Справа № 448/648/15-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 березня 2019 року

Київ

справа №448/648/15-а

адміністративне провадження №К/9901/12693/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді - доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву Львівської митниці Державної фіскальної служби про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 16.06.2016 у справі №448/648/15-а за позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці Державної фіскальної служби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - перший заступник начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби Марченко О.С. про визнання протиправною та скасування постанови від 26.06.2015 № 1168/20909/15,

У С Т А Н О В И В :

ІСТОРІЯ СПРАВИ

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2.) звернувся до суду з позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби (далі - відповідач, контролюючий орган, Львівська митниця ДФС), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - перший заступник начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби Марченко О.С. про визнання протиправною та скасування постанови від 26.06.2015 № 1168/20909/15 у справі про порушення митних правил.

Постановою Мостиського районного суду Львівської області від 30 липня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2015 року, позов задоволено повністю.

Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що виходячи зі змісту положень ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та встановлених обставин справи, контролюючий орган прийняв оскаржувану постанову № 1168/20909/15 від 26.06.2015 поза межами строків, встановлених ст. 95, ч. 1 ст. 467 Митного кодексу України, оскільки з часу вчинення позивачем порушення митних правил минуло більше шести місяців. Крім того, суди першої та апеляційної інстанцій зазначили, що вчинене позивачем правопорушення, яке проявилося у перевищенні встановленого ст. 95 Митного кодексу України строку транзитних перевезень більше ніж на десять діб, є закінченим на одинадцятий день та не може розглядатися, як триваюче правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням судів першої та апеляційної інстанції, контролюючий орган подав касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 16.06.2016 касаційну скаргу відповідача залишив без задоволення, а постанову Мостиського районного суду Львівської області від 30 липня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2015 року залишив без змін.

Не погодившись з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.06.2016 контролюючий орган подав до Верховного Суду України заяву про її перегляд з підстав, встановлених п. 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України, в редакції Закону до 15 грудня 2017 року).

Ухвалою Верховного Суду України від 04.11.2016 відкрито провадження у справі № 448/648/15-а за позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці Державної фіскальної служби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - перший заступник начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби Марченко О.С. про визнання протиправною та скасування постанови.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 Перехідних положень КАС України (у редакції цього Кодексу, викладеній згідно із Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII) заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України в адміністративних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 Перехідних положень КАС України (у редакції цього Кодексу, викладеній згідно із Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII) заяви і скарги, зазначені в підпунктах 1, 3 - 6 цього пункту, передаються відповідно до Касаційного адміністративного суду, Великої Палати Верховного Суду за розпорядженням керівника апарату суду, до якого подані такі заяви і скарги, протягом тридцяти днів з дня набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заява зареєстрована у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду 31 січня 2018 року.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 січня 2018 року у справі визначено склад колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Олендер І.Я. (суддя-доповідач), Гончарова І.А., Ханова Р.Ф.

Розгляд заяви Львівської митниці ДФС здійснюється Верховним Судом за правилами глави третьої Розділу 4 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 13 липня 2017 року №2136-VIII, без повідомлення та виклику учасників справи.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 КАС України мотивом перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є зокрема, неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предметів спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

У заяві контролюючий орган просить переглянути вказану ухвалу Вищого адміністративного суду України посилаючись на наявність підстав, встановлених пунктом 1 частини першої статті 237 КАС України, а саме - неоднакове застосування статті 467, частини третьої статті 470 Митного кодексу України, скасувати постанову Мостиського районного суду Львівської області від 30 липня 2015 року, ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2015 року та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 16 червня 2016 року у справі №448/648/15-а (№ К/800/51327/15) та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

На обґрунтування заяви додано копії ухвали Вищого адміністративного суду України від 14.06.2016 (№ К/800/45025/15), ухвали Вищого адміністративного суду України від 09.06.2016 (№ К/800/8583/16), ухвали Вищого адміністративного суду України від 29.02.2016 (№ К/800/5091/16), ухвали Вищого адміністративного суду України від 12.02.2016 (№ К/800/54278/15), які, на думку відповідача, підтверджують неоднакове застосування судом касаційної інстанції вищезазначених норм матеріального права.

Позиція контролюючого органу наведена у запереченні на позовну заяву, апеляційній скарзі, касаційній скарзі, у заяві про перегляд рішення суду касаційної інстанції, та полягає у тому, що зі змісту статей 95, 467 та 470 Митного кодексу України порушення митних правил, передбачене частиною третьою статті 470 Митного кодексу України, є триваючим.

Суди встановили наступні фактичні обставини справи.

4 червня 2015 року головний державний інспектор ВОМ № 2 м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС Демків В.М. склав протокол за № 1168/20909/15 про порушення митних правил позивачем. В протоколі зафіксовано, що відповідно до інформації електронної бази ЄАІС ДМСУ, «Журнал обліку транспортних засобів» 2 березня 2014 року о 07:38 год. ОСОБА_2, прямуючи з РП до України, ввіз на митну територію України через м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС автомобіль марки «Опель-Кадет», реєстр. № НОМЕР_1 по смузі руху «зелений коридор» в митному режимі «транзит» та не вивіз такий за межі митної території України у строк, встановлений статтею 95 Митного кодексу України.

На підставі цього протоколу 26 червня 2015 року перший заступник начальника Львівської митниці ДФС Марченко О.С. виніс постанову за № 1168/20909/15 в справі про порушення митних правил, згідно з якою притягнув ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8 500,00 грн.

В постанові зазначено, що на позивача Львівською митницею виставлено орієнтування № 13-70-26/13-3262 від 18.03.2015 щодо порушенням позивачем «транзитного строку» доставки автомобіля марки «Опель-Кадет», реєстр. № НОМЕР_1, за межі митної території України, який ввезений позивачем 2 березня 2014 року через м/п «Мостиська» Львівської митниці на митну територію України в режимі «транзит».

НОРМАТИВНЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН І ОЦІНКА СУДУ

Положеннями статті 95 Митного кодексу України (у редакції Закону на час виникнення спірних правовідносин) встановлено строки транзитних перевезень. Частиною першою статті 95 Митного кодексу України встановлено такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб); для залізничного транспорту - 28 діб; для авіаційного транспорту - 5 діб; для морського та річкового транспорту - 20 діб; для трубопровідного транспорту - 31 доба; для трубопровідного транспорту (з перевантаженням на інші види транспорту) - 90 діб. Частиною другою статті 95 Митного кодексу України передбачено, що до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Згідно з частиною першою статті 467 Митного кодексу України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 Митного кодексу України розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 Митного кодексу України, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Відповідно до частини третьої статті 470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 Митного кодексу України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ВИСНОВОК ЩОДО НОРМАТИВНОГО РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

За змістом частини першої статті 467 Митного кодексу України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 Митного кодексу України розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 Митного кодексу України, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. Аналіз наведеної правової норми свідчить про те, що перелік триваючих правопорушень, визначений у статті 467 Митного кодексу України, не є вичерпним.

Верховний Суд зазначає, що триваючими визначаються правопорушення, які почались з певної протиправної дії або бездіяльності та здійснюються в подальшому безперервно шляхом невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.

ЗАГАЛЬНИЙ ВИСНОВОК ЩОДО ПРАВОВОЇ ОЦІНКИ ОБСТАВИН СПРАВИ

Використання транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території, протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку, а відтак, виявивши вказане порушення 4 червня 2015 року та приймаючи 26 червня 2015 року постанову № 1168/20909/15, адміністративне стягнення за порушення митних правил застосоване відповідачем в межах строку, передбаченого статтею 467 Митного кодексу України, а саме не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення.

Діяння (бездіяльність) позивача щодо невивезення транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, за межі території України, характеризуються тривалим невиконанням встановленого Митним Кодексом України обов'язку. Вчиняючи такі діяння, позивач перебував у стані безперервного порушення закону, тому відповідне порушення не може вважатись таким, що носить разовий характер.

Таким чином, доводи заяви про те, що зі змісту статей 95, 467 та 470 Митного кодексу України порушення митних правил, передбачене частиною третьою статті 470 Митного кодексу України, є триваючим правопорушенням, є обґрунтованими.

Зазначене дає підстави для висновку, що судами першої та апеляційної інстанції та Вищим адміністративним судом України у справі № 448/648/15-а за позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці Державної фіскальної служби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - перший заступник начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби Марченко О.С. про визнання протиправною та скасування постанови, було неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Відповідно до підпункту «а» пункту другого частини другої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України, суд має право у разі неправильного застосування судом (судами) норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору, скасувати судове рішення (судові рішення) та ухвалити нове судове рішення чи змінити судове рішення.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтями 241 - 244, 244-1 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII, пунктом 1 частини першої Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Львівської митниці Державної фіскальної служби задовольнити.

Постанову Мостиського районного суду Львівської області від 30 липня 2015 року, ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2015 року, а також ухвалу Вищого адміністративного суду України cкасувати від 16 червня 2016 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволені позову ОСОБА_2 до Львівської митниці Державної фіскальної служби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - перший заступник начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби Марченко О.С. про визнання протиправною та скасування постанови від 26.06.2015 № 1168/20909/15 відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова,

Судді Верховного Суду