Справа № 823/1971/18
Суддя: Губська Олена Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1971/18 Суддя (судді) першої інстанції: В.А. Гайдаш
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Сільськогосподарського приватного підприємства "Біле Озеро" на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року (повний текст рішення складено 24.10.2018) у справі за позовом Сільськогосподарського приватного підприємства "Біле Озеро" до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення: земельної ділянки площею 15,0200 кадастровий номер :02:001:0808, земельної ділянки площею 22,6900 кадастровий номер :02:001:0809, земельної ділянки площею 48,8600 кадастровий номер :02:001:0811, земельної ділянки площею 58,9900 кадастровий номер :02:001:0812, - що розташовані в адміністративних межах Виноградської сільської ради Лисянського району Черкаської області до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону та не проведення земельних торгів з продажу права оренди вказаних земельних ділянок;

- зобов'язати відповідача включити до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону та провести земельні торги у формі аукціону щодо продажу права оренди земельних ділянок: земельної ділянки площею 15,0200 кадастровий номер :02:001:0808, земельної ділянки площею 22,6900 кадастровий номер :02:001:0809, земельної ділянки площею 48,8600 кадастровий номер :02:001:0811, земельної ділянки площею 58,9900 кадастровий номер :02:001:0812 - що розташовані в адміністративних межах Виноградської сільської ради Лисянського району Черкаської області, у визначеному главою 21 ЗК України порядку.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, в якій просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що за відсутності звернень громадян щодо надання їм у власність земельних ділянок з бажаним місцем розташування в межах земельних ділянок площею 15,0200 кадастровий номер :02:001:0808, земельної ділянки площею 22,6900 кадастровий номер :02:001:0809, земельної ділянки площею 48,8600 кадастровий номер :02:001:0811, земельної ділянки площею 58,9900 кадастровий номер :02:001:0812, вказані земельні ділянки повинні, в силу ч.2 ст.136 ЗК України, бути включені в перелік ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, право оренди яких набувається на земельних торгах у формі аукціону.

До Шостого апеляційного адміністративного суду 31.01.2019 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він зазначає, що судом першої інстанції винесено обґрунтоване рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин по справі та з врахуванням норм чинного законодавства та просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року - без змін.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Згідно з ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно із ст. 308 КАС України справа переглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що заявами від 04.05.2017 №№200-203 позивач звернувся до в.о. начальника управління Держгеокадастру в Черкаській області Харченка В.Г. з проханням включити до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону земельні ділянки, що розташовані в адміністративних межах Виноградської сільської ради Лисянського району Черкаської області, а саме:

- площею 15,0200 кадастровий номер :02:001:0808;

- площею 22,6900 кадастровий номер :02:001:0809;

- площею 48,8600 кадастровий номер :02:001:0811;

- площею 58,9900 кадастровий номер :02:001:0812.

Листом від 24.05.2017 №27-23-0.10-4896/2-17 відповідач повідомив про неможливість позитивного вирішення вищевказаного питання, оскільки перелічені земельні ділянки зарезервовані для надання учасникам АТО.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення вказаних земельних ділянок до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону та не проведення земельних торгів з продажу права оренди вказаних земельних ділянок, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що земельних ділянок, які позивач просить включити до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги, станом на час розгляду справи не існує. Натомість, з їх площ створено нові земельні ділянки сільськогосподарського призначення з метою передачі їх у власність, а отже відсутні підстави для включення до вказаного переліку земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:001:0808, :02:001:0809, :02:001:0811, :02:001:0812.

Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції, доводам апеляційної скарги, виходячи з наявних у справі матеріалів, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 136 ЗК України організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу (ч. 1).

Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об'єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови (ч. 2).

Земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів (ч. 3).

Як встановлено колегією суддів, у спорі, що розглядається, суб'єкт господарювання, фактично, не погоджується з висновком розпорядника земельних ділянок державної власності щодо відсутності підстав для виставлення спірних земельних ділянок на земельні торги.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб'єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб'єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов'язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов'язати до цього в судовому порядку.

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Вказані критерії неодноразово визначались Верховним Судом, зокрема у постанові від 31.01.2019 по справа № 806/1772/18.

Колегія суддів зауважує, що повноваження відповідача зі здійснення добору земельних ділянок для проведення земельних торгів є дискреційними у відповідності до ст. 136 КАС України.

В свою чергу, така дискреція конкурує з обов'язком держави забезпечити надання громадянам у власність земельних ділянок в порядку безоплатної приватизації, що передбачено як ст. 116 ЗК України, так і вищевказаною нормою.

А тому безпідставними є доводи апелянта, що за відсутності звернень громадян щодо надання їм у власність земельних ділянок з бажаним місцем розташування в межах земельних ділянок площею 15,0200 кадастровий номер :02:001:0808, земельної ділянки площею 22,6900 кадастровий номер :02:001:0809, земельної ділянки площею 48,8600 кадастровий номер :02:001:0811, земельної ділянки площею 58,9900 кадастровий номер :02:001:0812, вказані земельні ділянки повинні, в силу ч.2 ст.136 ЗК України, в обов'язковому порядку бути включені в перелік ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, право оренди яких набувається на земельних торгах у формі аукціону.

Крім того, відповідно до ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно з п.29 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051, кадастровим номером земельної ділянки є індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Кадастровий номер земельної ділянки присвоюється за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру. Кадастровий номер присвоюється земельній ділянці незалежно від форми власності. У разі переходу права власності на земельну ділянку від однієї особи до іншої, виникнення інших, крім права власності, речових прав на земельну ділянку, зміни речових прав на земельну ділянку, інших відомостей про неї кадастровий номер не змінюється. У разі поділу чи об'єднання земельній ділянці присвоюється новий кадастровий номер.

З листа відділу Держгеокадастру у Лисянському районі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області вбачається, що за наслідками звернення громадян щодо отримання у власність земельних ділянок, у т.ч. учасниками АТО, здійснено поділ земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:001:0808, :02:001:0809, :02:001:0811, :02:001:0812, - та сформовано значну кількість земельних ділянок, площею 2,0 га з присвоєнням нових кадастрових номерів. Крім того, інформацію було внесено до архівного шару Державного земельного кадастру.

Вказане також підтверджується письмовими поясненнями з відповідними додатками, наданими відповідачем до суду апеляційної інстанції (т.1, а.с.166-251, т.2, а.с.1-141).

Таким чином, як вірно зазначено судом першої інстанції, земельних ділянок, які позивач просить включити до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги, станом на час розгляду справи не існує. Натомість, з їх площ створено нові земельні ділянки сільськогосподарського призначення з метою передачі їх у власність, а отже відсутні підстави для включення до вказаного переліку земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:001:0808, :02:001:0809, :02:001:0811, :02:001:0812.

При цьому, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості оскарження позивачем в судовому порядку відповідних рішення відповідача щодо поділу спірних земельних ділянок.

Крім того, відповідно до п.14 ч.1 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ учасникам бойових дій надаються такі пільги: першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.

Згідно з пунктом 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 року №898-р «Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками» Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру і обласним та Київській міській державним адміністраціям за участю органів місцевого самоврядування доручено визначити протягом місяця на території відповідної області та м. Києва земельні ділянки для відведення учасникам антитерористичної операції та сім'ям загиблих учасників антитерористичної операції.

Вказане розпорядження КМУ від 19 серпня 2015 року №898-р на момент виникнення спірних правовідносин та розгляду справи в суду першої та апеляційної інстанції є чинним та не скасованим в судовому порядку, а тому посилання апелянта на його незаконність є необґрунтованим та безпідставним.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, наказом відповідача від 04.07.2017 №203 «Про визначення переліку земельних ділянок для продажу права оренди на земельних торгах» земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:001:0808, :02:001:0809, :02:001:0811, :02:001:0812 включено до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу права оренди на земельних торгах.

Разом з тим, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12.12.2017 у справі №823/1792/17, що набрало законної сили 16.01.2018, визнано протиправним та скасовано згаданий наказ, у зв'язку з чим, наказом відповідача від 28.03.2018 №117 перелічені земельні ділянки виключено з переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги.

Згідно із ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського приватного підприємства "Біле Озеро" на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року у справі за позовом Сільськогосподарського приватного підприємства "Біле Озеро" до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяО.О. Беспалов

Повне судове рішення складено 28.03.2019.