Справа № 0440/6128/18
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА

20 березня 2019 року Справа № 0440/6128/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. при секретарі судового засідання Сергієнко В.Ю., за участю: представника відповідача ОСОБА_1, представника третьої особи №1 ОСОБА_2, представника третьої особи №2 ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Прокуратури Дніпропетровської області про залишення позовної заяви без розгляду по справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, треті особи Виконавчий комітет Царичанської селищної ради Дніпропетровської області, Прокуратура Дніпропетровської області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,-
ВСТАНОВИВ:
21.08.2018 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.
22.10.2018 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, продовжено строк для проведення підготовчого засідання та призначено підготовче судове засідання.
14.01.2019 року від Прокуратури Дніпропетровської області надійшли пояснення по справі, відповідно до яких було заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в обґрунтування, якого вказано, що постанова про накладення штрафі за правопорушення у сфері містобудівної діяльності може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її винесення. Також зазначено, що оскаржувану постанову було отримано позивачем 04.07.2018 року, при цьому до суду позивач звернувся 13.08.2018 року, тобто з пропуском пятнадцятиденного строку встановленого законом для звернення з даною позовною заявою до суду.
15.01.2019 року, через канцелярію суду, від позивача надійшли письмові пояснення, в яких він просив задовольнити адміністративний позов та розглядати справу за його відсутності.
25.01.2019 року у підготовчому засіданні було визнано неявку позивача без поважних причин та відкладено розгляд клопотання третьої особи №2 про залишення позовної заяви без розгляду.
05.02.2019 року через канцелярію суду від позивача надійшли пояснення, відповідно до яких позивач вказав, що про винесення спірної постанови дізнався лише 30.07.2018 року з листа Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, також вказано, що посилання третьої особи на отримання позивачем оскаржуваної постанови 04.07.2018 року не відповідають дійсності, оскільки по 05.07.2018 року позивач перебував у іншій країні.
28.02.2019 року у підготовчому засіданні було задоволено клопотання представників відповідача та третьої особи-2 про відкладення підготовчого судового та розгляд клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.
07.03.2019 року позивач повторно надіслав до суду пояснення щодо пропуску строку звернення до суду з даною позовною заявою та повторно вказав, що дізнався про оскаржувану постанову лише 30.07.2018 року, при цьому звернувся до суду 13.08.2018 року, тобто у межах встановленого законом строку та надав додаткові докази по справі.
13.03.2019 року у підготовчому судовому засіданні представником відповідача було надано, для долучення до матеріалів справи, додаткові докази щодо пропуску строку звернення до суду із даним позовом, разом з тим, представником позивача, жодних доказів на підтвердження дати отримання позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження та доказів на підтвердження того, що оскаржувана у даній справі постанова позивачем та особами, які мешкають разом із позивачем, отримана не була, до суду не надано, як і заяви про поновлення строку звернення до суду із даним позовом, у звязку з чим, у підготовчому провадженні було оголошеного перерву та запропоновано позивачу надати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду з даним позовом із зазначенням поважних підстав для такого поновлення та надати відповідні докази на їх підтвердження.
20.03.2019 року у підготовче судове засідання позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце не зявився, надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, при цьому судом було відмовлено у задоволенні вказаного клопотання, у звязку з чим вирішено продовжити розгляд клопотання третьої особи №2 про залишення позовної заяви без розгляду.
Представник відповідача підтримала клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та вказала, що оскаржувана постанова була направлена та вручена позивачу у строки та у порядку визначеному законодавством, у звязку з чим позивач мав можливість ознайомитись з ним та звернутись до суду у строк встановлений законом.
Представник відповідача та представник третьої особи №1 підтримали клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та просили задовольнити його, при цьому посилаючись на доводи наведенні у вказаному клопотанні.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представників відповідача та третіх осіб та вирішуючи питання щодо залишення позовної заяви без розгляду, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до ст. 118 Кодексу адміністративно судочинства України (далі - КАС України), процесуальний строк - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. До процесуальних строків відноситься також строк звернення до адміністративного суду.
Отже, процесуальний закон обмежує право звернення до адміністративного суду певними часовими рамками, що сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванню учасників судового процесу. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Так, відповідно до ст. 5 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності може бути оскаржено до суду протягом 15 днів з дня її винесення.
Аналогічна норма міститься в п. 28 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 №244, якою передбачено, що постанову про накладення штрафу та постанову про закриття справи відповідно до статті 5 Закону може бути оскаржено субєктом містобудування, щодо якого її винесено, до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк органу державного архітектурно-будівельного контролю, який виніс відповідну постанову.
Тобто, оскарження постанов про накладення штрафу обмежується пятнадцятиденним строком звернення до суду з дня її винесення. Дані строки обмежують час, протягом якого вказані правовідносини можуть вважатися спірними.
Судом встановлено, що у даній справі позивач оскаржує постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №8/1538, яку винесено - 22.06.2018 року, при цьому позивач звернувся до суду лише 13.08.2018 року, тобто позивач звернувся до суду після спливу пятнадцятиденного строку для звернення до суду, встановленого ст. 5 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та п. 28 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 №244.
Із заявою про поновлення пропущеного строку звернення до суду із даним позовом позивач до суду не звертався, хоча судом на це неодноразово зверталась увага представників позивача.
При цьому, позивачем було надано до суду пояснення відповідно до яких вказано, що позивач не пропустив встановлений законом строк, у звязку з тим, що про існування оскаржуваної постанови дізнався лише 30.07.2018 року з листа Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про відкриття виконавчого провадження від 12.07.2018 року №14.44-47/9839, проте доказів отримання вказаного листа саме 30.07.2018 року позивачем до суду не надано.
Щодо посилань у поясненнях позивача на те, що він позивач не знав про проведення перевірки, присутній під час перевірки не був а тому і не міг дізнатись про винесення оскаржуваної постанови, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що у період з 30.05.2018 року по 12.06.2018 року відповідачем було проведено перевірку дотримання ФОП ОСОБА_4 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил на обєкті: будівля за адресою: Дніпропетровська область, Царичанський район, смт.Царичанка, вул.Центральна, 109е.
За результатами перевірки було винесено акт складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання субєктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт №61 від 12.06.2018 року, протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 12.06.2018 року та припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 12.06.2018 року
Судом встановлено, що згідно акту про проведення перевірки №61 від 12.06.2018 року, протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 12.06.2018 року та припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 12.06.2018 року вбачається, що позивач був присутній під час проведення перевірки, при цьому відмовився отримувати їх, у звязку з чим вказані акт, постанову та припис було направлено позивачу засобами поштового звязку та були отримані позивачем 18.06.2018 року, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія поштового повідомлення.
Також, судом встановлено, що згідно протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 12.06.2018 року було повідомлено про розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, який повинен був відбутись об 11:30 год. 22.06.2018 року, у приміщенні Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області.
Крім того, в матеріалах справи наявний лист від 19.06.2018 року за підписом ФОП ОСОБА_4 адресований Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України у Дніпропетровській області ОСОБА_5 в якому вказано, що на виконання припису від 12.06.2018 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил складеного на адресу: вул.Центральна, 109е, смт.Царичанка, Царичанського району, Дніпропетровської області, експлуатація будівлі призупинена.
Таким чином, вищевказані обставини спростовують доводи позивача та підтверджують обізнаність позивача, щодо проведення перевірки та як наслідку прийняття оскаржуваної постанови.
Щодо посилань позивача на те, що він не отримував спірну постанову, оскільки перебував у відпустці, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Судом встановлено, що оскаржувана постанова була направлена на поштову адресу позивача та згідно наявної в матеріалах справи копії поштового повідомлення була отримана 05.07.2018 року адресатом.
Відповідно до п.п. 94-96 Правил надання послуг поштового зв'язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 порядок доставки поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичних друкованих видань юридичним особам визначається на підставі договору, що укладається юридичною особою з оператором поштового зв'язку за місцем обслуговування.
Прості та рекомендовані поштові відправлення, повідомлення про надходження поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичні друковані видання, адресовані юридичним особам, можуть доставлятися з використанням абонентських поштових скриньок, що встановлюються на перших поверхах приміщень чи інших доступних для цього місцях або у канцелярії, експедиції тощо, розміщені на перших поверхах приміщень, чи видаватися в приміщеннях об'єкта поштового зв'язку представникам юридичних осіб, уповноваженим на одержання пошти.
Рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою Судова повістка, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні обєкта поштового звязку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сімї, який проживає разом з ним.
У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.
Позивачем не надано доказів неможливості отримання поштового відправлення з оскаржуваною постановою будь-кого з повнолітніх членів сімї, який проживає разом з ним.
Суд зазначає, що поважні причини - це обставини, що діють на волю суб'єкта, з яким законодавець пов'язує звільнення цього суб'єкта від виконання покладених на нього обов'язків або від визначених законодавством негативних наслідків його поведінки. Поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для особи на вчинення цих дій.
Також, дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
При цьому, положення «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.
У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії» та «Девеер проти Бельгії» Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.
Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі «Мельник проти України» зазначив, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності.
Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.
Суд зазначає, що пропуск позивачем пятнадцятиденного строку для звернення до суду було встановлено у судовому засіданні 25.01.2019 року, про що було неодноразово повідомлено позивача та його представника та було розяснено про необхідність подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та доказів на підтвердження наявності поважних причин пропуску такого строку та наслідки неподання вказаної заяви, у звязку з чим судом неодноразово відкладались судові засідання.
Таким чином, суд вважає, що з метою забезпечення права позивача для подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та доказів на підтвердження наявності поважних причин пропуску такого строку, судом було здійснено всі необхідні заходи, при цьому станом на 20.03.2019 року позивач не надав до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.
Відповідно до частини 3 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Згідно пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду.
Керуючись ст. ст. 205, 240, 241-245, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Клопотання Прокуратури Дніпропетровської області про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.
Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, треті особи Виконавчий комітет Царичанської селищної ради Дніпропетровської області, Прокуратура Дніпропетровської області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу залишити без розгляду.
Відповідно до статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 294-297 КАС України.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст ухвали складено 26.03.2019 року.
Суддя М.В. Дєєв