Справа № 440/4092/18
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 р. Справа № 440/4092/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Чалого І.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 04.01.2019 року, головуючий суддя І інстанції: С.С. Сич, м. Полтава по справі № 440/4092/18

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 обласної державної адміністрації

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

19 листопада 2018 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1Г.) звернувся до ОСОБА_2 окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 обласної держаної адміністрації (далі по тексту відповідач, ОСОБА_2 ОДА), в якому просив суд :

визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 обласної держаної адміністрації щодо невжиття належних заходів реагування по фактам, викладеним у зверненні ОСОБА_1 від 15.10.2018, реєстраційний номер 8628194;

визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 обласної державної адміністрації щодо ненадання відповіді на звернення ОСОБА_1 від 15.10.2018, реєстраційний номер 8628194, саме ОСОБА_2 обласною держаною адміністрацією з урахуванням наданої практики Європейського суду з прав людини;

визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 обласної державної адміністрації щодо невирішення питання одноразової грошової компенсації на отримання однокімнатної квартири ОСОБА_1;

визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 обласної державної адміністрації щодо невирішення питання про забезпечення жилою площею ОСОБА_1 протягом двох років з дня взяття на квартирний облік згідно пункту 18 частини 1 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 обласної державної адміністрації щодо неперенаправлення звернення за належністю відповідному органу чи посадовій особі, до повноважень якої входить питання надання одноразової грошової компенсації ОСОБА_1 на отримання однокімнатної квартири;

визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 обласної державної адміністрації щодо неперенаправлення звернення за належністю відповідному органу чи посадовій особі, до повноважень якої входить питання забезпечення житловою прощею ОСОБА_1 протягом двох років з дня взяття на квартирний облік згідно пункту 18 частини 1 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

зобов'язати ОСОБА_2 обласну державну адміністрацію повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 15.10.2018 реєстраційний номер 8628194 та вжити заходів реагування з урахуванням обставин, встановлених судом.

Ухвалою ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 04.01.2019 закрито провадження у справі №440/4092/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обласної державної адміністрації в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності ОСОБА_2 обласної державної адміністрації щодо невирішення питання одноразової грошової компенсації на отримання однокімнатної квартири ОСОБА_1 та визнання протиправною бездіяльності ОСОБА_2 обласної державної адміністрації щодо невирішення питання про забезпечення жилою площею ОСОБА_1 протягом двох років з дня взяття на квартирний облік згідно пункту 18 частини 1 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Рішенням ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 04.01.2019 по справі № 440/4092/18 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 обласної державної адміністрації (ідентифікаційний код 00022591, вул. Соборності, 45, м. Полтава, 36014) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, просить суд апеляційної інстанції рішення ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 04.01.2019 по справі № 440/4092/18 скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі; прийняти рішення з урахуванням наданої позивачем практики Європейського суду з прав людини, вимог Конвенції про права осіб з інвалідністю, Декларації про права інвалідів та захистити і відновити порушені права ОСОБА_1 на Національному рівні, шляхом прийняття законного рішення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що звернення ОСОБА_1 за реєстраційним № 8628194 від 15.10.2018 було офіційно направлено саме до ОСОБА_2 обласної державної адміністрації, через Державну установу "Урядовий контактний центр" Національної системи опрацювання звернень до органів виконавчої влади, однак, ця обставина судом першої інстанції була проігнорована. У зазначеному зверненні позивачем порушувалось питання про надання одноразової грошової компенсації на отримання однокімнатної квартири у звязку з тим, що позивач є інвалідом 2 групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, зокрема, на отримання протягом двох років на забезпечення житловою площею безоплатно або отримання грошової компенсації на придбання житла. ОСОБА_2 ОДА факти, викладені у зверненні, проігноровані, адже по суті не вирішено питання про надання вказаної компенсації, що є неприпустимим фактом та прямим порушенням чинного законодавства України та сталої практики Європейського суду з прав людини. До вирішення вказаного питання ОСОБА_2 ОДА поставилась формально, оскільки ОСОБА_3 майном комунальної власності міста ОСОБА_2 міської ради, до якого було направлене звернення, в своєму листі від 30.10.2018 № Ф 01-05/01.1-12/714 не вирішило по суті зазначених вище питань, тобто, відповідачем було направлено звернення апелянта від 15.10.2018 не тому органу, до повноважень якого входить вирішення вищезазначених питань. Крім того, ОСОБА_2 ОДА не було повідомлено заявника про перенаправлення вказаного звернення, не надано відповіді на його звернення та не розяснено порядку її оскарження. З огляду на викладене, стверджує, що відповідачем по справі було порушено ч.3 ст.7, ст.ст.15, 19, 20 Закону України «Про звернення громадян». Вважає, що такими діями відповідач порушив принципи захисту обґрунтованих сподівань позивача, юридичної визначеності та відповідальності за свої дії, а також не враховано рішень Конституційного Суду України № 8-рп/99 від 06.07.1999 у справі щодо права на пільги та № 5-рп/2002 від 20.03.2002 у справі щодо пільг, компенсацій та гарантій, згідно з якими позивач відноситься до категорії осіб, які потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави, як особа, яка має статус учасника бойових дій та право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни-інвалідів війни, Конвенції про права осіб з інвалідністю.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.10.2018 на Урядову гарячу лінію 1545 надійшло звернення ОСОБА_1, адресоване голові ОСОБА_2 ОДА ОСОБА_4, номер реєстрації ФИ-8628194, у якому заявник просив в межах повноважень вирішити питання про надання йому одноразової грошової компенсації на отримання однокімнатної квартири у звязку з тим, що він є інвалідом 2-ї групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, адже протягом двох років його не забезпечено відповідною житловою площею безоплатно.

На вказане звернення ОСОБА_1 заведено електронну реєстраційну картку звернення заявника, в якій зазначено прізвище, ім'я, по батькові заявника, номер контактного телефону, місце проживання заявника - фізичної особи, електронна адреса, на яку заявнику може бути надіслана відповідь, зазначено суть порушеного питання як: діяльність посадових і службових осіб, корупція: зауваження: інші пропозиції. Вказаному зверненню надано індивідуальний номер ФИ-8628194 (а.с. 61-62, 74-77).

Зі змісту електронної реєстраційної картки звернення заявника ОСОБА_1, номер реєстрації ФИ-8628194, встановлено, що вказане звернення було надіслано на виконання до ОСОБА_3 майном ОСОБА_2 Міськвиконкому (зворотній бік а.с. 64, а.с. 77).

ОСОБА_3 майном комунальної власності міста ОСОБА_2 міської ради від 30.10.2018 №Ф01-05/01.1-12/714, Ф01-05/01.1-12/721 за підписом начальника ОСОБА_3 майном комунальної власності міста ОСОБА_5 (а.с. 23) ОСОБА_1 надано відповідь на його звернення стосовно надання одноразової грошової компенсації на отримання однокімнатної квартири, у якій, серед іншого, повідомлено, що зважаючи, що попереду у пільговому списку на отримання житла перебувають сім'ї, які раніше взяті на квартирний облік і користуються рівними між собою правами, розглядати питання поліпшення житлових умов позивача передчасно, оскільки це спричинить порушення діючого законодавства України та конституційний прав інших громадян. Стосовно виділення коштів з бюджету для самостійного придбання квартири зазначено, що відповідно до статті 48-1 Житлового кодексу Української РСР порядок та розмір надання громадянам грошової компенсації за належні їм для отримання жилі приміщення визначаються Кабінетом Міністрів України. Постановами Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 №719 "Питання забезпечення житлом деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей" (зі змінами), від 28.03.2018 №214 "Питання забезпечення житлом деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей" та від 18.04.2018 №280 "Питання забезпечення житлом внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України" визначений порядок, умови та механізм надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для сімей загиблих учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни І-ІІ груп, які перебувають на квартирному обліку. Інших правових підстав для виділення бюджетних коштів на придбання житла окремим громадянам не передбачено.

Посилаючись на неналежний розгляд ОСОБА_2 ОДА його звернення від 15.10.2018 за №8628194, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом про визнання протиправною бездіяльності ОСОБА_2 ОДА щодо невжиття належних заходів реагування по фактам, викладеним у зверненні ОСОБА_1 від 15.10.2018, реєстраційний номер 8628194, ненадання відповіді на вказане звернення саме ОСОБА_2 ОДА з урахуванням наданої практики Європейського суду з прав людини, неперенаправлення звернення за належністю відповідному органу чи посадовій особі, до повноважень якої входить питання надання одноразової грошової компенсації ОСОБА_1 на отримання однокімнатної квартири, а також відповідному органу чи посадовій особі, до повноважень якої входить питання забезпечення житловою площею ОСОБА_1, зобов'язання відповідача повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 15.10.2018 реєстраційний номер 8628194 та вжити заходів реагування з урахуванням обставин, встановлених судом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки звернення позивача від 15.10.2018 до ОСОБА_2 ОДА не надходило, отже, у останньої не виникло обовязку щодо розгляду цього звернення або перенаправлення органу чи посадовій особі, до компетенції яких входять порушені у зверненні питання. Отже, ОСОБА_2 ОДА, яка є відповідачем по справі, не порушено прав позивача, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України "Про звернення громадян" (далі - Закон).

Частиною 1 статті 1 цього Закону визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом статті 3 Закону під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Статтею 5 Закону встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне). Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв'язку (електронне звернення). У зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв'язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Звернення ОСОБА_1 від 15.10.2018, номер реєстрації ФИ-8628194, відповідає вимогам статті 5 Закону.

Механізм взаємодії органів виконавчої влади, Секретаріату Кабінету Міністрів України та державної установи "Урядовий контактний центр" із забезпечення оперативного розгляду звернень громадян, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців, органів місцевого самоврядування (далі - заявники), що надходять на урядову "гарячу лінію" за допомогою засобів телефонного зв'язку та через веб-сайт Урядового контактного центру, а також на Єдиний веб-портал органів виконавчої влади (далі - Урядовий портал) та Урядову телефонну довідку з питань отримання інформації про адміністративні послуги та порядок їх надання визначає Порядок взаємодії органів виконавчої влади, Секретаріату Кабінету Міністрів України та державної установи "Урядовий контактний центр" із забезпечення оперативного реагування на звернення, які надходять на урядову "гарячу лінію", Єдиний веб-портал органів виконавчої влади та Урядову телефонну довідку, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.2009 № 898 (далі по тексту - Порядок №898).

Відповідно до пункту 4 Порядку №898 на звернення заводиться електронна реєстраційна картка звернення заявника, в якій зазначаються прізвище, ім'я, по батькові заявника (найменування підприємства, установи, організації, органу місцевого самоврядування, прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - підприємця), номер контактного телефону, місце проживання заявника - фізичної особи (місцезнаходження заявника - юридичної особи), електронна адреса, на яку заявнику може бути надіслана відповідь, або відомості про інші засоби зв'язку з ним, викладається суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, прохання чи вимоги. Кожному зверненню надається індивідуальний номер.

Пунктом 6 Порядку №898 передбачено, що інформацію про внесені до бази даних звернення Центр у той же день надсилає в електронному вигляді органу виконавчої влади, до компетенції якого належить розгляд порушених у зверненнях питань. Секретаріату Кабінету Міністрів України відповідно до компетенції надсилаються звернення, що адресовані Кабінету Міністрів України, Прем'єр-міністру України, Першому віце-прем'єр-міністру України, віце-прем'єр-міністрам України, Державному секретарю Кабінету Міністрів України.

Відповідно до статті 7 Закону звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду. Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями. Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Питання розгляду заяв (клопотань) врегульовано статтею 15 Закону, відповідно до якої органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Заяви (клопотання) ОСОБА_6 Союзу, ОСОБА_7 Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій особисто (ч.ч.1, 2 ст.15 Закону).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки (ч.3 ст.15 Закону).

Частиною 4 статті 15 Закону визначено, що рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, 15.10.2018 на Урядову гарячу лінію 1545 надійшло звернення ОСОБА_1, адресоване голові ОСОБА_2 ОДА ОСОБА_4, номер реєстрації ФИ-8628194, у якому заявник просив в межах повноважень вирішити питання про надання йому одноразової грошової компенсації на отримання однокімнатної квартири у звязку з тим, що він є інвалідом 2-ї групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, адже протягом двох років його не забезпечено відповідною житловою площею безоплатно.

На вказане звернення ОСОБА_1 заведено електронну реєстраційну картку звернення заявника, в якій зазначено прізвище, ім'я, по батькові заявника, номер контактного телефону, місце проживання заявника - фізичної особи, електронна адреса, на яку заявнику може бути надіслана відповідь, зазначено суть порушеного питання як: діяльність посадових і службових осіб, корупція: зауваження: інші пропозиції. Вказаному зверненню надано індивідуальний номер ФИ-8628194 (а.с. 61-62, 74-77).

Зі змісту електронної реєстраційної картки звернення заявника ОСОБА_1, номер реєстрації ФИ-8628194, встановлено, що вказане звернення було надіслано на виконання до ОСОБА_3 майном ОСОБА_2 Міськвиконкому (зворотній бік а.с. 64, а.с. 77).

Колегія суддів зауважує, що судом першої інстанції в ухвалі від 26.11.2018 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі було витребувано від відповідача ОСОБА_2 ОДА засвідчені належним чином копії звернення позивача від 15.10.2018 реєстраційний № 8628194, що надійшло до ОСОБА_2 ОДА, доказів його реєстрації як звернення громадян, відповіді на звернення позивача та усіх документів, повязаних з розглядом звернення ОСОБА_1 від 15.10.2018.

ОСОБА_2 ОДА у відзиві на позов було повідомлено, що звернення ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОДА не надходило, оскільки було направлене позивачем до Урядового контактного центру (Урядової гарячої лінії), яке в свою чергу направило звернення до КБУ «Обласний контактний центр» ОСОБА_2 обласної ради, виконавцем даного звернення було управління майном комунальної власності міста ОСОБА_2 міської ради.

З наявних в матеріалах справи витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що Комунальна бюджетна установа «Обласний контактний центр» ОСОБА_2 обласної ради та ОСОБА_2 обласно державна адміністрація не є взаємоповязаними або взаємозалежними юридичними особами (а.с.94-103).

Таким чином, звернення заявника ОСОБА_1, номер реєстрації ФИ-8628194, не направлялося на виконання до ОСОБА_2 обласної державної адміністрації та відповідно не одержувалось відповідачем, а тому у ОСОБА_2 обласної державної адміністрації не виникло обов'язку розглянути вказане звернення у порядку та у строки, встановлені Законом України "Про звернення громадян", або переслати його за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомити громадянину, який подав звернення.

За правилами частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

З наведених процесуальних норм Закону випливає, що судовому захисту підлягає лише порушене право.

Так, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. В контексті наведених приписів Кодексу адміністративного судочинства України підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод, однак, обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушеного права чи законного інтересу на момент звернення до суду.

Конституційний Суд України здійснив офіційне тлумачення частини другої статті 55 Конституції України у рішеннях від 25.11.1997 № 6-зп, від 25.12.1997 № 9-зп, від 14.12.2011 № 19-рп)2011.

У рішенні від 14.12.2011 №19-рп)2011 Конституційний Суд України зазначив, що у своїх рішеннях він послідовно підкреслював значущість положень статті 55 Конституції України щодо захисту кожним у судовому порядку своїх прав і свобод від будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб, а також стосовно неможливості відмови у правосудді.

У цьому рішенні Конституційний Суд України також вказав, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

У справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) Конституційний Суд України в рішенні від 01.12.2004 № 18-рп)2004 дав визначення поняттю охоронюваний законом інтерес, який вживається в ряді законів України, у логічно-смисловому зв'язку з поняттям права (інтерес у вузькому розумінні цього слова).

Конституційний Суд України дійшов висновку, що поняття охоронюваний законом інтерес у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям права має один і той же зміст.

Таким чином, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Оскільки звернення заявника ОСОБА_1, номер реєстрації ФИ-8628194, не направлялося на виконання до ОСОБА_2 ОДА та відповідно не одержувалось відповідачем, тому у ОСОБА_2 ОДА не виникло обов'язку розглянути вказане звернення у порядку та у строки, встановлені Законом України "Про звернення громадян", або переслати його за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомити громадянину, який подав звернення, а відтак, позовні вимоги ОСОБА_1, що звернуті до відповідача ОСОБА_2 обласної державної адміністрації провизнання протиправною бездіяльності ОСОБА_2 обласної держаної адміністрації щодо невжиття належних заходів реагування по фактам викладеним у зверненні ОСОБА_1 від 15.10.2018, реєстраційний номер 8628194, визнання протиправною бездіяльності ОСОБА_2 обласної державної адміністрації щодо ненадання відповіді на звернення ОСОБА_1 від 15.10.2018, реєстраційний номер 8628194, саме ОСОБА_2 обласною держаною адміністрацією з урахуванням наданої практики Європейського суду з прав людини, визнання протиправною бездіяльності ОСОБА_2 обласної державної адміністрації щодо неперенаправлення звернення за належністю відповідному органу чи посадовій особі, до повноважень якої входить питання надання одноразової грошової компенсації ОСОБА_1 на отримання однокімнатної квартири, визнання протиправною бездіяльності ОСОБА_2 обласної державної адміністрації щодо неперенаправлення звернення за належністю відповідному органу чи посадовій особі, до повноважень якої входить питання забезпечення житловою прощею ОСОБА_1 протягом двох років з дня взяття на квартирний облік згідно пункту 18 частини 1 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та похідна від них позовна вимога про зобов'язання ОСОБА_2 обласної державної адміністрації повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 15.10.2018 реєстраційний номер 8628194 та вжити заходів реагування з урахуванням обставин, встановлених судом, є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, у даній справі оскаржується виключно бездіяльність відповідача ОСОБА_2 ОДА. Рішення, дії чи бездіяльність інших суб'єктів владних повноважень у даній справі не оскаржуються, а тому оцінка рішенням, діям чи бездіяльності інших суб'єктів владних повноважень у даній справі судом не надається.

Колегія суддів відхиляє посилання позивача на неврахування відповідачем по справі та судом першої інстанції рішень Конституційного Суду України № 8-рп/99 від 06.07.1999 у справі щодо права на пільги та № 5-рп/2002 від 20.03.2002 у справі щодо пільг, компенсацій та гарантій, Конвенції про права осіб з інвалідністю, оскільки спірні відносини виникли з приводу реалізації позивачем свого права на направлення звернень, що перебуває у площині регулювання Закону України «Про звернення громадян», а не реалізації позивачем своїх прав або надання пільг як особі, яка має статус учасника бойових дій та право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни-інвалідів війни.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч.4 ст.229, ст.ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 04.01.2019 по справі № 440/4092/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_8
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_9 ОСОБА_10