Справа № 805/3463/18-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року справа №805/3463/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого головуючого Блохіна А.А., суддів Сіваченка І.В., Шишова О.О., секретар судового засідання Верховецька Г.О., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Мединський і К на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року (повний текст складено 08 лютого 2019 року в м. Словянськ) у справі № 805/3463/18-а (суддя І інстанції Голуб В.А.) за заявою представника відповідача про відстрочення виконання судового рішення по адміністративній справі за позовом Головного управління ДФС у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю Мединський і К про стягнення податкового боргу у розмірі 31 284 637, 18 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18.12.2018 року адміністративний позов Головного управління ДФС у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю Мединський і К про стягнення податкового боргу у розмірі 31 284 637, 18 грн,- задоволено в повному обсязі. Стягнуто кошти з рахунків у банківських установах, які обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю Мединський і К в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 31 284 637,18 грн (тридцять один мільйон двісті вісімдесят чотири тисячі шістсот тридцять сім гривень вісімнадцять копійок).

24.01.2019 року представник відповідача до суду першої інстанції надав письмову заяву про відстрочення виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.12.2018 року на строк один рік з дня ухвалення даного рішення.

В обґрунтування поданої заяви щодо відстрочення виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.12.2018 року відповідач посилається на те, що на даний час Товариство з обмеженою відповідальністю Мединський і К через невиконання найбільшими контрагентами своїх договірних зобов'язань знаходиться у вкрай скрутному фінансовому стані. Згідно з даними бухгалтерської та фінансової звітності за три квартали 2018 року довгострокова та поточна кредиторська заборгованість ТОВ "МЕДИНЬКИЙ І К" становить п'ятсот дев'яносто мільйонів п'ятсот дев'яносто три тисячі) гривень, що перевищує вартість активів боржника, яка становить лише п'ятсот сорок п'ять мільйонів шістсот сорок три гривні. При цьому 61,3 % або 334 734 000, 00 (триста тридцяти чотири мільйони сімсот тридцяти чотири тисячі гривень) у вартості активів ТОВ Мединський і К займає дебіторська заборгованість, значна частина якої є сумнівною або навіть безнадійною. Отже, власних коштів ТОВ Мединський і К на сьогоднішній день явно недостатньо для погашення заявленої податкової заборгованості. Таким чином, накладення стягнення на грошові кошти ТОВ Мединський і К на банківських рахунках в розмірі 31 284 637 гривень 18 коп. негайно призведене до катастрофічних наслідків для товариства, припинення розрахунків з контрагентами, зупинення господарської діяльності та врешті до його фактичного банкрутства, що не доводить виконати рішення суду. Виходячи з вищевикладеного, представник відповідача просив відстрочити виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.12.2018 року на строк один рік з дня ухвалення даного рішення.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року у справі № 805/3463/18-а заяву представника відповідача про відстрочення виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.12.2018 року по справі за позовом Головного управління ДФС у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю Мединський і К про стягнення податкового боргу у розмірі 31 284 637, 18 грн на строк один рік з дня ухвалення даного рішення - залишено без задоволення.

Відповідач не погодився з ухвалою суду першої інстанції, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржену ухвалу суду та винести нову ухвалу, якою задовольнити заяву про відстрочення виконання рішення суду.

На обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що відстрочка виконання надасть можливість без загрози банкрутства закінчити роботу по стягненню дебіторської заборгованості для погашення грошових зобовязань перед бюджетом, можливість скаржнику виконувати свої поточні зобовязання з податків та зборів, виплати заробітної плати працівникам, виконанню тендерних та договірних обовязків.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, проти чого заперечував представник позивача, наголошуючи на законності постановленої ухвали судом першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення визначає стаття 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 378 КАС України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з частини 3 статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

Вишенаведені норми не містять конкретного переліку обставин для відстрочення та/або розстрочення виконання судового акта, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. Підставою для застосування правил цієї норми є виняткові обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини.

Разом з тим, збитковість діяльності підприємства, наявність у нього кредиторської заборгованості в істотному розмірі є результатом провадження господарської діяльності відповідачем як самостійним суб'єктом господарювання, а тому вказані обставини не є самостійними та достатніми підставами для відстрочення та/або розстрочення виконання судового рішення.

Питання розстрочення або відстрочення рішення суду знаходяться в площинні процесуального права. Разом з тим, підстави, а саме наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), залежать від предмету спору, у межах спірних правовідносин від правової природи податкового боргу. Пунктом 5.2 статті 5 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено пріоритет понять, правил, термінів та положень цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування.

Отже, приписи статті 100 ПК України, які регулюють правила розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу платника податків, є спеціальними нормами щодо визначення доказів, які є підставою для відстрочення податкового боргу (пункт 100.5 ПК України) та порядку погашення податкового боргу (пункт 100.7 ПК України).

Відповідно до пунктів 100.4 і 100.5 статті 100 ПК України постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1235 затверджений Перелік обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин.

Між тим, представником ТОВ Мединський і К не було надано належних та допустимих доказів в розумінні вищевказаних нормативно-правових актів.

При вирішенні питання про відстрочення виконання рішення, суд не може керуватися лише підставами для відстрочення виконання судового рішення, встановленими статтею 378 КАС України, які, у межах спірних відносин, не є вичерпними й мають застосовуватись в сукупності з нормами матеріального права.

Вищевказаний висновок, узгоджується з правовою позицією Верховного суду, що викладена в постанові від 27 червня 2018 року у справа №813/8842/13-а.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заява представника відповідача про відстрочення виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.12.2018 року по справі за позовом Головного управління ДФС у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю Мединський і К про стягнення податкового боргу у розмірі 31 284 637, 18 грн на строк один рік має бути залишена без задоволення.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У звязку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Мединський і К на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року у справі № 805/3463/18-а - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року у справі № 805/3463/18-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 27 березня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий А.А. Блохін

Судді І.В.Сіваченко

ОСОБА_3