Справа № 162/209/19
Суддя: Глинянчук В. Д.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 162/209/19
Провадження № 2-а/162/18/2019
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року селище Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області під головуванням судді Глинянчука В.Д., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Любешівського відділення поліції Камінь-Каширського відділу поліції Головного управління поліції у Волинській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі.

Позов ОСОБА_1 надійшов до суду 13 березня 2019 року.

Ухвалою від 18 березня 2019 року у справі відкрито провадження. Постановлено розглянути справу з повідомленням сторін.

Справу по суті розглянуто 28 березня 2019 року без участі сторін.

2. Стислий виклад позиції позивача.

Позивач ОСОБА_1 вважає незаконною постанову відповідача ОСОБА_2 від 10 березня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) за неувімкнення аварійної сигналізації під час зупинки транспортного засобу працівниками поліції.

Транспортний засіб позивача було зупинено з порушенням вимог Правил дорожнього руху (далі ПДР) та Закону України «Про національну поліцію». Отже, всі наступні дії поліцейського були протиправними.

ОСОБА_1 настоює, що за викладених в оскаржуваній постанові обставин він керував технічно справним транспортирним засобом, а при зупинці його відповідачем він увімкнув аварійну сигналізацію. Отже, викладені у постанові обставини вчинення ним правопорушення не відповідають дійсності, а доказів скоєння ним проступку відповідачем не надано.

Позивач вважає, що при винесені оскаржуваної постанови на місці зупинки транспортного засобу відповідачем порушено вимоги пункту 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція), щодо дослідження доказів, адже жодні докази, які б підтверджували його вину у вчиненні правопорушення, при розгляді справи поліцейським не досліджувалися і в постанові не зазначені.

3. Стислий виклад позиції відповідача.

Відповідач поліцейський ОСОБА_2 будь-яких заяв по суті справи, клопотань суду не подавав.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносини з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до постанови поліцейського ОСОБА_2 від 10 березня 2019 року серії ДПО18 № 253129 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за керування 10 березня 2019 року о 01 годині по автодорозі Р-14 в селі Любязь Любешівського району транспортним засобом «ВАЗ-2108», реєстраційний номер НОМЕР_1, та під час зупинки працівниками поліції не увімкнув аварійну сигналізацію. На ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень.

5. Норми права, які застосував суд.

Згідно з частиною третьою статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина друга статті 122 КУпАП зокрема передбачає відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами.

Згідно з частинами першою, другою статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв. Поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

У відповідності з підпунктом «б» пункту 9.9 ПДР аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

6. Мотиви суду щодо позовних вимог.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

6.1. Питання наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, за неввімкнення аварійної сигналізації після зупинки транспортного засобу поліцією.

Позивач у цій частині позовної заяви покликається на те, що його автомобіль було зупинено незаконно, відтак усі подальші дії відповідача не можна вважати правомірними.

Стаття 35 Закону України «Про національну поліцію» передбачає конкретні підстави, які надають право поліцейському зупиняти транспортний засіб. Закон зобовязує поліцейського проінформувати водія про конкретну причину зупинку транспортного засобу.

Зі змісту позову вбачається, що причин зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 у відповідача не було. В оскаржуваній постанові також відсутні будь-які відомості з цього приводу.

Суд констатує процесуальну пасивність відповідача, оскільки на пропозицію суду відповідач відзив на позов не подав, правомірності своїх дій у передбаченому КАС порядку належними доказами не довів.

З огляду на викладене, для досягнення передбаченої статтею 1 КУпАП мети, суд доходить висновку про необхідність скасування постанови відповідача від 10 березня 2019 року щодо ОСОБА_1 та закриття справи про адміністративне правопорушення.

7. Питання розподілу судових витрат.

На момент ухвалення судового рішення у матеріалах справи відсутні відомості про понесені сторонами судові витрати.

Керуючись статтями 242-246, 286 КАС, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Любешівського відділення поліції Камінь-Каширського відділу поліції Головного управління поліції у Волинській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 2 Любешівського відділення поліції Камінь-Каширського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Волинській області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 серії ДПО18 № 253129 від 10 березня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Любешівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий В.Д. Глинянчук