Справа № 480/232/19
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2019 р. Справа №480/232/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Соп`яненка О.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про стягнення середнього заробітку,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що 16.03.2018 з нею припинено контракт та звільнено з військової служби у запас. При звільненні їй не було виплачено вартість речового майна, що належить до видачі, в розмірі 13 253,31 грн. 06.04.2018 відповідач повідомив їй про те, що її заява про отримання грошової компенсації розглянута та направлено клопотання про виділення коштів на виплату грошової компенсації. 20.12.2018 компенсація була виплачена. Такий розрахунок мав бути здійснений з позивачем в день виключення її зі списків особового складу органу Держприкордонслужби. Несвоєчасний розрахунок зумовив виникнення права на стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст. 117 КЗпП.
Просить стягнути з відповідача середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 16.03.2018 по день фактичного розрахунку - 20.12.2018 в розмірі 74 470,68 грн.
У відзиві на позов відповідач вказав, що виплата грошової компенсації здійснюється в межах бюджетних призначень на закупівлю речового майна, передбачених на відповідний рік. У вказаний період у відповідача були відсутні достатні бюджетні асигнування для виплати коштів, тому протиправних дій допущено не було. Відповідач надсилав заявки щодо отримання коштів, після їх надходження виплатив грошову компенсацію.
Компенсації підлягають лише грошові доходи, які не мають разового характеру. Виплата вартості речового майна носить разовий характер, тому компенсація за порушення строків її виплати не передбачена. Просить відмовити в задоволенні позову.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлено, що наказом №68-ОС від 16.03.2018 припинено (розірвано) контракт, звільнено з військової служби, виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення ОСОБА_1 (а.с. 11).
В період з 01.01.2017 по 16.03.2018 ОСОБА_1 не отримувала предметів речового майна особистого користування, належних їй до видачі відповідно до норм забезпечення військовослужбовців (а.с. 16).
16.03.2018 позивач звернулась із заявою про отримання грошової компенсації замість належних до видачі предметів речового майна. Відповідач листом від 06.04.2018 повідомив, що для вирішення даного питання направив клопотання до адміністрації Державної прикордонної служби про виділення коштів. Також повідомив, що при надходженні відповідного фінансування виплата буде здійснена (а.с. 12, 33).
06.04.2018, 07.05.2018, 06.06.2018, 06.07.2018, 06.08.2018, 07.09.2018, 09.10.2018 відповідач звертався до адміністрації Державної прикордонної служби (в/ч НОМЕР_2 ) та Східного регіонального управління Державної прикордонної служби (в/ч НОМЕР_3 ) з телеграмами про наявну заборгованість з виплати грошової компенсації за речове майно військовослужбовцям звільненим у запас Збройних Сил України (в тому числі ОСОБА_1 ) (а.с. 34-54).
На виконання наказу відповідача від 18.12.2018 №273 нараховано та виплачено ОСОБА_1 компенсацію в сумі 13 054,51 грн. (а.с. 31,32). Кошти надійшли на картковий рахунок позивача 20.12.2018 (а.с. 17).
Відповідно до ст. 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.п.3-5 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою КМ України № 178 від 16.03.2016р грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації, а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації. Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.
Відповідно до пункту 293 Положення про проходження громадянами України військової служби у Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29.12.2009 р. № 1115/2009 особа, звільнена з військової служби, на день виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби розраховується за всіма видами належного їй на день звільнення матеріального та грошового забезпеченням. У разі спору про розмір сум, належних військовослужбовцю при звільненні, йому в день виключення із списків особового складу виплачується сума, не оспорювана керівництвом органу Держприкордонслужби, у якому проходив службу цей військовослужбовець.
Наведеними вище нормами спеціального законодавства передбачено отримання військовослужбовцями компенсації вартості за неотримане речове майно та обов`язок відповідача здійснити повний розрахунок за всіма видами грошового забезпечення (в тому числі і матеріального) в день звільнення. Всупереч вимог зазначених норм відповідач такої виплати в день звільнення не здійснив.
За твердженням відповідача, приписами Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженим постановою КМ України № 178 від 16.03.2016р., передбачено, що виплата грошової компенсації здійснюється в межах бюджетних призначень на закупівлю речового майна на відповідний рік.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 10.03.2011р. у справі «Сук проти України» вказав, що держава може ввести, призупинити або припинити виплати працівникам з державного бюджету, внісши відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні виплати є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним.
Таким чином, якщо держава задекларувала певні правила проведення розрахунку при звільненні військовослужбовця, то вона зобов`язана вжити всіх заходів для забезпечення реалізації цих правил. Перебування відповідача на державному фінансуванні не звільняє його від обов`язку здійснювати забезпечення дотримання прав військовослужбовців на належне і своєчасне грошове забезпечення. Відповідачем не надано суду доказів про існування об`єктивних перешкод для дотримання ним, як суб`єктом владних повноважень, наведених вище вимог законодавства щодо обов`язку проведення із позивачем повного розрахунку, зокрема виплату грошової компенсації за неотримане речове майно, при звільненні з військової служби.
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що невиплата грошової компенсації за неотримане речове майно при звільненні позивача з військової служби є протиправною бездіяльністю з боку відповідача, через що в цій частині заявлений позов підлягає до задоволення.
Відносно вимог позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, на підставі статей 116, 117 КЗпП України, суд зазначає, що загальні норми трудового законодавства підлягають застосуванню у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин. Оскільки питання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні військовослужбовців з військової служби не врегульовані положеннями спеціального законодавства, то в цій ситуації слід застосувати приписи КЗпП України, які регулюють ці питання, зокрема статті 116, 117 цього Кодексу.
Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Стаття 117 КЗпП України передбачає, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
В день виключення позивача із списків частини, їй не була виплачена грошова компенсація за неотримане речове майно, тобто відповідач не провів повного розрахунку з позивачем. За таких обставин позивач має право на виплату середнього заробітку за весь період затримки такого розрахунку у відповідності до приписів ст.117 КЗпП України. Отже, наявні підстави для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.
Посилання відповідача на Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати», є безпідставним, оскільки у розглядуваному адміністративному спорі не вирішуються питання щодо компенсації позивачу втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати.
Позивач просить стягнути середній заробіток за період з 16.03.2018 по 20.12.2018, однак, як вбачається з копії наказу №68-ОС 16 березня 2018 року є остаточною датою закінчення військової служби. Тобто право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні виникло у позивача з наступного дня після звільнення - з 17.03.2018. Згідно довідки ВЧ 9953 від 08.02.2019 середньоденний заробіток позивача складає 266,93 грн. (а.с. 55). Розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить 74 206,54 грн. (266,93 грн. *278 днів), який необхідно стягнути з відповідача.
На підставі ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн., сплачений при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про стягнення середнього заробітку задовольнити частково.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплата компенсації за речове майно) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) за період із 17.03.2018 по 20.12.2018 у розмірі 74 206,54 (сімдесят чотири тисячі двісті шість грн. 54 коп.).
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) судовий збір в розмірі 768,40 грн., сплачений при зверненні до суду.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя (підпис) О.В. Соп`яненко

З оригіналом згідно

Суддя О.В. Соп`яненко