Справа № 426/109/19
Суддя: Осіпенко Л. М.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 426/109/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Осіпенко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Тиріної В.С.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 823502, -

ВСТАНОВИВ:

15.06.2018 року позивач звернувся із зазначеним адміністративним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 28.12.2018 року згідно постанови інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенанта поліції ОСОБА_2вона була визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП. Згідно постанови, 28 грудня 2018 року о 17-07 год, вона, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по проспекту Центральному в м. Сєвєродонецьку Луганської області, порушила вимоги п.19.1 «а» ПДР України, а саме в темну пору доби рухалась без ввімкненого ближнього світла за що на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Позивач вважає, що постанова є незаконною та складена з порушенням норм КУпАП, оскільки не відповідає вимогам законодавства, а також відповідач, який виніс зазначену постанову, при розгляді справи допустив істотні порушення її прав, зокрема, відповідач не дав можливості скористатись правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцем знаходження органу, який уповноважений розглядати такі справи, порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст. 278,279 КУпАП.

Просить скасувати постанову інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 823502від 28.12.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання надала пояснення аналогічні позову, також зазначила, що в постанові про накладення адміністративного стягнення відсутні відомості, яким саме технічним засобом здійснювалась відео фіксація правопорушення, що не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, просила скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.

Відповідач інспектор 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенант поліції ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав. Надав диск з відеозаписом скоєного ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши думку позивача суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Судом встановлено, що 28 грудня 2018 року інспектором 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №823502, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП і накладено штраф у розмірі 425 гривень.

Із вказаної постанови вбачається, що 28 грудня 2018 року о 17-07 год. в м. Сєвєродонецьк Луганської області по проспекту Центральному водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки Renault Duster державний номер НОМЕР_2, у якого в темну пору доби не були ввімкнені фари ближнього світла чим порушено п. 19.1 а ПДР України. (а.с.4).,

Згідно до п. 1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до вимог п. 19.1 ПДР у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Відповідачем по справі було надано суду відеозапис на якому зафіксовано транспортний засіб позивача, який рухався без ввімкненого ближнього світла фар.

Іншими наданими відповідачем відеозаписами зафіксовано саме процедуру розгляду справи та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення. Під час розгляду справи позивачу було повідомлено про початок розгляду справи, роз'яснено положення ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. До таких даних можуть належати пояснення свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Суд зазначає, що відповідачем було здійснено оцінку доказів на підставі ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, слід зазначити, що доводи позивача про відсутність в оскаржуваній постанові відомостей щодо технічного засобу для здійснення фотофіксації та/або відеозапису є хибними. Суд звертає увагу на відсутність у поліцейських обов'язку вносити до постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відомостей про технічний засіб, яким велась фото- чи відео- зйомка. Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб фото- чи відео- фіксації. Такі відомості зазначаються у постанові, яка виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване саме в автоматичному режимі.

Аналогічна позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 14.02.2018 році у справі №536/583/17, висновки якого мають враховуватись судами при виборі та застосуванні норм права.

Крім того, хибними та безпідставними також є посилання позивача на порушення відповідачем процесуальних норм через проведення розгляду справи на місці зупинки, а не за місцем вчинення правопорушення.

Так, розгляд справи про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху та притягнення особи до відповідальності має відбуватись у скороченому провадженні, Скорочене провадження у справі про зазначене адміністративне правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення - без складання відповідного протоколу.

Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Висновки аналогічного змісту містяться у рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 по справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що дотримання ПДР України є невід'ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення, винесена відносно ОСОБА_1 від 28.12.2018 року відповідає вимогам ст. 283 КУпАП є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з'ясування обставин вирішено справу, а тому скасуванню не підлягає.

Крім того суд зазначає, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст. ст. 245, 251, 280 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 823502 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Сватівський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л.М. Осіпенко