Справа № 440/658/19
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/658/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гіглави О.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління державної казначейської служби України у Миргородському районі Полтавської області, про визнання дій протиправними та стягнення заборгованості з виплати пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

21 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління державної казначейської служби України у Миргородському районі Полтавської області, про визнання дій Миргородського ОУПФУ () щодо невиплати боргу по виплаті пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, що зареєстрований та мешкає за адресою: 37604, м. Миргород, провулок Вокзальний, б. 12, - протиправними, стягнення з Миргородського ОУПФУ () на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, що зареєстрований та мешкає за адресою: 37604, м. Миргород, провулок Вокзальний, б. 12, суми боргу у розмірі 38516,80 грн та компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії у розмірі 2789,85 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що з 2001 року він отримував пенсію за віком в Управлінні Пенсійного фонду України Калінінського району м. Донецька. З 01.10.2014 позивач був взятий на облік у Миргородському ОУПФУ, де отримував пенсію до 01.03.2018 на загальних підставах. Рішенням Миргородського ОУПФУ від 15.02.2018 №2 виплату пенсії позивачу призупинено через відсутність у матеріалах його пенсійної справи довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або рішення про відмову у видачі такої довідки. Не погоджуючись з рішенням органу пенсійного фонду, позивач оскаржив його до суду, аргументуючи свою позицію тим, що він не є внутрішньо переміщеною особою, оскільки з 11.11.2014 зареєстрований у м. Миргороді у будинку, придбаному на підставі договору купівлі-продажу від 17.10.2014, за адресою: м. Миргород, пров. Вокзальний, 12. Рішенням від 04.05.2018 у справі №816/1104/18 суд задовольнив вимоги ОСОБА_1 та зобовязав Миргородський ОУПФУ поновити останньому виплату пенсії за віком з 01.03.2018. За наслідками примусового виконання вказаного судового рішення виплата пенсії позивачу з 01.03.2018 по суті не проведена. Рішення Миргородського ОУПФУ від 10.08.2018 про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1, на переконання останнього, не є фактичним поновленням виплат, адже пенсійні виплати з 01.03.2018 позивачем так і не отримані. Відтак, з огляду на наявність в управління перед позивачем заборгованості по виплаті пенсії з 01.03.2018 у загальному розмірі 38516,80 грн, останній звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості з виплати пенсії та компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії.

11.03.2019 від Управління державної казначейської служби України у Миргородському районі Полтавської області до суду надійшли письмові пояснення, за змістом яких управління прав та охоронюваних законом інтересів позивача не порушувало, позовні вимоги до управління останнім не заявляються, а тому немає законних підстав вирішувати питання про взаємовідносини між ОСОБА_1 та управлінням Казначейства.

У відзиві на позов, що надійшов до суду 19.03.2019, відповідач зазначив, що позивач перебуває на обліку в управлінні як внутрішньо переміщена особа з 01.10.2014. Виплата пенсії Миргородським ОУПФУ позивачу дійсно призупинялася з 01.03.2018. У подальшому, управління в межах покладених повноважень виконало рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.05.2018 у справі №816/1104/18 в частині поновлення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2018. Виплата щомісячного розміру пенсії розпочата з жовтня 2018 року (жовтень-листопад 2018 року по 5502,40 грн щомісячно, грудень 2018 року лютий 2019 року по 5515,45 грн щомісячно). Порядок погашення заборгованості по виплаті пенсії з 01.03.2018 по 30.09.2018 в судовому рішенні від 04.05.2018 не визначений, тому пенсійні кошти за вказаний період в загальній сумі 38516,80 грн (5502,40 грн х 7 місяців) нараховані та обліковані в органах Пенсійного фонду та будуть виплачені з урахуванням норм постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365 на умовах окремого порядку, після прийняття цього порядку Кабінетом Міністрів України. Відтак, на переконання управління, у останнього відсутня вина щодо невиплати заборгованості пенсії позивачу, оскільки відсутні відповідні правові норми, за якими має проводитися виплата такої заборгованості.

Відповідно до приписів статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Cправи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером та отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серії ААА №629867, виданим Авдіївським УПФУ Донецької області 14.11.2001.

З 28.10.2001 ОСОБА_1 отримував пенсію за віком в УПФУ Калінінського району м. Донецька, а з 01.10.2014 він був взятий на облік у Миргородському ОУПФУ, де отримував пенсію до 01.03.2018.

ОСОБА_1 придбав у власність будинок за адресою: пров. Вокзальний, буд. 12, м. Миргород, Полтавська область, 37600 на підставі договору купівлі-продажу від 17.10.2014, що посвідчений приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_2 та внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №2777.

11.11.2014 місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, про що стоїть відмітка у його паспорті серії ВЕ №069678, виданому Авдіївським МВ УМВС України в Донецькій області 10.09.2001.

Рішенням Миргородського ОУПФУ від 15.02.2018 №2 виплату пенсії ОСОБА_1 призупинено з 01.03.2018 через відсутність в електронних матеріалах пенсійної справи довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або рішення про відмову у видачі такої довідки.

Не погодившись з цим, ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Миргородського ОУПФУ про визнання дій щодо припинення виплати пенсії протиправними та зобов'язання поновити виплату пенсії.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04.05.2018 у справі №816/1104/18, що набрало законної сили 03.07.2018, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправними дії Миргородського ОУПФУ щодо призупинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2018 та зобов'язано управління поновити виплату пенсії останньому з вказаної дати.

Листами Миргородського ОУПФУ від 09.11.2018 №7947/06-24 та від 21.11.2018 №8754/06-24 на неодноразові звернення позивача (заяви/вимоги від 02.11.2018 та від 14.11.2018) останнього проінформовано, що Миргородським ОУПФУ від ВПВР ВДВС Полтавського ГТУЮ було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження №56986604 від 14.08.2018, винесену для виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.05.2018 у справі №816/1104/18. Водночас, на виконання вказаного судового рішення управлінням 10.08.2018 прийнято рішення №151572, яким громадянину ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії з 01.03.2018. Управлінням отримано лист від центру по нарахуванню та виплаті пенсій ГУПФУ Полтавської області від 23.10.2018 №1287/04.4-62/32, за змістом якого на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.05.2018 №816/1104/18 поновлено нарахування пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2018. Згідно листа Пенсійного фонду України від 26.09.2018 №31250/04-20 щомісячний розмір пенсії в сумі 5502,40 грн буде включений до виплати в жовтні 2018 року після опрацювання результатів проведення верифікації за даними Інтегрованої міжвідомчої Інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон. Пенсійні кошти за період з 01.03.2018 по 30.09.2018 в сумі 38516,80 грн обліковані та будуть виплачені на умовах окремого порядку, передбаченого пунктом 15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365 (в редакції від 25.04.2018 №335). Зважаючи на викладене, управлінням 13.08.2018 добровільно та в термін до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №56986604 виконано рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.05.2018 у справі №816/1104/18. Поряд з цим, для проведення відповідного фінансування виплати заборгованості пенсії громадянину ОСОБА_1 управлінням 15.11.2018 направлено відповідний лист до ГУПФУ в Полтавській області. Таким чином, управлінням в межах своїх повноважень на даний час вжито всіх заходів для виконання вимог рішення суду у справі №816/1104/18, тому в діях працівників управління немає жодних ознак кримінального злочину, зазначеного у заявах ОСОБА_1

Вважаючи дії Миргородського ОУПФУ щодо невиплати боргу по виплаті пенсії ОСОБА_1 протиправними, останній звернувся до суду з даним позовом про визнання вказаних дій протиправними та стягнення з управління на користь ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 38516,80 грн та компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії у розмірі 2789,85 грн.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України /пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України/.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі також Закон).

Частиною 3 статті 4 Закону передбачено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону встановлено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, серед іншого, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням та порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально /стаття 44 Закону/.

Пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України /стаття 47 Закону/.

При цьому, можливість нараховувати та обліковувати, однак не виплачувати пенсіонеру пенсії територіальним органом Пенсійного фонду, на обліку якого перебуває такий пенсіонер, ані Законом, ані будь-яким іншим законом з питань пенсійного забезпечення не передбачена.

Частиною 1 статті 49 Закону передбачені підстави для припинення виплати пенсії, а саме: виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Як слідує зі змісту наявного у матеріалах справи рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.05.2018 у справі №816/1104/18, призупинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2018 було пов'язане з перевіркою Миргородським ОУПФУ інформації щодо реєстрації останнього в Єдиній базі даних переміщених осіб та обґрунтоване не наданням останнім довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або рішення про відмову у видачі такої довідки, чим фактично проігноровано право ОСОБА_1 на отримання пенсії на загальних підставах.

У рішенні від 04.05.2018 суд зазначив, що Порядок оформлення та видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №509, яка набрала чинності 08.10.2014, тобто незадовго до часу придбання ОСОБА_1 будинку у м. Миргороді 17.10.2014 та часу реєстрації його місця проживання у м. Миргороді 11.11.2014. Після реєстрації місця проживання ОСОБА_1 у м. Миргороді у листопаді 2014 року Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365, на останнього поширюватися не може.

З огляду на викладене, за результатами розгляду справи №816/1104/18 суд визнав дії Миргородського ОУПФУ щодо призупинення виплати пенсії ОСОБА_1 протиправними та зобовязав управління поновити виплату пенсії останньому з 01.03.2018.

Як слідує зі змісту відзиву на позовну заяву, Миргородське ОУПФУ на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.05.2018 у справі №816/1104/18 в частині поновлення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2018 розпочало виплату щомісячного розміру пенсії з жовтня 2018 року (жовтень-листопад 2018 року по 5502,40 грн щомісячно, грудень 2018 року лютий 2019 року по 5515,45 грн щомісячно). При цьому, зважаючи на відсутність визначення в судовому рішенні від 04.05.2018 порядку погашення заборгованості по виплаті пенсії з 01.03.2018 по 30.09.2018, пенсійні кошти за вказаний період в загальній сумі 38516,80 грн (5502,40 грн х 7 місяців) лише нараховані та обліковані в органах Пенсійного фонду. Виплата вказаної суми коштів, за даними управління, буде здійснена з урахуванням норм постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365 на умовах окремого порядку, після прийняття цього порядку Кабінетом Міністрів України.

Тобто, виходячи з викладеного, Миргородським ОУПФУ не заперечується та обставина, що станом на момент розгляду даної справи управління має заборгованість по виплаті пенсії перед ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 30.09.2018 у загальному розмірі 38516,80 грн (5502,40 грн х 7 місяців), при цьому, виплата вказаної заборгованості буде здійснена управлінням з урахуванням норм постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365 на умовах окремого порядку, після прийняття цього порядку Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, доводи Миргородського ОУПФУ з приводу того, що вказана сума заборгованості підлягатиме виплаті ОСОБА_1 з урахуванням норм постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365 на умовах окремого порядку, після прийняття цього порядку Кабінетом Міністрів України, на переконання суду є необґрунтованими, так як в ході судового розгляду справи №816/1104/18 встановлено, а також підтверджується матеріалами даної справи №440/658/19, що на останнього не поширюються приписи Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365.

Крім того, на переконання суду, Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.

Конституційне поняття "Закон України", на відміну від поняття "законодавство України", не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень.

Як вже зазначалося вище, жодних норм, які б передбачали можливість не виплачувати, а лише нараховувати та обліковувати в органі Пенсійного фонду невиплачені належні пенсіонеру суми пенсії, Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не містить.

Відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

У пункті 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява №38722/02) Суд вказав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

За викладених обставин, з метою належного захисту прав позивача суд доходить висновку про необхідність визнання протиправними дій Миргородського ОУПФУ щодо не виплати ОСОБА_1 боргу по виплаті пенсії за віком за період з 01.03.2018 по 30.09.2018 у загальному розмірі 38516,80 грн та стягнення з управління на користь ОСОБА_1 вказаної суми боргу.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії у розмірі 2789,85 грн, то суд вважає їх передчасними. Наразі виплата управлінням на користь ОСОБА_1 боргу по виплаті пенсії за віком за період з 01.03.2018 по 30.09.2018 у загальному розмірі 38516,80 грн не проведена, а судовому захисту підлягають лише порушені, не визнані чи оспорювані права. Оскільки рішення суду не може регулювати відносини на майбутнє та ґрунтуватись на припущеннях, а також зважаючи на те, що за приписами статті 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Таким чином, позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково.

З огляду на звільнення позивача від сплати судового збору за подання даного позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (провулок Вокзальний, буд. 12, м. Миргород, Полтавська область, 37604, рнокпп НОМЕР_1) до Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Гоголя, 107, м. Миргород, Полтавська область, 37600, ), третя особа без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління державної казначейської служби України у Миргородському районі Полтавської області (вул. Якова Усика, буд. 15, м. Миргород, Полтавська область, 37600, ), про визнання дій протиправними та стягнення заборгованості з виплати пенсії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо не виплати ОСОБА_1 боргу по виплаті пенсії за віком за період з 01 березня 2018 року по 30 вересня 2018 року у загальному розмірі 38516,80 грн.

Стягнути з Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на користь ОСОБА_1 борг по виплаті пенсії за віком за період з 01 березня 2018 року по 30 вересня 2018 року у загальному розмірі 38516,80 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_4