Справа № 534/1136/18
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 р.Справа № 534/1136/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Любчич Л.В. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою поліцейського роти №3 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавської області Департаменту патрульної поліції рядового поліції ОСОБА_1 на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 22.01.2019 року (головуючий суддя І інстанції: Крикливий В.В., вул. Гірників, 17, м. Комсомольськ, Полтавська, 39800) по справі № 534/1136/18

за позовом ОСОБА_2

до поліцейського роти №3 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавської області Департаменту патрульної поліції рядового поліції ОСОБА_1

про оскарження та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 22.01.2019 року адміністративний позов ОСОБА_2 до поліцейського БПП у м. Кременчук УПП Полтавської області рядового поліції ОСОБА_1 про оскарження та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задоволений повністю.

Постанову серії ЕАВ № 517604 від 04.08.2018 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст.122 КУпАП - визнано протиправною та скасовано, а справу про адміністративне правопорушення - закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 22.01.2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким повністю відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог.

На підставі частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, постановою серії ЕАВ № 517604 від 04.08.2018 р. накладено адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови у справі про адміністративне правопорушення (а.с.3), 04.08.2018 о 21:09:25 по вул. Перемоги, 22 у м. Кременчуці, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки ВАЗ-2109, державний номерний знак 46694СК здійснив рух в зоні дії дорожнього знаку 3.2 (Рух механічних транспортних засобів заборонено), чим порушив п.33 ПДР України.

Не погодившись із прийнятим рішенням суб'єкта владних повноважень про притягнення його до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги про скасування постанови про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП є протиправною.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 10, 11 КУпАП).

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до п. 8.4 Правил дорожнього руху України заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження.

В свою чергу, дорожній знак 3.2 Рух механічних транспортних засобів заборонено", належить до кола забороняючих дорожніх знаків.

Виходячи із змісту матеріалів справи, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме за здійснення руху в зоні дії дорожнього знаку 3.2 з табличкою до дорожніх знаків 7.4.4 з визначенням часу дії знаку з 21 год. до 06 год.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення, часом правопорушення є 21 год. 09 хв.

Разом з цим, позивач заперечує наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що останній здійснив проїзд знаку 3.2 до вказаного часового обмеження, тобто до 21 год. А отже, дія цього знаку на нього не поширюється, оскільки згідно з табличкою до цього дорожного знаку 7.4.4, дія знаку визначенна часом з 21 год. до 06 год.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Поряд з тим, жодних доказів на підтвердження руху автомобіля в зоні дії знаку 3.2 об 21 год. 09 хв., окрім постанови про накладення адміністративного стягнення відповідачем ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції не надано та матеріли справи не містять.

Отже, відповідачем не доведено, що у момент руху автомобіля в зоні дії знаку 3.2, останній рухався після 21 години. Інших даних, на підставі яких відповідач встановив час руху автомобіля позивача в зоні дії цього знаку не наведено.

Так, як визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі, а тому суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об'єктивного дослідження справи, однак не зобов'язаний підміняти собою учасників процесу, шукаючи докази виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

Будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, об'єктивна сторона якого викладена в оскарженій постанові у справі про адміністративне правопорушення, зокрема, пояснень свідків, фото- чи відео матеріалів тощо, відповідачем до суду не надано.

З огляду на ненадання відповідачем належних доказів вчинення позивачем такого правопорушення суд позбавлений можливості оцінити дорожню ситуацію з урахуванням пояснень ОСОБА_2

Колегія суддів зазначає, що відповідач, заперечуючи проти позову, не довів належними доказами факт вчинення ОСОБА_2 зазначеного вище адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 270-272, 286, 308, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу поліцейського роти №3 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавської області Департаменту патрульної поліції рядового поліції ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 22.01.2019 року по справі № 534/1136/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5