Справа № 300/222/19
Суддя: Грицюк П.П.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"28" березня 2019 р. справа № 300/222/19

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Грицюка П.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Івано-Франківського окружного адміністративного суду Гундяка Віктора Дмитровича в адміністративній справі № 300/222/19 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України, Івано-Франківської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа №300/222/19 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України, Івано-Франківської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою суду від 18.02.2019 року відкрито провадження в даній адміністративній справі.

25.03.2019 року ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді, яка мотивована незгодою заявника з процесуальними рішеннями, прийнятими головуючим під час розгляду вказаної справи та допущеними процесуальними порушеннями, що викликають сумніви у неупередженості та об'єктивності судді.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

26.03.2019 року ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду зупинено провадження по даній справі до вирішення питання про відвід. Для вирішення питання про відвід, адміністративну справу №300/222/19 передано для визначення судді у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2019 року для розгляду заяви про відвід, визначено головуючого суддю Грицюка П.П.

Відповідно до частини 8 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Керуючись вказаними приписами процесуального закону, заява про відвід судді вирішена в порядку письмового провадження.

За наслідками розгляду вищевказаної заяви суддя дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність відводу зважаючи на наступне.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участь в розгляді адміністративної справи та підлягає відводу за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Частиною 4 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що заявник звільняється від обов'язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу виключно у випадку встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-3, 5 частини першої статті 36, статті 37 цього Кодексу.

Проте, в заяві позивача ОСОБА_1 про відвід судді Гундяка В.Д., обставини, визначені пунктами 1-3, 5 частини 1 статті 36, статтею 37 Кодексу адміністративного судочинства України, не зазначені, не наведено доказів особистої заінтересованості судді в результаті розгляду справи, а відтак на позивача покладений обов'язок доведення підставності сумніву в неупередженості або об'єктивності судді, з посиланням на конкретні факти, які мають бути підтверджені відповідними доказами.

З наведеного слідує, що самого лише сумніву в неупередженості чи об'єктивності судді для його відводу недостатньо, так як у сторони обов'язково повинні бути наявні обґрунтовані підстави для цього сумніву.

Однак, позивачем жодного доказу існування будь-яких обставин, які викликають у нього аргументований сумнів в неупередженості або об'єктивності судді в заяві не наведено та суду не надано.

Підставами, якими позивач обґрунтовує заяву про відвід судді Гундяка В.Д. є наявність факту ухвалення судом рішень про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, про відмову у залученні ОСОБА_2 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, та не оголошення перерви у судовому засіданні у зв'язку з неодержанням відзиву, як докази упередженості та необ'єктивності судді.

При цьому, суд зазначає, що у відповідності до пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року за № 2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи, в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. При цьому, наведені приклади таких випадків: 1. У судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається. 2. Раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи як важливий свідок. 3. Суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі.

З даного приводу, суд зазначає, що положення статей 36 та 37 Кодексу адміністративного судочинства України, визначають вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) та перебувають у логічному взаємозв'язку з нормами Бангалорських принципів поведінки суддів.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Ветштайн проти Швейцарії" суд зазначив, що безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. При вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими.

Той факт, що суддя Гундяк В.Д. під час розгляду даної справи ухвалив процесуальні рішення з якими незгідний позивач, не може свідчити про об'єктивно обґрунтоване побоювання щодо неупередженості та об'єктивності судді Гундяка В.Д. при розгляді справи 300/222/19.

Крім того, частиною 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому, незгода особи, яка бере участь у справі, з процесуальними діями судді під час судового розгляду справи є підставою для оскарження прийнятих за результатами розгляду справи рішень в апеляційному чи касаційному порядку. Оцінку процесуальним діям суду можуть надавати лише суди вищих інстанції.

З урахуванням вищевикладеного, заява про відвід судді Гундяка В.Д. є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Івано-Франківського окружного адміністративного суду Гундяка Віктора Дмировича в адміністративній справі №300/222/19 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України, Івано-Франківської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди - відмовити.

Ухвала, окремо від рішення суду, не оскаржується та набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя /підпис/ Грицюк П.П.