Справа № 1640/2597/18
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 березня 2019 р.Справа № 1640/2597/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Калитки О. М. , Калиновського В.А. ,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Мельнікової Л.В., суддів Калитки О.М., Калиновського В.А. по справі № 1640/2597/18, -

В с т а н о в и л а:

26.07.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить визнати протиправним та нечинним нормативно-правовий акт «Порядок визначення та відшкодування територіальній громаді міста Лубни в особі Лубенської міської ради збитків, заподіяних внаслідок порушень земельного законодавства», затвердженого рішенням Лубенської міської ради Полтавської області від 14.02.2014 року.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03.12.2018 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Означене судове рішення оскаржено позивачем в апеляційному порядку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2019 року для розгляду цієї справи сформовано судову колегію: головуючий суддя Мельнікова Л.В., судді Калитка О.М., Калиновській В.А.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2019 року у справі відкрито апеляційне провадження, та ухвалою цього ж суду від 04.03.2019 року справу призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 10.04.2019 року.

25.03.2019 року на адресу Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 від 21.03.2019 року, в якій він просить, окрім іншого, відвести від розгляду справи № 1640/2597/18 колегію суддів у складі: головуючого судді Мельнікової Л.В., Калитка О.М., Калиновського В.А.

Обґрунтовуючи заявлений відвід заявник вважає, що колегія суддів не може брати участь у розгляді цієї справи і підлягає відводу, за наявністю обставин, які на його думку викликають сумнів у неупередженості цих суддів та спроможності об'єктивно розглянути апеляційну скаргу та прийняти за наслідками її розгляду законне та справедливе рішення.

Заявник зазначає, що судді колегії ОСОБА_2, ОСОБА_3 при розгляді справи № 539/3459/16-а допускали поведінку, яка порочить звання судді і взагалі ставить під сумнів незалежність, самостійність та професійність судової гілки влади в Україні, демонструючи непрофесійність і службову недбалість: не підписали памятку судді та не долучили її до матеріалів справи, проігнорували клопотання про допит свідків, про витребування документів у відповідача, огляду доказів на місці, проведення судово-економічної експертизи, не прийняли до уваги надані додатково нововиявлені письмові докази.

Крім цього, зазначені судді колегії порушили ухвалу суду апеляційної інстанції від 12.10.2017 року про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, перенесли слухання справи без постановлення відповідної ухвали, та в порушення вимог ч. 4 ст. 150 КАС України не допитали зявившихся свідків.

Покликаючись на пункт 1.5. Європейської хартії про закон «Про статус суддів» (Лісабон, 10.07.1998 р.), заявник вказує, що судді при виконанні своїх обов'язків повинні бути доступними і поважними по відношенню до осіб, які до них звертаються; вони повинні піклуватися про підтримання високого рівня компетентності, необхідного для вирішення справ у кожному конкретному випадку, адже від рішення судді залежить гарантія прав особистості. Саме про це йдеться і в Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та ОСОБА_4 ООН від 27.07.2006 №2006/23.

Враховуючи обставину того, у справі № 1640/2597/18 судді проігнорували клопотання його представника про проведення судового засідання у режимі відеоконференції, а також клопотання про виклик у судове засідання в якості свідка секретаря Лубенської міської ради Полтавської області ОСОБА_5, заявник ОСОБА_1 вважає, що судді цієї колегії не спроможності об'єктивно розглянути апеляційну скаргу та прийняти за наслідками її розгляду законне та справедливе рішення, а також дає підстави вважати, що судді цієї колегії є зацікавленими у результаті розгляду справи № 1640/2597/18.

З посиланням на ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Ветштайн проти Швейцарії», «Білуга проти України», «Булут проти Австрії» та інші, ОСОБА_1 просить задовольнити його заяву, передати матеріали справи для визначення іншого складу суду для розгляду його апеляційної скарги у порядку, визначеному КАС України.

Проаналізувавши доводи, викладені заявником, матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заявлений відвід не може вважатись вмотивованим, оскільки наведені в заяві підстави щодо існування обставин, які викликають сумніви у неупередженості суддів не знаходять свого підтвердження.

Пунктами 2, 4 ч. 1 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться у випадку, якщо, зокрема, він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи та за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Колегія суддів зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність судді є презумпцією, поки не надано доказів протилежного.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими».

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів по справі № 1640/2597/18, колегія суддів вважає, що стверджувальні судження учасника справи є бездоказовими, а наведені аргументи не відповідають критерію «обєктивно обґрунтований».

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 166 КАС України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, < > тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, < >.

Частиною 2 ст. 167 КАС України визначено, що якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

За приписами ч. 2 ст. 195 КАС України учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за пять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Заяву про своє бажання прийняти участь в судовому засіданні суду апеляційної інстанції по розгляду справи № 1640/2597/18 скаржник ОСОБА_1 виклав не окремим процесуальним документом, а навів відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 296 КАС України, як вимогу до суду апеляційної інстанції.

Оскільки серед додатків до апеляційної скарги ОСОБА_1 відсутній такий додаток, як доказ направлення копії заяви іншим учасникам справи про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, така заява в силу положень ст. 167 КАС України повернута скаржнику без розгляду.

Однак технічно повернути означену заяву не уявляється можливим, оскільки, як зазначено вище заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду скаржником ОСОБА_1 оформлена як вимога апеляційної скарги. Законодавчі підстави для повернення цієї заяви разом з апеляційною скаргою відсутні.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72).

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами, 2) висновками експертів, 3) показаннями свідків.

Заяву про виклик до судового засідання суду апеляційної інстанції під час розгляду справи № 1640/2597/18 свідка ОСОБА_5 скаржник ОСОБА_1 виклав не окремим процесуальним документом, а навів відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 296 КАС України, як вимогу до суду апеляційної інстанції.

За приписами ч. 4 ст. 308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього.

Із матеріалів справи вбачається, що заява позивача ОСОБА_1 про виклик свідка ОСОБА_5 була задоволена судом першої інстанції 07.09.2018 року (а.с. 134).

Наведене, з урахуванням тієї обставини, що заява з процесуального питання (про виклик до суду апеляційної інстанції свідка) не відповідає положенням ч. 1 ст. 167 КАС України, є підставою для виконання вимог ч. 2 ст. 167 КАС України повернення цієї заяви без розгляду.

Однак технічно повернути означену заяву не уявляється можливим, оскільки, як зазначено вище заява про виклик свідка скаржником ОСОБА_1 оформлена як вимога апеляційної скарги. Законодавчі підстави для повернення цієї заяви разом з апеляційною скаргою відсутні.

Аналізуючи наведене в його сукупності, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів, оскільки заявлений відвід є необґрунтованим.

Керуючись статтями 36, 40, ч. 2 ст. 321 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Мельнікової Л.В., суддів Калитки О.М., Калиновського В.А. по справі № 1640/2597/18 вважати необґрунтованою.

Провадження у справі зупинити для вирішення заявленого відводу у порядку, встановленому ч. 3 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_6
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_2 ОСОБА_3