Справа № 460/195/19
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 березня 2019 р. Р і в н е №460/195/19

Рівненський окружний адміністративний суд в складі судді Дорошенко Н.О. за участю секретаря судового засідання Янчар О.П. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: представник Гордійчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача в адміністративній справі за позовом

ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання відмови протиправною, зобов'язання вчинення певних дій
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та просив суд:

визнати протиправною (бездіяльність, невиконання) відповідача у призначенні та перерахунку ОСОБА_1 пенсії за пунктом "а" частини 1 статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ;

зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію за пунктом "а" частини 1 статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ, провести перерахунок вказаної пенсії з дати призначення пенсії, тобто з 17.03.2016, з усіх виплачених сум грошового забезпечення, а також які були виплачені йому після звільнення, з урахуванням звільнення зі служби за пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум та з урахуванням встановленої календарної вислуги років відповідно до основних і додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням в наступних розмірах: посадовий оклад; спеціальне звання; відсоткова вислуга років (за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти), всі інші додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, надбавку за вислугу років, надбавку за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби, надбавку за оперативно-розшукову, розвідувальну чи контррозвідувальну діяльність та інформаційно-аналітичне забезпечення органів державної влади і оперативно службову діяльність, надбавку за службу в умовах режимних обмежень, що він отримував під час проходження служби, у тому числі матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, одноразова грошова допомога при звільненні, інші додаткові виплати, індексацію тощо, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та допустити постанову до негайного виконання і згідно з ч. 1 ст. 267 КАС України встановити судовий контроль.

Ухвалою від 01.02.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Розгляд справи по суті призначено на 26.02.2019.

У судовому засіданні 26.02.2019 оголошено перерву до 18.03.2019 для надання сторонами додаткових доказів у справі.

11.03.2019 ОСОБА_1 подав суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій зазначив, що на даний час позивач, керуючись вимогами статті 47 КАС України, прийняв рішення зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви. Просив вважати позовну вимогу про зобов'язання вчинити дії в такій редакції: "Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію за пунктом "а" частини 1 статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ".

Окрім цього, позивач подав заяву про поновлення пропущеного процесуального строку, в якій, покликаючись до ч. 1 ст. 121 КАС України, просив суд поновити строк на подання заяви про зменшення позовних вимог.

У судовому засіданні 18.03.2019 позивач подані заяви про зменшення розміру позовних вимог та поновлення процесуального строку на її прийняття підтримав. Уточнив, що просить зобов'язати відповідача вчинити відповідні дії згідно з поданою ним заявою з дати, зазначеної в позові, а саме з 17.03.2016.

В обґрунтування поданої заяви про поновлення процесуального строку на подання заяви про зменшення розміру позовних вимог позивач додатково повідомив, що він не є спеціалістом з питань пенсійного забезпечення, а тому не міг знати порядку обчислення розміру пенсії. Водночас, 28.02.2019 позивач отримав відзив на позов відповідача, з якого зрозумів, що позовна вимога про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням конкретних складових грошового забезпечення є передчасною. Відтак, після першого судового засідання, яке відбулося 26.02.2019, та після дня отримання відзиву на позов 28.02.2019 він вирішив скористатись правом подання заяви про зменшення позовних вимог.

Представник відповідача проти задоволення заяв позивача не заперечив.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 44 КАС України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Частиною 1 статті 47 КАС України визначено, що крім прав та обов'язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п'ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Як встановлено судом, перше судове засідання у справі відбулося 26.02.2019. При цьому, клопотання про зменшення розміру позовних вимог позивач подав 11.03.2019, тобто, з пропуском строку, встановленого ч. 1 ст. 47 КАС України.

При цьому, відзив на позовну заяву у даній справі відповідач подав суду 22.02.2019, до якого долучив квитанцію Укрпошти про його надіслання рекомендованим листом з повідомлення про вручення ОСОБА_1 22.02.2019.

За повідомленням позивача, примірник відзиву на позовну заяву він отримав особисто 28.02.2019.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву окрім обґрунтування правомірності його поведінки щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за пунктом "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", також повідомлено про порядок обчислення розміру пенсії та перелік складових грошового забезпечення, що враховуються при визначенні розміру пенсії за вислугу років.

Такі ж доводи були наведені відповідачем у вступному слові під час судового розгляду.

Позивач в судовому засіданні повідомив, що з пояснень представника відповідача в судовому засіданні та зі змісту відзиву на позовну заяву він дізнався про відсутність спірних правовідносин в частині зарахування окремих складових грошового забезпечення, які враховуються при визначенні розміру пенсії.

Враховуючи дату одержання позивачем відзиву на позов, суд вважає поважними причини пропуску позивачем процесуального строку для подання заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до частини 1 та 6 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Частиною 4 статті 121 КАС України передбачено, що одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) та практику Суду (Європейського суду з прав людини, ЄСПЛ) як джерело права.

Частиною 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ЄСПЛ від 18.02.2011 у справі "Мушта проти України" (Заява №8863/06, далі - Рішення у справі "Мушта проти України") нагадується, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (пункт 37).

Пунктом 38 Рішення у справі "Мушта проти України" визначено, що норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини пропуску строку подання заяви про зменшення розміру позовних вимог, наведені ОСОБА_1 та підтверджені належними доказами, є поважними, а тому пропущений позивачем строк для подання такої заяви слід поновити та подану заяву прийняти.

Керуючись статтями 47, 121, 167, 241, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Прийняти заяву ОСОБА_1 про зменшення розміру позовних вимог.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повна ухвала складена 25 березня 2019 року.

Суддя Дорошенко Н.О.