Справа № 520/8891/18
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 р.Справа № 520/8891/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Лях О.П.,

Суддів: Яковенка М.М. , Бегунца А.О. ,

при секретарі судового засідання Жданюк Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 (повний текст складено 19.12.2018, головуючий суддя І інстанції Бідонько А.В., м.Харків) по справі № 520/8891/18 за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Харківської міської ради, в якому просила суд:

- скасувати незаконне Рішення Харківської міської ради від 22.07.2007 про передачу нежитлового обєкта будинку №24 по вул. Сомівській м. Харкова на баланс в КП Жилкомсервіс м. Харкова, який відсутній на інформаційних носіях Фонду Державного майна України;

- у звязку з відсутністю будинку №24 по вул. Сомівській м. Харкова в Фонді Державного майна України зобовязати Харківську міську раду негайно позачергово надати житло ОСОБА_1Д та родині - ОСОБА_2 03.09.1981, ОСОБА_3 20.01.1950, ОСОБА_4 14.03.2007, ОСОБА_5 24.08.2014.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.10.2018, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2018, відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради в частині позовних вимог про зобовязання Харківської міської ради у звязку із відсутністю будинку №24 по вул. Сомівській м. Харкова в Фонді Державного майна України негайно позачергово надати житло ОСОБА_1Д та родині - ОСОБА_2 03.09.1981, ОСОБА_3 20.01.1950, ОСОБА_4 14.03.2007, ОСОБА_5 24.08.2014.

В подальшому, 26.10.2018 позивачем подано до суду першої інстанції клопотання про визнання причин пропуску строку звернення до суду із даним позовом поважними. В обґрунтування клопотання зазначено, що саме отримання останньої відповіді ОСОБА_6 відділу Харківської міської ради від 06.08.2018 остаточно переконало позивача, що рішення Харківської міської ради від 27.02.2007 про взяття нежитлового обєкту будинок № 24 по вул. Сомовській м. Харкова на баланс в КП Жилкомсервіс м. Харкова є незаконним, а тому строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів позивачем дотримано.

10 грудня 2018 під час розгляду справи судом першої інстанції представником відповідача подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. В обґрунтування клопотання зазначено, що адміністративний позов подано після спливу строків для звернення із адміністративним позовом до суду, установлених законом.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 відмовлено у задоволенні заяви позивача про визначення причин пропуску строку звернення до суду із позовною заявою поважними, задоволено заяву представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, залишено без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради про скасування рішення.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції зазначив, що позивач дізналася про порушення своїх прав та інтересів 15.05.2017, а із адміністративним позовом звернулася до суду лише 12.10.2018. Щодо посилань позивача на отримання 06.08.2018 останньої відповіді ОСОБА_6 відділу Харківської міської ради, суд зазначив, що вказані обставини не свідчать про поважність причин пропуску строку звернення до суду із даною позовною заявою.

Не погодившись із даною ухвалою суду першої інстанції та вважаючи її незаконною і не обгрунтованою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції протиправно залишено без розгляду адміністративний позов, оскільки саме 06.08.2018 позивач дізналася про порушення своїх прав із відповіді ОСОБА_6 відділу Харківської міської ради

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем не направлено, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Сторони в судове засідання не з»явилися, про дату час та місце судового засіданрня повідомлені належним чином.

Від позивача разом із клопотанням про долучення до матеріалів справи нотаріально завіреної копії листа ОСОБА_6 відділу Харківської міської ради від 06 серпня 2018 року №60, надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача

Відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як свідчать матеріали справи, 12 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Харківської міської ради, в якому просила суд скасувати незаконне Рішення Харківської міської ради від 22.07.2007 №188 "Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2016 року № 1186 "Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста Харкова".

Колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи міститься листування позивача із різними органами та установами за квітень 2017 серпень 2018 роки щодо оформлення передачі будинку №24 по вул. Сомівській м. Харкова на баланс в КП Жилкомсервіс м. Харкова.

Так, із наданої позивачем разом із адміністративним позовом копії оскаржуваного Рішення Харківської міської ради від 22.07.2007 №188 "Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2016 року № 1186 "Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста Харкова" слідує, що воно видане позивачу ОСОБА_6 відділим Харківської міської ради на заяву від 15.05.2017.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що ще із листування позивача із Відділом комунального майна та приватизації Виконавчого комітету Харківської міської ради за квітень 2017 року вбачається, що ОСОБА_1 запитувалася документація, складена при передачі вищевказаного будинку на баланс в КП Жилкомсервіс м. Харкова.

Таким чином, 15.05.2017 на час отримання оскаржуваного рішення Харківської міської ради від 22.07.2007 №188 ОСОБА_1 вже мала сумніви щодо законності такого рішення.

Маючи відповідні сумніви, позивач не була позбавлена можливості оскаржити відповідне рішення відповідача, однак із відповідним адміністративним позовом звернулася лише 12.10.2018.

Положеннями ст.55 Конституції України гарантовано, що кожен громадянин має право звернутися до суду за захистом прав і свобод, якщо ці права чи свободи порушені або порушуються, створено чи створюються перешкоди для їх реалізації, мають місце інші ущемлення прав і свобод.

Згідно із ч.1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч.1 ст.118 Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Право на звернення в суд не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду, повинна його (цього порядку) дотримуватися (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «ОСОБА_7 де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

Виходячи з принципу змагальності у адміністративному судочинстві, прав та обов'язків сторін у справі, визначених Кодексом, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Отже, тільки наявність об'єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо звернення до адміністративного суду із адміністративним позовом у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку на таке звернення з поважних причин.

Таким чином, колегія суддів вважає правомірним та обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду є неповажними, а тому у задоволені заяви про поновлення вказаного строку необхідно відмовити.

Згідно ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, оскільки позивачем не було наведено достатніх підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду, які б свідчили про поважність причин пропуску такого строку, то наявні правові підстави для повернення даної позовної заяви позивачу.

Колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Відповідно до ч.1 ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст.ст.2, 229, 241, 242, 243, 250, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 по справі № 520/8891/18 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 по справі № 520/8891/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 28 березня 2019 року.

.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_8
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_9 ОСОБА_10