Справа № 640/812/19
Суддя: Губська Олена Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/812/19 Суддя (судді) першої інстанції: Шейко Т.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.,

суддів: Парінова А.Б., Ключковича В.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Жесар" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2019 року (повний текст ухвали складено 24 січня 2019 року) за заявою про забезпечення доказів в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Жесар" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В

Товариство з обмеженою відповідальністю «Жесар» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, у якому просило витребувати в Державної архітектурно-будівельної інспекції України виданий ОСОБА_2 сертифікат про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Заява обґрунтована тим, що позивач збирається звернутись з позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування сертифікату про прийняття в експлуатацію об'єкту нерухомості, проте без копії оскаржуваного сертифікату, на думку позивача, таке звернення не можливо.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2019 року у задоволенні заяви про забезпечення доказів відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неналежне встановлення судом першої інстанції обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу і постановити нову, якою задовольнити його заяву про забезпечення доказів. В обґрунтування своїх доводів зазначає про необхідність отримання копії сертифікату про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, яка знаходиться у ДАБІ України для пред'явлення вимоги до суду про його скасування. Також апелянт посилається на необхідність у детальному ознайомленні з інформацією, що міститься у вказаному сертифікаті.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Згідно з ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно із ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції, доводам апеляційної скарги, виходячи з наявних у справі матеріалів, колегія суддів зазначає наступне.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення доказів, дійшов висновку, що позивачем не надано доказів того, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 114 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Згідно вимог статті 115 Кодексу адміністративного судочинства України суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом письмових або речових доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язанням вчинити певні дії щодо доказів.

За змістом частини 1 статті 116 КАС України у заяві про забезпечення доказів зазначаються, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

З аналізу вказаних норм вбачається, що забезпечення доказів є спеціальним механізмом, який використовується для їх збереження.

Правовий інститут забезпечення доказів в адміністративному процесі застосовується у разі неможливості одержання (потенційної можливості втрати, знищення, псування засобів доказування) чи виникнення ускладнень у разі надання відповідних доказів під час судового розгляду справи.

При цьому, суд не має права вжити заходи забезпечення доказів з власної ініціативи. Процедура забезпечення доказів може бути ініційована лише учасником справи або особою, яка може набути статусу позивача.

Із наведеного випливає, що заявник повинен довести існування обставин, які свідчать про те, що подача відповідних доказів стане згодом неможливою або ускладненою.

Тобто, з аналізу вказаних норм вбачається, що забезпечення доказів є спеціальним механізмом, який використовується для їх збереження. Підставою для звернення до суду із заявою про забезпечення доказів є наявність підстав вважати, що надання потрібних доказів стане згодом неможливим або ускладненим.

Таким чином, заявник повинен довести обґрунтованість своїх побоювань, що подача відповідних доказів стане згодом неможливою або ускладненою. Суд не може здійснити заходи по забезпеченню доказів лише на підставі нічим не обґрунтованих побоювань суб'єкта доказування.

Водночас, ані в суді першої інстанції, ані в ході апеляційного розгляду справи, позивачем не доведено наявність обставин, які свідчать про те, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, що свідчить про відсутність підстав для забезпечення доказів.

Суд не може здійснити заходи по забезпеченню доказів шляхом витребування в Державної архітектурно-будівельної інспекції України сертифікату про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, виданого ОСОБА_2, лише з тих підстав, що заявник висловив бажання оскаржити вказаний сертифікат до суду.

Позивач не позбавлений можливості подати клопотання про витребування доказів судом у порядку статті 80 КАС України.

Так само, суд може збирати докази з власної ініціативи на підставі частин першої та четвертої статті 9, частини другої статті 65, частини третьої статті 77, пунктів 7, 8, 13 частини другої статті 180 Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необґрунтованості заяви про забезпечення доказів, оскільки позивачем не наведено обставин та фактів, які свідчать про існування очевидної небезпеки знищення, приховування доказів чи інших обставин, які свідчили б про можливе ускладнення або неможливість отримання таких доказів у майбутньому.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 150-151, 242-244, 250, 271, 272, 287, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Жесар" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2019 року за заявою про забезпечення доказів в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Жесар" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання дій протиправними - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяВ.Ю. Ключкович

Повне судове рішення складено 28 січня 2019 року.