Справа № 320/567/19
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2019 року м. Київ № 320/567/19

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Колеснікової І.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області

про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про зобов'язання вчинити певні дії, в якому просить суд:

- стягнути з Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на користь ОСОБА_1 кошти у сумі 53 940 грн. 32 коп.;

- встановити судовий контроль шляхом зобов'язання Києво-Святошинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області або його правонаступника подати звіт до суду про результати виконання рішення суду у справі № 320/567/19 та про здійснене перерахування стягнутих судом коштів на розрахунковий рахунок стягувача, встановити строк на подання звіту - 7 робочих днів з дня пред'явлення стягувачем відповідного виконавчого листа (враховуючи зміст заяви про уточнення позовних вимог від 19.02.2019).

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він є внутрішньо переміщеною особою, яка за місцем фактичного проживання перебуває на обліку у Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 по справі № 810/4343/18 стягнуто на користь ОСОБА_1 з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя кошти у сумі 54 823 грн. 98 коп., що є пенсією за період з серпня 2015 р. по травень 2018 р. та з Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області кошти у сумі 3 224 грн. 94 коп., що є пенсією за червень-липень 2018 р. Втім, після прийнятя зазначеного рішення позивачем було встановлено, що стягнені за рішенням суду суми невиплаченої пенсії були вирахувані з меншої суми пенсії (1 612,47 грн. за один місяць) ніж повинна була виплачуватись позивачу починаючи з 01.01.2017 (3 383,09 грн.).

Також позивачем зазначено, що пенсія у розмірі 3 383,09 грн. йому не виплачується і період який не охоплюється рішенням суду, а саме з серпня 2018 року по січень 2019 року (включно).

Вважаючи такі дії відповідача незаконними та протиправним, позивач просить суд стягнути з відповідача пенсію у розмірі 3 383,09 грн. за кожен місяць починаючи з 01.01.2017 по 31.01.2019 з урахування вже стягнених сум за рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 по справі № 810/4343/18.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.02.2019 відкрито провадження в адміністративній справі; судом постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні без виклику учасників справи та проведення судового засідання; запропоновано відповідачеві подати до суду у п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали про відкриття провадження у справі відзив на позовну заяву (відзив).

22.03.2019 до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що 05.06.2018 позивач звернувся до Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області з заявою про переведення пенсійної справи з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя. 18.07.2018 до відповідача надійшла електронна пенсійна справа позивача та атестат про зняття з виплати пенсії з 01.01.2017.

Відповідачем зазначено, що відповідно до пункту 15 постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 335 орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісі призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи (у випадку позивача з 01.06.2018), однак станом на 15.03.2019 відсутні підстави для виплати пенсії позивачу, оскільки комісією не приймалось відповідне рішення з питань призначення пенсії позивачу.

Також відповідач зазначив, що рішенням суду по справі № 810/4343/18 вже досліджено питання щодо виплати пенсії за період з січня 2017 по липень 2018 року у зв'язку з чим Києво-Святошинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області не має законних прав здійснювати будь які доплати, які не передбачені чинним законодавством, а також вказаним рішенням суду.

25.05.2019 до суду надійшла відповідь на відзив відповідача, в якому позивач заперечував проти тверджень відповідача у відзиві та зазначив, що з 01.01.2017 він знаходиться на обліку у Києво-Святошинському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області, яким 01.10.2017 зроблено перерахунок його пенсії у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» після чого пенсія відповідача стала 3 383,09 грн. та має йому виплачуватись з моменту взяття позивача на облік у Києво-Святошинському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області.

Крім того, позивачем зазначено, що рішенням Окружного адміністративного суду від по справі № 826/12123/16 (яке набрало законної сили) визнано нечинними пункти 7, 8, 9, 13 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 р. № 365 та абз. 10 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 5 листопада 2014 р. № 637. З огляду на зазначене, посилання відповідача у відзиві на вказані порядки є необґрунтованим.

Відповідно до частини п'ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

Відтак, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 є громадянкою України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 (а.с. 18-20) та якій призначено пенсію за віком.

Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенському району від 5 липня 2016 року № НОМЕР_1, позивача було взято на облік як внутрішньо переміщену особу фактичне місце проживання: АДРЕСА_3.

З 19.12.2016 позивача взято на облік до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та із 01.11.2014 по 31.12.2016 позивачу нараховано пенсію у розмірі 40 750 грн. 61 коп.

Рішенням Управління соціального захисту населення від 16.08.2017 на підставі п. 3 ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" та п. 9 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 365 від 08.06.2016 скасовано довідку про взяття на облік.

У подальшому рішенням комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 31.08.2017 № 34 припинено соціальні (пенсійні) виплати.

02.07.2017 позивач звернувся із заявою до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя для надання розрахунку пенсії, що нарахована йому за період з 01.05.2015 по 05.07.2016, та виплати (перерахувати) відповідну пенсію за даний період.

Листом від 18.07.2018 № 44/К-9/ВЕБ та 19.07.2018 № 436/К-10, позивача повідомлено, що він не перебуває на обліку у Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя. Згідно з запитом № 523 від 05.06.2018 електрону пенсійну справу знято з обліку та надіслано разом із атестатом про зняття з виплати пенсії супровідним листом вих. № 11926/05 від 03.07.2018 до Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.04.2018 Управлінням соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області видано нову позивачу довідку № НОМЕР_4 про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи, за фактичним місцем проживання/перебування: АДРЕСА_1.

У подальшому позивач став на облік у Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 по справі № 810/4343/18 за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про стягнення заборгованості, адміністративний позов задоволено повністю, стягнуто з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 кошти у сумі 54 823 грн. 98 коп., що є пенсією за період з серпня 2015 р. по травень 2018 р.; стягнуто з Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на користь ОСОБА_1 кошти у сумі 3 224 грн. 94 коп., що є пенсією за червень-липень 2018 року.

З пояснень позивача, 04.12.2018 ним було отримано лист відповідь від 30.11.2018 № 112/К-ВВ, із змісту якого йому стало відомо, що розпорядженням від 25.07.2018 було прийнято рішення, яким взято його на обліку відповідача з 01.01.2017. Розмір пенсії визначений за матеріалами електронної справи, з подальшим перерахунком відповідно до змін у пенсійному законодавстві. Так, відповідно до Закону Укоаїни «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій». Проведено перерахунок пенсії до розміру 3 383,09 грн.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 рішення щодо відновлення пенсій органами Пенсійного фонду України приймається на підставі рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утвореної при Києво-Святошинській райдержадміністрації. Рішення Комісії до управління не надходило, відповідно виплата не проводилась.

Враховуючи зміст вказаного листа, а також розпорядження відповідача від 25.07.2018 про перерахунок пенсії, позивач вважає, що з 01.01.2017 йому нараховується пенсія у меншому розмірі ніж передбачено законодавством у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до положень частини третьої статті 4 Закону № 1058-IV визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону № 1058-IV передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Питання виплати пенсій врегульовані положеннями статті 47 Закону №1058-IV, якою визначено, що пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до частини першої статті 49 Закону № 1058-IV, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; (положення пункту 2 частини першої статті 49 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 № 25-рп/2009); 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Перелік підстав припинення виплати пенсії, визначений частиною першою статті 49 Закону № 1058-IV, є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Отже, з аналізу наведених норм чинного законодавства вбачається, що територіальний орган Пенсійного фонду України має право припинити виплату пенсії особі виключно з підстав, передбачених законом, про що приймає вмотивоване рішення.

Варто зазначити, що зазначений перелік підстав для припинення виплати пенсії розширеному тлумаченню не підлягає.

Судом встановлено, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 по справі № 810/4343/18 за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про стягнення заборгованості, адміністративний позов задоволено повністю, стягнуто з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 кошти у сумі 54 823 грн. 98 коп., що є пенсією за період з серпня 2015 р. по травень 2018 р.; стягнуто з Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на користь ОСОБА_1 кошти у сумі 3 224 грн. 94 коп., що є пенсією за червень-липень 2018 року.

З матеріалів справи, судом встановлено, що розрахунки стягуваної на користь позивача пенсії за вказані періоди вираховувались з пенсії позивача за 1 місяць у розмірі 1 612,47 грн.

Натомість, позивачем зазначається, що з моменту постановки його на облік Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, а саме з 01.01.2017 його пенсія збільшилась до розмірів 3 383,09 грн.

Так, позивач у позові наводить розрахунок позовних вимог, а саме: з серпня 2018 року по січень 2019 року (включно) сума його пенсії повинна скласти 20 298,54 грн. (3 383,09 грн. х 6 місяців). Крім того, враховуючи той факт, що за рішенням суду стягувана пенсія вираховувалась з пенсії за 1 місяць у розмірі 1 612,47 грн., він за рішенням суду недоотримав 1 770,62 грн. (3 383,09 грн. - 1 612,47 грн.) пенсії за кожний місяць починаючи з 01.01.2017 по 31.07.2018 (включно).

Враховуючи викладене суд зазначає таке.

Як вбачається з листа відповідача від 30.11.2018 № 112/К-ВВ та викопіювань з пенсійної справи позивача, відповідачем на підставі Закону Укоаїни «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» перераховано пенсію позивача з 01.10.2017.

Судом встановлено, що розділом II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII встановлено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім: абзаців першого і другого підпункту 1 та підпункту 2 пункту 1, підпунктів 4 та 5 пункту 2, підпункту 3 пункту 3, абзаців другого і третього, п'ятого і шостого пункту 5, пунктів 6, 9, 13-15, підпунктів 10 та 22, абзаців двадцять шостого - двадцять восьмого, абзаців тридцять третього - тридцять сьомого, шістдесят шостого - сімдесят другого підпункту 27 пункту 19, пункту 24, підпункту 1 пункту 27, пункту 29 розділу I, пунктів 2-4 розділу II цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і застосовуються з 1 жовтня 2017 року; підпункту 2 пункту 2, підпункту 2 пункту 7, підпунктів 1-3 пункту 10, пунктів 12 і 17, підпункту 25, абзаців першого - двадцять п'ятого підпункту 27 пункту 19, підпункту 1, абзаців восьмого - одинадцятого підпункту 2, підпунктів 3-7 пункту 22, пункту 23 розділу I цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2018 року; підпункту 13 пункту 26 розділу I цього Закону, який набирає чинності з 1 січня 2021 року.

Враховуючи той факт, що раніше ніж 01.10.2017 Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII не міг набрати законної сили, відповідно, відповідач не мав законних підстав для перерахунку пенсії позивача з 01.01.2017.

Інших підстав які б свідчили про той факт, що розмір пенсії позивача починаючи з 01.01.2017 має складати 3 383,09 грн. позивачем не наведено.

З огляду на зазначене, законні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 15 35,58 грн. (1 770,62 х 9 місяців) за період з 01.01.2017 по 31.09.2017 (включно) відсутні.

Щодо позовних вимог про стягнення сум пенсії починаючи з 01.10.2017 по 31.01.2019 (включно) суд зазначає таке.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 по справі № 810/4343/18 яке набрало законної сили встановлено протиправність дій органів пенсійного фонду України щодо невиплати пенсії позивача за період з серпня 2015 року по липень 2018 року (включно).

Частиною 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно частини 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Таким чином, у суду відсутня необхідність з'ясування обставин законності стягнення на користь позивача сум пенсій за період з серпня 2015 року по липень 2018 року (включно).

Як вже було встановлено судом, позивач починаючи з 01.01.2017 знаходиться на обліку Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, яким проведено позивачу перерахунок пенсії починаючи з 01.10.2017.

Судом встановлено, що під час розгляду справи № 810/4343/18 відповідачем не було повідомлено суд про перерахунок пенсії позивача на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII та що її розмір після перерахунку складає 3 383,09 грн., відтак, суд був позбавлений можливості вирахувати розмір стягуваної суми з нового розміру пенсії позивача починаючи з 01.10.2017.

Враховуючи той факт. що позивач починаючи з 01.10.2017 року має право на отримання пенсії у більшому розмірі ніж з якого йому було її визначено за рішенням суду у справі № 810/4343/18, суд дійшов висновку про законність позовної вимоги в частині стягнення недоотриманої частини пенсії з урахуванням перерахунку пенсії та стягнених сум за рішенням суду у справі № 810/4343/18, а саме починаючи з 01.10.2017 по 31.07.2018 (включно) у розмірі 17 706,20 грн. (1 770,62 грн. х 10 місяців).

Щодо позовних вимог позивача, які полягають у стягненні суп невиплаченої пенсії починаючи з 01.08.2019 по 31.01.2019, суд зазначає таке.

З відзиву відповідача вбачається, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 рішення щодо відновлення пенсій органами Пенсійного фонду України приймається на підставі рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утвореної при Києво-Святошинській райдержадміністрації, оскільки рішення Комісії до управління не надходило, відповідно виплата не проводилась.

З даного приводу суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 49 Закону № 1058-IV визначено перелік підстав припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду. Цей перелік є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Відповідно до вимог частини 2 статті 49 Закону № 1058-IV визначено, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Згідно частини 2 статті 46 Закону № 1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Судом встановлено, що 04.04.2018 Управлінням соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області видано позивачу довідку № НОМЕР_4 про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи, за фактичним місцем проживання/перебування: АДРЕСА_1.

Розпорядженням від 25.07.2018 прийнято рішення про поставку позивача на облік з 01.01.2017.

Також судом встановлено, що для отримання пенсійних виплат позивачем було відкрито рахунок в АТ «Ощадбанк» за місцем проживання на підтвердження чого надано суду копію заяви про приєднання № 459667111 до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки).

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідач мав всі необхідні підстави для виплати позивачу пенсії.

Крім того, суд зазначає, що таке формулювання підстави для припинення виплати пенсії, як відсутність рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам відсутнє у Законі № 1058-IV. Також, відповідачем при вирішенні цього питання не враховано положення статті 49 Закону № 1058-IV.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на користь ОСОБА_1 пенсії за період з 01.08.2019 по 31.01.2019 у сумі 20 298,54 грн. (3 383,09 грн. х 6 місяців) підлягають задоволенню.

В частині вимог про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень суд може під час ухвалення рішення у справі. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов'язання подати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Зважаючи, що зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, є правом, а не обов'язком суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, з урахуванням того, що позивачем в позові не наведено обґрунтувань необхідності застосування процесуального інституту судового контролю за виконанням рішення, суд приходить до висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконання рішення суду у даній справі.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачем не надано суду доказів правомірності дій щодо не відновлення виплати пенсії позивачу.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу позивача, який має значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що невідновлення виплати пенсії позивачу порушує норми Закону № 1058-IV, а з точки зору положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод мало місце втручання у право власності позивача, і таке втручання не було правомірним, а відтак вимоги позивача про стягнення невиплаченої пенсії підлягають частковому задоволенню.

Суд, крім того, зазначає, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

Відтак, суд вважає за необхідне, рішення суду звернути до негайного виконання у межах виплати пенсії за один місяць.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області витрати по сплаті судового збору згідно квитанції від 15.02.2019 № 169 в розмірі 768 грн. 40 коп., а також витрати на надіслання кореспонденції (позовної заяви до суду) відповідно до фіскального чеку від 06.12.2018 в розмірі 60 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (; місце знаходження: 08134, Київська область, Києво - Святошинський район, м. Вишневе, вул. Святошинська, 50) на користь ОСОБА_1 (код РНКПП: НОМЕР_2; місце перебування: АДРЕСА_1) кошти у сумі 17 706 (сімнадцять тисяч сімсот шість) грн. 20 коп., що є недоотриманою пенсією за період з 01.10.2017 по 31.07.2018.

3. Стягнути з Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (; місце знаходження: 08134, Київська область, Києво - Святошинський район, м. Вишневе, вул. Святошинська, 50) на користь ОСОБА_1 (код РНКПП: НОМЕР_2; місце перебування: АДРЕСА_1) кошти у сумі 20 298 (двадцять тисяч двісті дев'яносто вісім) грн. 54 коп., що є пенсією за період з 01.08.2018 по 31.01.2019.

4. Допустити до негайного виконання судове рішення в частині виплати пенсії ОСОБА_1 (код РНКПП: НОМЕР_2; місце перебування: АДРЕСА_1) з Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (; місце знаходження: 08134, Київська область, Києво - Святошинський район, м. Вишневе, вул. Святошинська, 50) у межах суми стягнення пенсії за один місяць.

5. Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (; місце знаходження: 08134, Київська область, Києво - Святошинський район, м. Вишневе, вул. Святошинська, 50) на користь ОСОБА_1 (код РНКПП: НОМЕР_2; місце перебування: АДРЕСА_1) судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп., а також витрати на надіслання кореспонденції (позовної заяви до суду) відповідно до фіскального чеку від 06.12.2018 в сумі 60 (шістдесят) грн.

6. У задовленні іншої частини позовних вимог, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Колеснікова І.С.