Справа № 544/227/19
Суддя: Сайко О. О.
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 544/227/19
№ 2-а/544/5/2019
Р І Ш Е Н Н Я
18 березня 2019 року м. Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області у складі
головуючої судді Сайко О.О.,
за участі секретаря судового засідання Костенко Т.В.,
позивача ОСОБА_1,
представника третьої особи ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду по вул. Соборна, 41, у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського роти №2 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
22 жовтня 2018 року в 15 год. 15 хв. він прямував автомобілем НОМЕР_1 по автошляху М-03 Київ-Харьків-Довжанський. На 671 км вказаного автошляху, на виїзді з м. Словянська, його було зупинено працівниками дорожньої поліції міста Краматорська Донецької області. Він зупинився та попрохав поліцейського пояснити причину зупинки. Поліцейський відповів, що позивач рухався автомобілем у крайній лівій полосі проїзної частини та попросив предявити документи на право управління автомобілем. Позивач надав всі необхідні документи, які були при ньому. Після перевірки всіх документів, які він надав відповідно до вимог поліцейського, йому було заявлено, що у нього відсутній страховий поліс. Позивач пояснив поліцейським, що він, як учасник бойових дій, може керувати транспортом без страхового полісу. Поліцейські не сприймаючи його пояснення винесли постанову про порушення ним ПДР України, що виразилося у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 125 КУпАП. Позивач отримав копію постанови, про що поставив свій підпис в оригіналі постанови. При цьому працівниками поліції протокол про скоєння адміністративного правопорушення складено не було.
Відповідно до п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - учасники бойових дій, постраждалі учасники ОСОБА_4 та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю І групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю І групи, у її присутності, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України №1-6 2014 від 23 грудня 2014 року - васпекті конституційного звернення положення пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року №1961-IV зі змінами необхідно розуміти так, що транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій, інваліда війни та інвалідам І групи, є такі наземні транспортні засоби, якими зазначені особи володіють як на праві власності, так і на будь-якій іншій правовій підставі.
Зазначає, що поліцейський при винесенні постанови не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували вину позивача у скоєнні правопорушення.
До того ж, з наданої позивачу на руки копії постанови серії НК №776193 від 22 жовтня 2018 року нічого не можна зрозуміти, так як зміст копії постанови неможливо прочитати. Таким чином позивач не мав змоги своєчасно оскаржити дану постанову у встановлений законом термін і порядку визначеному ст. 288 КУпАП.
В останніх днях січня 2019 року він отримав з Пирятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області листа-повідомлення про відкриття виконавчого провадження №58061549 від 11 січня 2019 року по виконанню виконавчого документу - постанови серії НК №776193 від 22 жовтня 2018 року про стягнення з нього штрафу уже в розмірі 850 грн. Лише з часу отримання у Пирятинському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Полтавській області копії постанови, позивач мав можливість чітко з ознайомитися та прийняти рішення про її оскарження у судовому порядку.
У встановлений судом строк, відповідач направив до суду відзив, у якому зазначив, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.
22.10.2018відносно ОСОБА_1 було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 776193. Тієї ж дати правопорушником було отримано копію зазначеної постанови, про що свідчить наявність власного підпису ОСОБА_1 у відповідній графі оскаржуваної постанови із зазначенням дати отримання. Тобто, позивач усвідомлював та був цілком обізнаний про той факт, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Незважаючи на це ОСОБА_1 не вчинив жодних дій задля того, щоб реалізувати своє право на оскарження даної постанови у законні строки, а чекав 3 місяці, поки відкриють виконавче провадження у його відношенні. Навіть, якщо дійсно зміст отриманої ним копії вбачався позивачеві незрозумілим, ОСОБА_1 особисто спілкувався із поліцейськими під час розгляду справи і був обізнаний про причини складення оскаржуваної постанови, а номер та серія постанови в будь-якому разі чітко вбачається, тобто жодних перешкод у поданні позовної заяви у встановленні чинним законодавством строки не було. Про витребування оригіналу постанови, або його належної копії позивач мав можливість звернутися до суду під час розгляду справи (подання позовної заяви). ОСОБА_1 мав можливість звернутися до батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Словянськ управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції із заявою про надання йому належної копії постанови з метою реалізації права на її оскарження. Тобто, на думку відповідача, якщо будь-яка особа вважала б, що її притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, то, напевно б, намагалася вчиняти відповідні дії з метою власного захисту, а не чекати місяцями, поки акт індивідуальної дії почнуть виконувати примусово.
На підставі зазначеного вище, вважає, що висновок суду про визнання поважними причин пропуску звернення до адміністративного суду в ухвалі суду від 20.02.2019 у справі № 544/227/19 був передчасним.
Під час патрулювання 22.10.2018 року поліцейським роти № 2 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Словянськ управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 було виявлено порушення позивачем ОСОБА_5 дорожнього руху. А саме, водій автомобіля НОМЕР_2, на автошляху М-03 Київ-Харків- Довжанський 671 км, керуючи транспортним засобом, рухався по крайній лівій смузі, не маючи наміру здійснювати поворот ліворуч, в той час коли права смуга була не зайнята, чим порушив п. 11.5 ПДР України, та не мав при собі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 ґ) ПДР України.
Після зупинки зазначеного транспортного засобу, поліцейський підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_1, належним чином представився, пояснив причину зупинки і перевірки документів та попросив предявити документи, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР. Водій скоєного ним правопорушення не визнавав, однак виконав законну вимогу поліцейського. ОСОБА_1 не мав при собі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Посвідчення учасника бойових дій, а також довіреність на право керування транспортним засобом ОСОБА_1 під час розгляду справи не предявлялось.
Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме, порушення вимог п. 2.1 г) та п. 11.5 ПДР України, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо водія ОСОБА_1
Факт вчинення правопорушень було зафіксовано нагрудними відеореєстраторами поліцейських, але у звязку з технічними особливостями апаратного забезпечення, що використовується для зберігання та опрацювання інформації, яка надходить з відеореєстраторів патрульних, терміни зберігання відеозаписів є обмеженими через технічні характеристики сховищ. Таким чином, відеозаписи за 22.10.2018 не можуть бути надані, оскільки вони відсутні через неможливість подальшого зберігання.
Крім того, зазначає, що для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання постанови про адміністративне правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, які фіксуються.
Крім того, з аналізу нормативно-правових актів, якими керується у своїй роботі поліцейський, вбачається, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням ОСОБА_5 дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП, розглядати справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення. Таким чином, дії поліцейського патрульної поліції щодо виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та складання постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі такого виявлення передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію», Інструкцією № 1395, що має наслідком прийняття відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення, тому самі по собі дії щодо складення постанови у справі про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані протиправними.
Просить позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову серії НК № 776193 від 22.10.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП залишити без змін, проводити розгляд адміністративної справи без участі відповідача.
В судовому засіданні позивач позов підтримав, прохав його задовольнити, обґрунтовував позовні вимоги обставинами, викладеними у позовній заяві. Пояснив, що ОСОБА_5 дорожнього руху він не порушував, його притягли до адміністративної відповідальності безпідставно. Крім того, просив визнати поважними причини пропуску ним строку оскарження постанови суду, оскільки отримавши копію постанови поліцейського 22 жовтня 2018 року нічого не міг зрозуміти, так як зміст копії постанови неможливо прочитати. В кінці січня 2019 року він отримав постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цієї постанови і тоді, зявившись до державного виконавця на початку лютого 2019 року, отримав копію постанови, з якої можна було чітко прочитати її зміст.
Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Пирятинського РВ ДВС ГТЮ у Полтавській області ОСОБА_2 підтвердила, що на примусове виконання до відділу надійшла постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. 10.01.2019 виконавцем було винесено постанова про відкриття провадження з примусового виконання цієї постанови з направленням її копії позивачу. На початку лютого 2019 року позивач зявився до відділу ДВС, де на його прохання йому було вручено копію цієї постанови.
Суд, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
У відповідності до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Судом встановлено, що постановою поліцейського роти №2 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3серії НК № №776193 року від 22.10.2018 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КпАП України у виді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він 22.10.2018 року, керуючи автомобіля НОМЕР_2, на автошляху М-03 Київ-Харків- Довжанський 671 км, рухався по крайній лівій смузі, не маючи наміру здійснювати поворот ліворуч, в той час коли права смуга була не зайнята, чим порушив п. 11.5 ПДР України, та не мав при собі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 ґ) ПДР України (а.с.12).
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ОСОБА_5 дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (із змінами та доповненнями).
Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, ОСОБА_5 дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Особи, які порушують ці ОСОБА_5, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності регламентовано нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення ОСОБА_5 дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122, ч.1 ст.126 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Статтею 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.
Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі ( ч.2 ст. 258 КУпАП).
Згідно ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Остання, наразі, містить вимоги до змісту постанови про правопорушення.
Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі (ч.5 ст. 258 КУпАП).
Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 268 КУпАП визначає права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зокрема, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З пояснень позивача та відзиву відповідача вбачається, що при складанні поліцейським постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, відповідач порушив процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення. Зокрема встановлено, що позивач заперечував вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 та ч.1 ст. 126 КУпАП. Натомість поліцейський патрульної поліції протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 КУпАП не складав, доводи позивача жодними доказами не спростував та виніс на місці постанову про накладення адміністративного стягнення.

У відповідності до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п.11.5 ОСОБА_5 дорожнього руху України, порушення якого вміняється позивачу, на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Разом з тим, відповідач не зазначив які з дій, визначених обєктивною частиною ч.2 ст.122 КУпАП порушені позивачем ОСОБА_1

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, жодними належними та допустимими доказами в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем не доведено, що позивач допустив порушення п.11.5 ПДР України.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

У даному випадку для підтвердження порушення позивачем пункту 11.5 ОСОБА_5 дорожнього руху України відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події чи фотокартки із зафіксованим розташуванням автомобіля позивача на проїзній частині, опис самої проїзної частини.

Відповідач у своєму відзиві зазначив, що факт вчинення правопорушень було зафіксовано нагрудними відеореєстраторами поліцейських, але у звязку з технічними особливостями апаратного забезпечення, що використовується для зберігання та опрацювання інформації, яка надходить з відеореєстраторів патрульних, терміни зберігання відеозаписів є обмеженими через технічні характеристики сховищ. Таким чином, відеозаписи за 22.10.2018 не можуть бути надані, оскільки вони відсутні через неможливість подальшого зберігання. При цьому відповідач не зазначає, якими положеннями нормативних актів зазначені терміни зберігання таких відеозаписів.

Щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП суд зазначає наступне.

За приписами цієї статті керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із п. 2.1. ґ) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - учасники бойових дій, постраждалі учасники ОСОБА_4 та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №1-6 2014 від 23 грудня 2014 року - в аспекті конституційного звернення положення пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року №1961-IV зі змінами необхідно розуміти так, що транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій, інваліда війни та інвалідам І групи, є такі наземні транспортні засоби, якими зазначені особи володіють як на праві власності, так і на будь-якій іншій правовій підставі.

Позивач належить до категорії учасників бойових дій - осіб, які звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України (а.с.1). Останній правомірно керував транспортним засобом ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_3, яким користується та розпоряджається на підставі нотаріально посвідченої та виданої йому ОСОБА_6 довіреності від 24.09.2010 року (а.с.7).

Згідно зі ст.9 КАС України, суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення поліцейський допустив порушення чинного законодавства. У справі відсутні докази порушення позивачем ПДР України, а тому постанова відповідача підлягає скасуванню.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та ч.1 ст. 126 КУпАП необхідно визнати протиправною та скасувати.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскаржувана постанова поліцейського не містить жодних посилань на докази вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому адміністративних правопорушень.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК серії НК № 776193 від 22 жовтня 2018, слід скасувати та закрити провадження у справі.

Щодо доводів відповідача про пропущення позивачем строку на подання скарги, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

За правилами ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

У поданій позовній заяві позивач просив поновити йому строк звернення до суду, мотивуючи поважність пропуску строку тим, що з наданої йому 22.10.2018 на руки копії постанови серії НК №776193 від 22 жовтня 2018 року нічого не можна було зрозуміти, так як зміст копії постанови неможливо прочитати (а.с.13). Належну копію постанови він отримав вже у відділі ДВС в кінці січня 2019 року. Ухвалою суду від 20.02.2019 суд задовольнив клопотання позивача про продовження строку звернення до суду та відкрив провадження у справі (а.с.18).

За приписами частин 3 та 4 статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

У судовому засіданні позивач пояснив, що не міг оскаржити постанову поліцейського у встановлений строк, оскільки йому було вручено копію постанови з нечітким текстом, зміст якої не можливо прочитати. Належну копію постанови він отримав вже у відділі ДВС на початку лютого 2019 року (точної дати не міг пригадати). Це підтвердила у судовому засіданні також державний виконавець Ціко В.О., яка вручала позивачу копію оскаржуваної постанови.

Таким чином, суд вважає поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, а відтак підстав для залишення позову без розгляду не вбачає.

Керуючись ст.ст.9, 241-246, 250, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії НК № 776193 від 22 жовтня 2018 року, винесену поліцейським роти №2 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3, про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та ч.1 ст.126 КУпАП, та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Копію скороченого рішення видати учасникам справи негайно за їх заявою.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня складення в повному обсязі до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини рішення проголошено 18 березня 2019 року, повне рішення суду буде складено протягом п`яти днів - 22 березня 2019 року.

Суддя: О.О.Сайко