Справа № 420/6259/18
Суддя: Білостоцький О. В.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6259/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Білостоцького О.В.

При секретарі: Єренкевич О.А.

За участю сторін:

Представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

Представника відповідача: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом головного управління ДФС в Одеській області до ОСОБА_4 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДФС (Державної фіскальної служби) в Одеській області, в якому позивач просить суд стягнути з ОСОБА_4 податкову заборгованість зі сплати податку на доходи фізичних осіб у сумі 6 348,26 грн. та податку на додану вартість (ПДВ) у сумі 61 836, 95 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_4 має заборгованість зі сплати податку на доходи фізичних осіб та податку на додану вартість, яка виникла на підставі винесених податкових повідомлень-рішень № від 01.08.2016 року та № від 10.10.2016 року. Відповідач своєчасно податковий борг не сплатив, що стало підставою для звернення головного управління ДФС в Одеській області до суду із зазначеним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 22.01.2019 року позовну заяву головного управління ДФС в Одеській області до ОСОБА_4 було прийнято до розгляду, у справі було відкрито спрощене позовне провадження із повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Представники позивача у судових засіданнях 21.02.2019 року та 22.03.2019 року, посилаючись на обґрунтування, викладені у адміністративному позові, підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач у судові засідання не зявилась, повноважного представника джо суду не направила, відзиву на адміністративний позов не надала, про дату час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином та своєчасно за адресою, зазначеною в адміністративному позові, Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.71-73), а також довідці відділу адресно-довідкової роботи Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області (а.с.53). Причини неявки суду відповідач не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності не заявляла.

На підставі вищезазначеного, та, виходячи с приписів п.1 ч.3 ст. 205 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_4 на підставі наявних у справі письмових доказів.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

ОСОБА_4 була зареєстрована 23.09.2005 року юридичним департаментом Одеської міської ради, як фізична особа-підприємець, за №00021125 та з 23.09.2005 року знаходилась на обліку в ДПІ у Суворівському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, як платник податків (а.с. 20).

Судом встановлено, що 02.11.20009 року посадовими особами ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області було проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_4, щодо дотримання нею вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2006 року по 30.09.2009 року.

За результатами перевірки податковим органом було складено акт №6968/17-1/НОМЕР_1 від 02.11.2009 року (а.с. 63-65), у висновках якого зазначено про порушення ФОП ОСОБА_4 наступних норм законодавства:

- ст.13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий додаток з громадян» №13-92 від 26.12.1992 року, пп. 4.2.8 п. 4.2 ст. 4, пп. 9.12.1, пп. 9.12.2 п. 9.12 ст. 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» № 889-ІV від 22.05.2003 року - у звязку з чим відповідачу було донараховано податок на доходи фізичних осіб в розмірі 9 398,21 грн.;

- пп.3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 року №168/97-ВР, у звязку з чим відповідачу донараховано податок на додану вартість у розмірі 69 530 грн. у тому числі по періодах: у 2008 році в сумі 16 707,94 грн. та у 2009 році в сумі 52 822,95 грн.

На підставі вищезазначеного акту перевірки ДПІ у Суворовському райноі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області були винесені податкові повідомлення-рішення № /0 від 13.11.2009 року (а.с. 67), яким ФОП ОСОБА_4 були визначені податкове зобовязання з податку на додану вартість у сумі 69 530,89 грн., та штрафні санкції у розмірі 34765,44 грн., а також податкове повідомлення-рішення №/0 від 13.11.2009 року (а.с. 66), яким відповідачу було визначено податкове зобовязання з податку на доходи фізичних осіб-субєктів підприємницької діяльності у розмір 9 398,21 грн.

З метою стягнення з відповідача існуючої заборгованості Державна податкова інспекція у Суворовському районі м. Одеси Головного Управління ДФС в Одеській області звернулось із адміністративним позовом до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.09.2015 року у справі №815/3898/15 адміністративний позов ДПІ у Суворовському райноі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області до ФОП ОСОБА_4 було задоволено в повному обсязі. Стягнуто з відповідача суму податкової заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 104 296,33 грн. та з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 9 398,21 грн. (а.с. 68-69).

29.10.2015 року Одеським окружним адміністративним судом у справі №815/3898/15 було видано виконавчий лист (а.с. 22, 70).

Як вбачається із інтегрованої картки платника податків (ІКП) фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 29.06.2016 року було сплачено до бюджету стягнуті за рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.09.2015 року у справі №815/3898/15 суми податкової заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 104 296,33 грн. та з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 9 398,21 грн. (а.с. 12-13).

25.07.2016 року ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області було здійснено перевірку своєчасності сплати відповідачем заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 69 530,89 грн., за результатами якої винесено відповідний акт перевірки №2262/15-54-13-04, у висновку якого зазначено про затримку сплати зазначеної суми на 880 днів (а.с. 16).

На підставі вищезазначеного ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області було винесено податкове повідомлення рішення № від 01.08.2016 року, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 було застосовано штраф у розмірі 13 906,18 грн. (а.с. 15).

Вищезазначений акт перевірки та податкове повідомлення-рішення направлялись податковим органом відповідачу засобами поштового звязку та були отримані останнім, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 15-16).

26.08.2016 року ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області було здійснено перевірку своєчасності сплати відповідачем податкової заборгованості з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 9 398,21 грн., за результатами якої винесено акт перевірки №2504/15-54-13-04, у висновках якого зазначено про затримку сплати відповідачем зазначеної суми на 880 днів (а.с. 18).

З огляду на зазначене ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області було винесено податкове повідомлення рішення № від 11.10.2016 року, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 було застосовано штраф у розмірі 1 879,64 грн. (а.с. 17).

Зазначений акт перевірки та податкове повідомлення-рішення були направлені відповідачу засобами поштового звязку, однак були повернуті на адресу податкового органу за «закінченням строку зберігання» (а.с. 17).

Відомостей щодо оскарження вищезазначених податкових повідомлень-рішень в адміністративному або судовому порядку сторонами не надано, отже вказані грошові зобовязання є узгодженими.

За несвоєчасну сплату фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 податкової заборгованості з податку на додану вартість та з податку на доходи фізичних осіб, податковим органом відповідачу було нараховано пеню у розмірі відповідно 47 930,77 грн. та 4 468,62 грн., що підтверджується відомостями наявної в матеріалах справи інтегрованої картки платника податків (ІКП), розрахунком податкового боргу та довідкою про суму податкового боргу станом на 16.01.2018 року (а.с. 10-14).

На підставі вищезазначеного судом встановлено, що за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 рахується податкова заборгованість зі сплати податку на доходи фізичних осіб у розмірі 6 348,26 грн. = (4 468 62 грн. (пеня) +1 879, 64 грн. (штрафні санкції)) та зі сплати податку на додану вартість у сумі 61 836,95 грн. = (47 930, 77 грн. (пеня) + 13 906,18 грн. (штрафні санкції).

15.02.2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_4 припинила свою підприємницьку діяльність про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис №4021125 (а.с. 71-73).

Дослідивши адміністративний позов та письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об'єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з п. 16.1.4 ст. 16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 54.3 статті 54 ПК України визначено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу.

Згідно п.57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобовязання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобовязання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобовязання, визначеного цим Кодексом.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг це сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України).

У зв'язку з несплатою узгодженої суми грошового зобов'язання та з метою вжиття заходів щодо її погашення, ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 було направлено податкову вимогу форми "ф" від 07 грудня 2016 року №3676-17 на суму податкового боргу 68 185,21 грн. (а.с. 19).

Згідно п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податків, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилась, а податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до вимог пп. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби, окрім іншого, мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених ПК України, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному ПК України.

За приписами п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження (п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України).

Статтею 52 Цивільного кодексу (ЦК) України передбачено, що фізична особа-підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Частиною восьмою статті 4 Закону України від 15 травня 2003 року №755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено, що фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Згідно з висновком ОСОБА_5 Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 року у справі №338/180/17 у разі припинення суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи (виключення з відповідного реєстру) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки остання не перестає існувати; фізична особа-підприємець відповідає за її зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Зобов'язанням за висновком Верховного Суду є правовідношення (частина перша статті 509 ЦК України), а змістом правовідношення - права й обов'язки його сторін.

Аналогічний висновок зроблений ОСОБА_5 Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2018 року у справі №916/559/17, де зазначено, що за змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 Господарського кодексу України, частини восьмої статті 4 Закону України №755-IV у випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця (із внесенням до Реєстру запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов'язання не припиняються, а залишаються за зобов'язаною особою.

За вимогами ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом (ч.ч. 1-4 ст. 242 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги головного управління ДФС в Одеській області до ОСОБА_4 про стягнення суми податкового боргу є обґрунтованими, документально підтвердженими, відповідають чинному законодавству, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 180, 192-194, 205, 241-246, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов головного управління ДФС в Одеській області (65044, м.Одеса, вул. Семінарська, 5) до ОСОБА_4 (65111, АДРЕСА_1) про стягнення суми податкового боргу задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) заборгованість зі сплати податку на доходи фізичних осіб у сумі 6 348,26 грн. (шість тисяч триста сорок вісім гривень двадцять шість копійок) на р/р 009, отримувач УК у м. Одесі/ Суворівський район/10, , банк отримувача ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО 828011.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) заборгованість зі сплати податку на додану вартість у сумі 61 836,95 грн. (шістдесят одна тисяча вісімсот тридцять шість гривень девяносто пять копійок) на р/р 0009, отримувач УК у м. Одесі/ Суворівський район /10, , банк отримувача ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО 828011.

Рішення суду може бути оскаржене до Пятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 27 березня 2019 року.

Суддя О.В. Білостоцький

.