Справа № 166/286/19
Суддя: Лозицький С. О.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 166/286/19
провадження № 2-а/166/11/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

смт.Ратне 19 березня 2019 року

Ратнівський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді Лозицького С.О.,

за участю секретаря Тарасюка О.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

свідка ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ратне в спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області старшого сержанта ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (надалі-Позивач) звернувся в Ратнівський районний суд Волинської області з позовом до поліцейського СРПП Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області старшого сержанта ОСОБА_3 (надалі Відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №251506 від 21 лютого 2019 року.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.02.2019 року Відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яку він отримав листом від 27.02.2019 року. Відповідно до змісту вказаної постанови Позивач 21.02.2019 року о 00 год. 30 хв. в смт. Ратне по вул. Центральна поблизу ПАТ "Волиньобленерго" керував автомобілем з номерним знаком, неосвітленим в темну пору доби з несправними задніми габаритними освітлювальними приладами, без поліса обов'язкового страхування, без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.п. 2.1 (а), 2.9 (в), 31.6 (б), 2.1. (г) ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП, згідно ст. 36 КУпАП: ч.1 ст. 126, ч.6 ст. 121, ч.1 ст. 121 КУпАП. Постановив застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

З вказаною постановою Позивач не згідний, вважає її необґрунтованою та незаконною, як такою, що не відповідає вимогам матеріального та процесуального права. Зазначив, що не порушував Правил дорожнього руху і його безпідставно притягнули до адміністративної відповідальності. Адміністративне правопорушення передбачене ст. 126 КУпАП не скоював, оскільки автомобілем не керував. Місце, де зупинили дружину відбулось на вул. Ковельській, а не на вул. Центральній. Документи, крім свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ніхто не перевіряв і не пропонував їх надати. В якості свідків залучено працівників лікарні, які працювали на зміні в приймальному відділенні Ратнівської центральної районної лікарні і на місці затримання їх не було.

У судовому засіданні Позивач ствердив, пояснив, що 21.02.2019 року він з дружиною ОСОБА_5 на автомобілі "ВАЗ 21043" поїхали забрати дочку ОСОБА_4 з кафе "Калина", що знаходиться на вул. Граничній в смт. Ратне Волинської області. Коли поверталися додому, на вул. Ковельській, поблизу ПАТ "Волиньобленерго" в смт. Ратне Волинської області були зупиненні працівниками поліції. Позивач, вийшов з автомобіля і попрямував до службового автомобіля працівників поліції з метою з'ясування причини зупинки. Працівники поліції запропонували йому пройти в службовий автомобіль. Коли він сів в автомобіль Відповідач запропонував надати йому технійчний паспорт на автомобіль. Позивач, не виходячи зі службового автомобіля, пред'явив технічний паспорт на автомобіль "ВАЗ 21043", після чого працівники поліції повезли його в Ратнівську центральну районну лікарню для проведення медичного огляду з метою встановлення факту вживання алкогольних напоїв. Після проходження медичного огляду працівники поліції забрали Позивача в Ратнівський ВП ГУНП у Волинській області для складання матеріалів про притянення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ч.1 ст. 126, ч.6 ст. 121, ч.1 ст. 121 КУпАП. Через деякий час до райвідділу поліції приїхала дружина Позивача, яка заявила Відповідачу, що вона керувала автомобілем, а не Позивач. Однак він не став її слухати, а продовжував на Позивача оформляти матеріали про притягнення останнього до адміністративної відповідальності. Ствердив, що автомобілем "ВАЗ 21043" не керував, будь-яких інших документів крім свідоцтва ро реєстрацію транспортного засобу Відповідач не вимагав пред'явити, а тому просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.2 ст. 126 КУпАП.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позовній заяві. Заявила клопотання про допит свідка ОСОБА_4, яка перебувала в автомобілі "ВАЗ 21043" в момент зупинки транспортного засобу працівниками поліції.

Відповідач позов не визнав, оскільки вважає Позивача винним у вчиненнні ним адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст. 126, ч.1 ст. 126, ч.6 ст. 121, ч.1 ст. 121 КУпАП. Пояснив, що здійснював патрулювання на службовому автомобілі поблизу ПАТ "Волиньобленерго" і побачив, що в автомобілі який рухався попереду не горіла підсвітка номерного знаку, у зв'язку з чим вирішив зупинити даний автомобіль за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів. Ствердив, що за кермом автомобіля перебував Позивач та на пасажирському сидінні знаходилася жінка, яку він не ідентифікував. Крім того, вказав, що свідків адміністративних правопорушень не було, відеофікація з нагрудних камер не здійснювалась.

Свідок ОСОБА_4 показала суду, що в кінці лютого 2019 року близько 01 год. 00 хв. поверталася з батьками з кафе "Калина". ОСОБА_5, яка перебувала за кермом автомобіля "ВАЗ 21043" побачила в дзеркалі заднього виду проблискові маячки червоного та синього кольорів, у зв'язку з чим здійснила зупинку транспортного засобу. Позивач, який сидів на задньому пасажирському сидінні зліва, вийшов з автомобіля до працівників поліції. Після чого працівники поліції з Позивачем на поліцейському автомобілі попрямували в напрямку центру смт. Ратне. Через деякий час до ОСОБА_5 зателефонував Позивач, який повідомив їй, що працівники поліції повезли його в лікарню. Після чого вони разом ОСОБА_5 на автомобілі "ВАЗ 21043" попрямували в центр смт. Ратне. В центрі селища свідок ОСОБА_4 вийшла з автомобіля, а ОСОБА_5 поїхала в лікарню. Через деякий час до ОСОБА_4 зателефонував Позивач, який повідомив, що працівники поліції привезли його до Ратнівського відділу поліції. Після чого ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 дісталися до райвідділку. ОСОБА_5 повідомила працівникам поліції, що вона керувала транспортним засобом, а не Позивач, однак Відповідач її не слухав і продовжував складати матеріали про приягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Свідок ОСОБА_4 ствердила, що автомобілем "ВАЗ 21043" керувала ОСОБА_5, а не Позивач. Працівники поліції взагалі не підходили до автомобіля і не вимагали пред'явити жодних документів.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 1 КУпАП, одним із завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, в тому числі і тих, що притягуються до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, в ст. 7 КУпАП вказано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Судом встановлено, що згідно постанови про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №251506, винесеної 21.02.2019 року Відповідачем, Позивача на підставі ст. 36 КУпАП притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, із застосуванням ст. 36 КУпАП: ч.1 ст. 126, ч.6 ст. 121, ч.1 ст. 121 КУпАПта накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510гривень. Як вбачається із змісту цієї постанови Позивач 21.02.2019 року о 00 год. 30 хв. в смт. Ратне по вул. Центральній, поблизу ПАТ "Волиньобленерго", керував автомобілем "ВАЗ 21043" з неосвітленим в темну пору доби номерним знаком, чим порушив п. 2.9 (в) ПДР, з непрацюючими задніми габаритними освітлювальними приладами, чим порушив п. 31.6 (б) ПДР, без поліса обов'язкового страхування, чим порушив п. 2.1. (ґ) ПДР, без посвідчення водія, чим порушив п. 2.1 ПДР.

Як вбачається із змісту позовної заяви Позивач з оскаржуваною постановою не згідний та зазначеного у ній порушення правил дорожнього руху не вчиняв, оскільки автомобілем "ВАЗ 21043" не керував, а тому ніяких адміністративних правопорушень не вчиняв та не може бути притягнутим до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Однак, про такі докази в оскаржуваній постанові не зазначено.

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимога та заперечення. Поряд з цим, ч.2 ст.77 КАСУ встановлено, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Відповідач, складаючи постанову відносно Позивача діяв в порушення ст. 280 КУпАП, не з'ясувавши всі обставини, які мають значенння для правильного вирішення справи, зазначив відомості щодо винності особи у вчиненні адміністративного правопорушення та визначив покарання у межах санкцій визначених ч.5 ст. 121 КУпАП, не надавши Позивачу, як встановлено під час розгляду справи, ніяких доказів вчинення правопорушення, що вказує на неправомірність дій Відповідача та обгрунтованість позовних вимог Позивача.

Беручи до уваги наведені вище обставини, а також враховуючи приписи згаданих процесуальних норм, Суд звертає увагу на те, що оскаржувана постанова у справі не може слугувати носієм доказової інформації, оскільки спростовується показами свідка, позовною заявою Позивача, а інформація, відображена в ній, не підтверджена іншими засобами доказування.

Позивачем наведено ряд обставин, якими він обґрунтовує свою непричетність до вчинення адміністративного правопорушення та порушення Відповідачем норм процесуального та матеріального права. В Суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин, оскільки Відповідачем не надано жодних доказів на їх спростування, окрім власних пояснень.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач вказує на відсутність у його діях складу правопорушень, передбачених ч.2 ст. 126, ч.1 ст. 126, ч.6 ст. 121, ч.1 ст. 121 КУпАП, та на порушення Відповідачем норм закону при її винесенні.

У судовому засіданні з показів свідка ОСОБА_4 вбачається, що Позивачем не вчинялися 21.02.2019 року адміністративні правопорушення, оскільки останній траснспортним засобом не керував.

Отже, Відповідач жодним чином не спростував обставин, стверджених Позивачем та свідком ОСОБА_4, а тому, за вказаних вище обставин, права Позивача, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушені діями Відповідача щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення.

З огляду на кількість та характер допущених Відповідачем порушень норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваної постанови, така постанова не може вважатись законною.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, Суд, належним чином, повно та всебічно дослідивши усі обставини справи, виконавши вимоги приписів чинного процесуального законодавства щодо витребовування та оцінки доказів у справі, з врахуванням вимог стосовно їх належності й допустимості, а також забезпечивши обом сторонам право на звернення до суду, передбачене, зокрема ст. 5 КАС України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дійшов висновку про підставність позовних вимог, у звязку з чим позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №1 Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області старшого сержанта ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягненняпідлягає задоволенню, а постанова серії ДПО18 №251506 від 21 лютого 2019 року, скасуванню.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 211, 229, 241, 242, 245, 246, 250, 257-263, 286 КАС України, на підставі ст.ст. 7, 9, 33, п. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 280, 287, ст. ст. 288, 289 КУпАП, Суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №1 Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області старшого сержанта ОСОБА_3про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Скасувати постанову поліцейського СРПП №1 Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області старшого сержанта ОСОБА_3серії ДПО18 №251506 від 21 лютого 2019 рокупро накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі на ОСОБА_1 за ч.2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення і провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ратнівський районний суд Волинської області.

Суддя Лозицький С.О.