13.06.2018), більш ніж на десять діб.

4. Висновки суду та норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування.

Щодо розгляду відповідачем протоколу про порушення митних правил у відсутності позивача, то суд керується наступним.

Частинами 1, 2 та 4 статті 526 МК України регламентовано, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

У справі встановлено, що позивача було поінформовано відповідачем про необхідність явки для участі у розгляді справи про порушення митних правил № 5520/20500/18, шляхом надсилання позивачу за місцем його реєстрації рекомендованого листа ФОП-9889/20/03-70-61/36 від 31.07.2018.

Натомість, доказів отримання позивачем даного повідомлення, відповідачем суду не надано, як і не надано будь-яких заяв останнього щодо розгляду справи у його відсутності.

Відтак, доводи представника відповідача про належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи через його обізнаність, яка витікає з наявної відмітки на довідці «Укрпошти», є безпідставними, оскільки по суті вказане повідомлення позивач не отримував.

Зазначене слугує підставою для висновку про розгляд відповідачем справи про порушення митних правил відносно позивача за відсутності даних про своєчасне та належне сповіщення останнього про місце і час розгляду справи, що, в силу ч. 1 ст. 531 МК України, слугує однією з підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, оскільки порушує права особи, відносно якої розглядається справа про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 498 МК України.

Як підтверджується матеріалами справи, 13.06.2018 позивач через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС, ОСОБА_1 ввіз на митну територію України з метою транзиту автомобіль марки «Mercedec-Benz ML 270», реєстраційний номер НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_1.

20.06.2018 автомобіль позивача був доставлений на СТО ФОП ОСОБА_4, у зв'язку із технічною несправністю автоматичної коробки перемикання передач (АКПП).

21.06.2018 позивач звернувся до Миколаївської митниці ДФС, як найближчого органу доходів і зборів, із письмовою заявою з додатками, в якій зазначив обставини цієї події та місцезнаходження транспортного засобу (факт аварії/дії обставин непереборної сили). Зазначена заява зареєстрована третьою особою під № Б-66/0/122-18 від 21.06.2018.

Як вбачається зі змісту вказаної довідки № 5 від 21.06.2018, починаючи з 20.06.2018 завезений у митному режимі транзит транспортний засіб марки «Mercedec-Benz ML 270», реєстраційний номер НОМЕР_3 зламався та станом на день написання заяви перебуває на території СТО, яка належить ФОП ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2

До того ж, зі змісту долученого третьою особою Витягу АСМО «Інспектор», станом на 24.01.2019 у вказаній базі наявна інформація про реєстрацію звернення ОСОБА_1 із заявою про неможливість вивезення за межі митної території України у встановлений строк транспортного засобу марки «Mercedec-Benz ML 270», реєстраційний номер НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_1 у зв'язку з поломкою. Дата реєстрації заяви 21.06.2018, дата внесення відповідних відомостей до інформаційної бази - 22.06.2018.

Згідно Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) за № ВР-000007 від 23.01.2019, укладеним між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_1 встановлено, що у період часу з 20.06.2018 по 23.01.2019 на автомобілі марки «Mercedec-Benz ML 270», реєстраційний номер НОМЕР_3 (НОМЕР_1) був проведений ремонт АКПП, загальна вартість якого складає 8 200 грн. Сторони підтверджують, що роботи по договору надані в повному обсязі, претензій одна до одної не мають.

Так, ст. 90 МК України встановлено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

У пункті 1 частини 1 статті 95 МК України встановлено строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до положень статті 102 МК України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Частиною 3 статті 470 МК України встановлено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

В свою чергу, визначення понять «обставини непереборної сили» та «аварія» закріплено у п. 2 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657 (надалі за текстом - Порядок № 657), відповідно до якого обов'язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність. У цьому розділі терміни вживаються в такому значенні: аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Відповідно до п. 3 Розділу 8 Порядку № 657, залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Пунктом 5 Розділу 8 Порядку № 657 встановлено, що, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З аналізу зазначених вище норм вбачається, що законодавством чітко визначено умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

Матеріалами справи підтверджено, що автомобіль марки «Mercedec-Benz ML 270», реєстраційний номер НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_1, знаходився на ремонті у період часу з 20.06.2018 по 23.01.2019, що підтверджується, виданими ФОП ОСОБА_4 документами: довідкою № 5 від 20.06.2018 та актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ВР-000007 від 23.01.2019.

На підставі системного аналізу законодавчих положень та обставин справи, суд приходить до висновку, що усунення несправності в роботі АКПП автомобіля марки «Mercedec-Benz ML 270», реєстраційний номер НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_1, яка виникла незалежно від волі особи та спричинила пошкодження транспортного засобу, потребувало певного часу для відновлення можливості переміщення вказаного транспортного засобу з метою забезпечення виконання вимог законодавства України щодо вивезення такого за межі митної території України, про що відповідача було повідомлено. Технічну несправність автомобіля підтверджено документами, виданими уповноваженою особою, та не спростовано відповідачем належними та допустимими доказами.

Після закінчення ремонту, 23.01.2019 року, позивач у найкоротший термін (декілька днів після ремонту - 27.01.2019) вивіз автомобіль марки «Mercedec-Benz ML 270», реєстраційний номер НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_1 за межі України, тобто з дотриманням терміну встановленого законодавством.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії позивача не були спрямовані на досягнення мети у вигляді неправомірного перевищення строку доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, а тому оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн., є протиправною та підлягає скасуванню.

До таких висновків дійшов Верховний суд у Постановах від 28.08.2018 у справі № 163/3114/16-а та у справі № 444/1574/16-а колегії суддів Касаційного адміністративного суду, які в силу ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ч. 5 ст. 242 КАС України, враховуються судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Зміст вказаних висновків зводиться до наступного, дослівно: «З матеріалів справи вбачається, що факт поломки та ремонту автомобіля підтверджується наступними документами: довідки ФОП СТО «Інтер Дизель» від 09.09.2015 та від 29.09.2015, рахунок № 11 від 28.09.2015, видаткову накладну та акт № 11 від 29.09.2015 про виконання робіт, надання послуг, на підставі яких суди попередніх інстанцій встановили, що транспортний засіб перебував на ремонті з 01.09.2015 по 29.09.2015 на станції технічного обслуговування у зв'язку з ремонтом паливної системи. При цьому автомобіль знаходився у нерухомому стані, а така тривалість ремонту була пов'язана з відсутністю запчастин, які доставлялись власником автомобіля з Республіки Польща.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що доводи відповідача про відсутність обставин непереборної дії в розумінні ст. 192 МК України були обґрунтовано відхилені судами попередніх інстанцій, оскільки контролюючим органом не доведено можливість експлуатації транспортного засобу у зв'язку з його поломкою та можливість позивача, в свою чергу, вивезти автомобіль за межі митної території України у встановлений ст. 95 МК України строк".

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 465/2521/16-а (К/9901/43745/18) та від 10.04.2018 у справі № 357/2754/17 (К/9901/44570/18).

Таким чином, враховуючи наявність обставин непереборної сили, за яких позивач був позбавлений можливості у визначений МК України строк доставити транспортний засіб за межі митної території України, належне та вчасне повідомлення митного органу про такі обставини, що документально підтверджені, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про протиправність оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил № 1354/20505/2015 від 21.10.2015 та наявність підстав для її скасування».

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У взаємозв'язку з вищенаведеним суд, вирішуючи спір по суті, також зазначає, що відповідно до статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень.

Натомість відповідачем жодним чином не доведено, що позивач як передбачено ст. 458 МК України вчинив протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, не довів, що дії позивача були спрямовані на досягнення мети у вигляді неправомірного перевищення строку доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем.

Статтею 242 КАС України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

До того ж, ЄСПЛ у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 (заява № 4909/04, п. 58 Рішення) повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, п. 29).

З урахуванням викладеного, системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку наявним в матеріалах справи доказам в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення, суд відповідно до вимог ст. 139 КАС України, зобов'язаний вирішити питання щодо розподілу судових витрат, понесених сторонами у справі. Позивач при поданні вказаного позову звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП - НОМЕР_2) - задовольнити.

Постанову в справі про порушення митних правил № 5520/20500/18 від 17.10.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України та про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 (п'ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 (вісім тисяч п'ятсот) грн. - скасувати.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені ст. 255 КАС України.

Рішенням суду може бути оскаржено за правилами встановленими ст.ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя Гуденко О.А.

Повний текст рішення суду складено відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України та підписано суддею 25 березня 2019 року