Справа № 2240/2722/18
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 березня 2019 року

Київ

справа №2240/2722/18

адміністративне провадження №К/9901/7288/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів: Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.10.2018 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2019 у справі №2240/2722/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

15.03.2019 на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДФС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.10.2018 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2019.

У 2018 році ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позов до Головного управління ДФС у Хмельницькій області в якій просив, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 24.05.2018, яким до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 41631,75 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.10.2018, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2019 позов задоволено частково

Визнано протиправним та скасувано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 24.05.2018 № в частині застосування штрафних санкції у сумі 8124,00 грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 11.05.2018 працівниками Головного управління ДФС у Хмельницькій області проведено фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, а саме магазину з кафетерієм "ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_1

За результатами вищевказаної перевірки складено акт фактичної перевірки від 11.05.2018, в якому зафіксовані порушення п. 5, п. 11 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного Банку України від 29.12.2017 №148.

На підставі акту Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.05.2018 №, яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 41631,75 грн.

Судами першої та апеляйійної інстанцій зазначено, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних розрахункової книги) та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку доходів і витрат. Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки.

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що книга обліку доходів і витрат фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 містить всі необхідні записи про оприбуткування готівки, у зв`язку з чим висновки акту перевірки щодо застосування штрафних санкцій у сумі 8124,00 грн. є протиправними.

Головне управління ДФС у Хмельницькій області не погодившись з судовим рішенням, звернулася до Верховного суду з касаційною скаргою на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.10.2018 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2019 у справі 2240/2722/18, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та відмовити у задоволені позову.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідн з пунком 2 частиною п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Станом на 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921 гривень (стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII).

Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 192100 грн., відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №2240/2722/18 є вимога про скасування податкового повідомлення - рішення № від 24.05.2018 у розмірі 8124,00 грн.

Отже рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.10.2018 та постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2019 у справі №2240/2722/18 - не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.10.2018 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2019 у справі №2240/2722/18.

Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді І. Я. Олендер

Р. Ф. Ханова