Справа № 826/8878/18
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8878/18 Суддя (судді) суду 1-ї інстанції:
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Коротких А.Ю.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2018 року, що прийняте у місті Києві, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промоушн Аутсорсинг» до Офісу великих платників податків ДФС служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № від 30 березня 2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2018 року позов задоволено.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є обґрунтованим та правомірним.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 16 березня 2018 року Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби на підставі пункту 200.10 статті 200 та в порядку підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75, статті 76 Податкового кодексу України (далі - ПК) проведена камеральна перевірка діяльності ТОВ «Промоушн Аутсорсинг» щодо своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за період з 01 грудня 2017 року по 31 січня 2018 року, за результатами якої складено відповідний акт перевірки від 16 березня 2018 року №416/28-10-42-07/36218922.

В ході перевірки встановлено, що ТОВ «Промоушн Аутсорсинг» в податкових деклараціях з податку на додану вартість включило до складу податкових зобов'язань податкові накладні по взаємовідносинам з контрагентами-покупцями, зокрема податкову накладну №66 від 29 грудня 2017 року.

Згідно результатів перевірки, вказана податкова накладна №66 від 29 грудня 2017 року, виписана ТОВ «Нова Пошта», зареєстрована 29 січня 2018 року, тобто із затримкою граничних строків для такої реєстрації на 14 календарних днів.

Тобто, камеральною перевіркою встановлені порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Промоушн Аутсорсинг» пункту 201.10 статті 201 ПК , а саме граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом 30 березня 2018 року прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким до ТОВ «Промоушн Аутсорсинг» за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 874 464 грн. застосовано штраф у розмірі 10 % у сумі 87 446,40 грн.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що матеріали справи підтверджують своєчасність подання позивачем податкової накладної №66 від 29 грудня 2017 року для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних та невчинення контролюючим органом необхідних дій щодо направлення позивачу протягом операційного дня квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120 ПК порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів <…>.

Відповідно до пункту 109.1 статті 109 ПК податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення слугував висновок податкового органу про пропуск позивачем строку реєстрації податкової накладної №66 від 29 грудня 2017 року.

Так, як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач 15 січня 2018 року о 14:05 позивачем направлено в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику податкову накладну №66 від 29 грудня 2017 року, тобто в межах граничного строку для реєстрації вказаної податкової накладної. ТОВ «ІТ Експерт» у листі від 05 лютого 2018 року №0502/1 підтвердило інформацію про успішне надіслання за допомогою програми «М.Е.Doc.» податкової накладної №66 від 29 грудня 2017 року до Єдиного реєстру податкових накладних з використанням електронної пошти. Про успішну реєстрацію 15 січня 2018 року податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначав також і сам відповідач у листі від 26.02.2018 № 3774/10/28-10-42-07-17.

Проте, на переконання відповідача, спірну податкову накладну було зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних лише 29.01.2018, тобто з порушенням строків, визначених податковим законодавством України.

Колегія суддів вважає такі висновки помилковими.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК передбачено, що якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин. Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246, внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до Реєстру (далі - реєстрація) здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі ДФС з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Як встановлено судом першої інстанції та не спростовано відповідачем в апеляційній скарзі, позивачем не було отримано квитанцію про прийняття або неприйняття спірної податкової накладної, а тому в силу приписів статті 201 ПК вона вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, позивачем було всі залежні від нього дії щодо реєстрації у межах визначеного ПК строку податкової накладної №66 від 29 грудня 2017 року, яку, однак, не було зареєстровано у цей день в Єдиному реєстрі податкових накладних з невідомих позивачу причин, а відповідну квитанцію у відповідності до пункту 201.10 статті 201 ПК не надіслано.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК спірна податкова накладна вважається зареєстрованою у Єдиному реєстрі податкових накладних 15.01.2018, тобто в межах визначеного ПК строку.

Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до того, що Офіс великих платників податків ДФС не здійснює адміністрування Єдиного реєстру податкових накладних. Проте, колегія суддів наголошує на тому, що притягаючи платника податків до відповідальності, контролюючий орган зобов'язаний перевірити всі обставини, що можуть вплинути на його рішення, особливо ті, що виключають відповідальність такого платника.

Окрім того, незабезпечення центральним органом виконавчої влади дотримання певних процедур, не може бути виправданням рішень та дій підпорядкованих йому органів, які прийняті (вчинені) у зв'язку із недотриманням таких процедур, на які платник податку не взмозі самостійно впливати.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позову.

Аналогічну позицію судів попередніх інстанцій у подібних правовідносинах підтримав Верховний Суд у постанові від 26 червня 2018 року по справі № 806/2219/16.

Відповідно до пункту 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов'язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки гуртуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя А.Ю. Коротких

Суддя І.В. Федотов

Повний текст постанови складений 27.03.2019.