Справа № 540/115/19
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/115/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ковбій О.В.,

при секретарі: Васильєвій В.В.,

за участі:

представника позивача - Малюка Є.В.,

представника відповідача - Балихіної В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційна фірма Строй Мастер" до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішень про коригування митної вартості товарів № UA508070/2018/000118/2 від 03.12.2018 р. та № UA508070/2018/000118/2 від 07.12.2018 р,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Комерційна фірма Строй Мастер" (далі - позивач, ТОВ "КФ Строй Мастер") звернулось до суду з вказаним позовом, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA508070/2018/000118/2 від 03.12.2018 р. (далі - рішення №1);

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA508070/2018/000118/2 від 07.12.2018 р. (далі - рішення №2)

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.04.2017 року ТОВ "КФ Строй Мастер" уклало контракт № CHUA17/04/04 з компанією YIWU UNIQUECN TRADING CO LIMITED.

На умовах, визначених контрактом, та на підставі супроводжувальних документів продавець - компанія YIWU UNIQUECN TRADING CO LIMITED здійснив на адресу покупця - ТОВ "КФ Строй Мастер" поставку товарів згідно митних декларацій UA508070/2018/001859 від 03.12.2018 року та UA508070/2018/001892 від 06.12.2018 року.

З метою митного оформлення товару та на підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем надано Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі повний пакет документів, передбачений ст. 53 МК України. Проте, 03.12.2018 року та 07.12.2018 року відповідачем прийнято рішення №UA508070/2018/000118/2, якими скориговано митну вартість товарів. Позивач вважає, що оскаржені рішення відповідача про коригування митної вартості товару прийнято з порушенням вимог ст. ст. 54-55 МК України, оскільки вони не містить передбачених законодавством відомостей про підстави невизнання заявленої підприємством митної вартості. Конкретні обставини, які викликали у митного органу сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також документи, надання яких може усунути сумніви контролюючого органу відповідачем не зазначено. Також, графа 33 вказаного рішення не містить жодних конкретних підстав щодо не підтвердження декларантом числових значень складових митної вартості імпортованого товару та які саме документи містять розбіжності, як це передбачено наказом Мінфіна України від 24.05.2012 р. № 598 "Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів. Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору". При цьому, позивач наголошує, що обставини на які вказує відповідач в оскарженому рішенні жодним чином не спростовує митної вартості, яка визначена позивачем у поданій митній декларації і не є підставою для здійснення коригування її вартості.

Ухвалою суду від 16 січня 2018 року вказана заява була залишена без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків.

28 січня 2019 року недоліки позовної заяви були усунуті позивачем.

Ухвалою суду від 01 лютого 2019 року провадження у справі відкрито, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Судове засідання призначено на 21 лютого 2019 року.

19.02.2019 року відповідач надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що декларантом підприємства ТОВ "КФ Строй Мастер" до сектору митного оформлення митного поста "Херсон-центральний" Митниці ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі через митного брокера ФОП ОСОБА_3 було подано митні декларації №№ UA508070/2018/001859 від 03.12.2018 року та UA508070/2018/001892 від 06.12.2018 року для здійснення митного оформлення товарів "народного споживання", країна походження Китай, ввезеного на виконання умов договору від 04.04.2017 року № CHUA17/04/04 між компанією YIWU UNIQUECN TRADING CO LIMITED та позивачем.

За результатами перевірки правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України митним органом було встановлено, що надані позивачем документи містили розбіжності, числові значення складових митної вартості товарів, які є обов'язковими при її обчисленні, не підтверджені документально та заявлено неповні відомості про митну вартість товарів. Зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов ч.1 ст.54 Митного кодексу України, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.

Однак, надані документи для підтвердження рівня митної вартості товару, не дали можливості відповідачу остаточно упевнитись в достовірності визначеної декларантом митної вартості товару, у зв'язку з чим було застосовано наявну в Митниці ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі інформацію щодо аналогічного (подібного) товару, митне оформлення яких вже здійснено. З урахуванням вищезазначеного відповідач зазначає, що оскаржувані рішення є такими, що прийняті обґрунтовано, а тому підстави для їх скасування відсутні.

20.02.2019 року від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з його перебуванням у судовому засіданні по іншій справі.

Ухвалою суду від 21.02.2019 року клопотання задоволено, розгляд справи відкладено на 06.03.2019 року.

Ухвалою суду від 06.03.2019 року, у зв'язку з необхідністю отримати додаткові докази, розгляд справи відкладено на 19.03.2019 року.

В судове засідання на вказану дату сторони з'явились.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, наведених в позові.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала на підставі доводів, наведених нею в відзиві на позов.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 04.04.2017 року ТОВ "КФ Строй Мастер" уклало контракт № CHUA17/04/04 з компанією YIWU UNIQUECN TRADING CO LIMITED, відповідно до якого продавець зобов'язується на умовах CIF Odessa/Chornomorsk/YUZHNIY продати, а покупець оплатити та прийняти "Товар" - товари загального вжитку в номенклатурі, кількості та цінах, згідно супровідних документів.

Щодо рішення відповідача № UA508070/2018/000118/2 від 03.12.2018 р. судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до умов вказаного контракту, специфікації №7 від 27.09.2018 року, транспортних документів та пакувального листа, позивач отримав товари загального вжитку згідно переліку, наведеного в зазначених документах.

Для здійснення митного оформлення товару поставленого за вказаним контрактом позивачем через представника ФОП ОСОБА_3 до сектору митного оформлення митного поста "Херсон - центральний " Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі 03.12.2018 р. було подано митну декларацію №UA508070/2018/001859, відповідно до якої митна вартість товару визначена позивачем за ціною контракту 309667,22 грн. (10972,25 доларів США).

Разом із митною декларацією, позивачем до митного оформлення були подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 04.04.2017 року №CHUA17/04/04, чотири доповнення до зовнішньоекономічного контракту (№7 від 27.09.2018 року, від 20.09.2018 року, від 01.12.2017 року, від 05.03.2018 року), пакувальний лист б/н від 27.09.2018 року, рахунок-фактура №512_20180927 від 27.09.2018 року, автотранспортна накладна №5263 від 13.11.2018 року, декларація про походження товару, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA508070/2018/001850 від 03.12.2018 року, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №500170/2018/000455 від 13.11.2018 року.

При здійсненні перевірки вказаної митної декларації за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (далі - АСАУР) виявлено ризики, а саме, сформовано перелік попереджень щодо декларанта та обов'язкових митних процедур, які полягали у необхідності перевірки достовірності декларування витрат на транспортування, посиленні контролю правильності визначення митної вартості товарів, витребуванні документів, які підтверджують митну вартість товарів та її складові.

Так, за результатами перевірки, відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів № UA508070/2018/000118/2 від 03.12.2018 року, п.7.1 та 7.2 контракту №CHUA17/04/04 від 04.04.2017 року пакування товару має відповідати специфікації до контракту (№7 від 27.09.2018 року) та містити відомості щодо назви товару. В результаті проведення митного огляду та фотографування товару відповідачем встановлено, що на маркуванні задекларованого товару артикули відрізняються від тих, які зазначені в специфікації, що не дозволяє ідентифікувати товар як предмет контракту. Також в оскарженому рішенні зазначено, що п.1.1 договору купівлі-продажу передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за цінами, згідно супровідних документів. У наданому до митного оформлення рахунку-фактурі від 27.09.2018 №512_20180927 відсутнє посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також банківські реквізити продавця.

У зв'язку з наявністю розбіжностей та невідповідностей у поданих документах, на виконання п.5 ст.54 МК України та на підставі ч. 3 ст. 53 МК України відповідачем було запропоновано ТОВ "КФ Строй Мастер" (згідно протоколу обробки №18074, а.с.104) надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: митну декларацію країни експорту, додаткові угоди до контракту.

Також повідомлено декларанта, що згідно з п.6 ст. 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

У відповідь на повідомлення митного органу стосовно надання додаткових документів, позивачем додатково були надані наступні документи: прайс-лист від постачальника (продавця); комерційна пропозиція.

03.12.2018 року Херсонською митницею ДФС України прийнято рішення №UA508070/2018/000118/2 про коригування митної вартості товарів, згідно якої митна вартість товару відкоригована у бік збільшення: за товаром №1-3037,50 дол. США, за товаром №2-3346,75 дол. США, за товаром №3-447,45 дол. США, за товаром №4-988,92 дол. США, за товаром №6-360,36 дол. США, за товаром №7-529,87 дол. США, за товаром №8-3699,08 дол. США, за товаром №9-598,55 дол. США, за товаром №11-1075,74 дол. США, за товаром №12-39,26 дол. США, за товаром №14-1050,39 дол. США, за товаром №15-730,71 дол. США, за товаром №18-348,00 дол. США, за товаром №17-24,77 дол. США, яке є предметом оскарження у даній справі.

Щодо рішення відповідача № UA508070/2018/000118/2 від 07.12.2018 р. судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до умов вказаного контракту, специфікації №8 від 12.10.2018 року, транспортних документів та пакувального листа позивач отримав товари загального вжитку згідно переліку, наведеного в зазначених документах.

Для здійснення митного оформлення товару поставленого за вказаним контрактом позивачем через представника ФОП ОСОБА_3 до сектору митного оформлення митного поста "Херсон - центральний " Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі 06.12.2018 р. було подано митну декларацію №UA508070/2018/001892, відповідно до якої митна вартість товару визначена позивачем за ціною контракту 639709,25 грн. (22866,64 доларів США).

Разом із митною декларацією, позивачем до митного оформлення були подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 04.04.2017 року №CHUA17/04/04, шість доповнень до зовнішньоекономічного контракту (№8 від 12.10.2018 року, від 20.09.2018 року, від 01.12.2017 року, від 05.03.2018 року, від 12.10.2018 року, від 05.11.2018 року), пакувальний лист б/н від 12.10.2018 року, рахунок-фактура №512_20181012 від 12.10.2018 року, коносамент WMS18093376, автотранспортна накладна №9470 від 30.11.2018 року, декларація про походження товару №512_20181012, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №500170/2018/000490 від 30.11.2018 року, банківський платіжний документ, що стосується товару №36 від 28.11.2018 року.

При здійсненні перевірки вказаної митної декларації за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (далі - АСАУР) виявлено ризики, а саме, сформовано перелік попереджень щодо декларанта та обов'язкових митних процедур, які полягали у необхідності перевірки достовірності декларування витрат на транспортування, посиленні контролю правильності визначення митної вартості товарів, витребуванні документів, які підтверджують митну вартість товарів та її складові.

Так, за результатами перевірки, відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів № UA508070/2018/000118/2 від 07.12.2018 року, пункту 3.1 поставка товару здійснюється на умовах CIF Южний (Україна). В ІНКОТЕРМС-2010 зазначено, що умови поставки CIF -"вартість, страхування, фрахт" застосовується для морського або внутрішнього водного транспорту та означає, що продавець здійснив поставку товару на борт судна або забезпечив надання товару, що вже поставлений таким чином і зобов"язаний укласти контракт (договір) перевезення й оплатити витрати на перевезення, необхідні для поставки товару до названого місця та за власний рахунок застрахувати вантаж з мінімальним покриттям. Відповідно до пункту 4.2 цього контракту не вказано, що витрати на транспортування та страхування повинні включатися до вартості товару.

Також, відповідачем звернуто увагу на те, що в коносаменті №WMS18093376 від 18.10.2018 року міститься відмітка, яка, відповідно до Конвенції ООН про морське перевезення вантажів 1978 року, вказує на те, що фрахт сплачується отримувачем.

Також, в рішенні зазначено, що п.7.1 та 7.2 контракту №CHUA17/04/04 від 04.04.2017 року пакування товару має відповідати специфікації до контракту (№8 від 12.10.2018 року) та містити відомості щодо назви товару. В результаті проведення митного огляду та фотографування товару відповідачем встановлено, що на маркуванні задекларованого товару артикули відрізняються від тих, які зазначені в специфікації, що не дозволяє ідентифікувати товар як предмет контракту.

Окрім цього в оскарженому рішенні зазначено, що в наданій до митного оформлення додатковій згоді б/н від 12.10.2018 року в лівій частині зазначено що 100% оплата здійснюється перед судозаходом до порту призначення, в правій на англійській мові вказано, що 100 % оплата здійснюється перед відвантаженням. Також, в інвойсі №512_20181012 від 12.10.2018 року вказано, що 100 % оплата повинна здійснюватися перед відвантаженням товару продавцем покупцю (за умовами CIF це відбувається тоді, коли товар завантажений на транспортний засіб в порту відвантаження, тобто 18.10.2018), але надане до митного оформлення платіжне доручення №36 від 28.11.2018 року свідчить про те, що 100% оплата здійснювалась 28.11.2018 року.

З огляду на вказане та на те, що документи надані ТОВ "КФ Строй Мастер" для здійснення митного оформлення та для підтвердження заявленої митної вартості не містять усіх необхідних відомостей стосовно складових митної вартості відповідачем на підставі ч. 3 ст. 53 МК України було запропоновано ТОВ "КФ Строй Мастер" надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: (згідно протоколу обробки №18147, а.с.53) надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: митну декларацію країни експорту, додаткові угоди до контракту, документи, що містять відомості про вартість страхування, документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Також повідомлено декларанта, що згідно з п.6 ст. 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

У відповідь на повідомлення митного органу стосовно надання додаткових документів, позивачем додатково були надані наступні документи: прайс-лист від постачальника (продавця); комерційна пропозиція.

07.12.2018 року Херсонською митницею ДФС України прийнято рішення №UA508070/2018/000118/2 про коригування митної вартості товарів, згідно якої митна вартість товару відкоригована у бік збільшення: за товаром №1-987,14 дол. США, за товаром №2-559,98 дол. США, за товаром №3-2671,69 дол. США, за товаром №4-200,45 дол. США, за товаром №5-3472,7 дол. США, за товаром №6-749,50 дол. США, за товаром №7-980,17 дол. США, за товаром №8-58,91 дол. США, за товаром №9-16794,56 дол. США, за товаром №10-428,71 дол. США, за товаром №11-1323,00 дол. США, яке є предметом оскарження у даній справі.

Вирішуючи питання про правомірність прийнятих відповідачем рішень №1,2 про коригування митної вартості товару, суд вказує про наступне.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами 4 та 5 статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

У відповідності до частини 3 статті 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 50 Митного кодексу України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 1 статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант який заявляє митну вартість товару зобов'язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

При декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.

Згідно з частиною 1 статтею 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з частиною 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частин 1, 2 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1-3 статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Разом з тим, відповідно до вимог статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Тобто, відповідно до норм Митного кодексу України, митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також згідно з частиною 6 вищевказаної статті, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов'язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Суд зазначає, що додаткові документи витребувані відповідачем протоколами обробки №18147 від 06.12.2018 року та 18074 від 03.12.2018 року, проте жодних зазначень про наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари відповідні протоколи не містять.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Щодо оскарженого рішення відповідача №1 суд зазначає наступне.

Так, однією з підстав для здійснення відповідачем спірного коригування митної вартості за рішенням №UA508070/2018/000118 від 03.12.2018 року стало те, що при огляді товарів відповідачем встановлено, що на пакуванні задекларованого товару артикули відрізняються від тих, які зазначені в специфікації.

Ухвалою суду від 06.03.2019 року від відповідача витребувано фотоматеріали на підтвердження його доводів.

На виконання зазначеної ухвали суду митним органом надано 5 фотознімків на яких зображено листок маркування з написами (переклад з російської): ганчірка для миття авто (2 фотознімки), килимок придверний (2 фотознімки), набір вішалок.

З приводу цього суд зазначає, що надані фотознімки (згідно зазначених у них товарів) відношення до митної декларації №UA508070/2018/001859, а отже й до рішення відповідача № UA508070/2018/000118/2 від 03.12.2018 р. не мають, оскільки в зазначеній декларації навіть про схожі товари не йдеться.

Доказів того, що надані фотознімки є підтвердженням правомірності рішення відповідача № UA508070/2018/000118/2 від 03.12.2018 р. суду не надано.

Натомість, в матеріалах справи наявна копія митної декларації №UA508070/2018/001859. Графа 40 зазначеної декларації містить наступне значення: "1801/UA508070/2018/001663 07/11/18/1".

Згідно Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651, графа 40 "Загальна декларація / Попередній документ" заповнюється, якщо заявленому за МД митному режиму передував iнший митний режим або поданню МД передувало оформлення, тимчасової або перiодичної МД. У графi зазначаються відомості про попередній документ, у тому числi той, який при оформленнi товару в митний режим, що передує заявленому, використовувався замiсть МД. Якщо товари, що декларуються, послiдовно розмiщувалися в кiлькох митних режимах, то в графi зазначаються відомості про МД або iнший документ, що використовувався замiсть МД, за якою (яким) цi товари розмiщувалися в останнiй митний режим, що передує заявленому.

Отже, графа "40" згаданої декларація містить вказівку на попередню митну декларацію цього ж товару. В даному випадку - митну декларацію №508070/2018/1663, подану позивачем до Одеської митниці ДФС. В матеріалах справи міститься Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, складений 13.11.2018 року за результатом огляду товарів вказаних в зазначеній декларації (а.с.105). Згідно акту опис, кількість маркування та вага брутто товарів відповідає даним митної декларації.

Тобто всі 18 найменувань товарів, зазначених в митній декларації №UA508070/2018/001859 вже пройшли митний контроль в рамках перевірки даних попередньої митної декларації №508070/2018/1663. Відповідно до якої суб'єктом владних повноважень - Одеською митницею ДФС у передбачений законодавством спосіб встановлено відповідність характеристик імпортованого товару даним наведеним у декларації.

З наведеного вбачається, що твердження відповідача про неможливість ідентифікувати товар як предмет контракту через відмінність артикулів на ньому від тих, що зазначені в специфікації є безпідставними та дійсності не відповідають.

Також суд критично оцінює посилання відповідача, як на підставу для коригування митної вартості товарів, на відсутність в рахунку-фактурі від 27.09.2018 року №512_20180927 посилання на контракт №CHUA17/04/04.

Пунктом 1.1. зазначеного договору передбачено, що покупець має оплатити та прийняти товар в номенклатурі, кількості та цінах зазначених в супровідних документах. Так, позивачем при митному оформленні товарів, окрім рахунку-фактури від 27.09.2018 року №512_20180927, що не містить посилання на контракт №CHUA17/04/04 подано, зокрема, специфікацію №7 від 27.09.2018 року, яка містить відповідне посилання та ціни в якій повністю відповідають, цінам зазначеним в рахунку - фактурі.

З огляду на викладене, відповідачем не наведено обґрунтованих доводів яким чином недолік оформлення рахунку-фактури від 27.09.2018 року №512_20180927 може свідчити на користь його твердження про заявлення ТОВ "КФ Строй Мастер" не повних відомостей про митну вартість та складові митної вартості товарів.

Окрім зазначеного, на думку суду наявність чи відсутність у рахунку-фактурі певних відомостей (реквізитів), зокрема, посилання на контракт, не може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, якщо з інших поданих декларантом документів можливо встановити такі дані.

У підсумку суд зазначає, що наведені відповідачем доводи, які стали підставою для прийняття Рішення №1 про коригування митної вартості товарів, є необґрунтованими.

Щодо Рішення №2 суд зазначає наступне.

Так, однією з підстав для здійснення відповідачем спірного коригування митної вартості за рішенням №UA508070/2018/000118/2 від 07.12.2018 року стало те, що при огляді товарів відповідачем встановлено, що на пакуванні задекларованого товару артикули відрізняються від тих, які зазначені в специфікації.

Ухвалою суду від 06.03.2019 року від відповідача витребувано фотоматеріали на підтвердження його доводів.

На виконання зазначеної ухвали суду митним органом надано 5 фотознімків на яких зображено листок маркування з написами (переклад з російської): ганчірка для миття авто (2 фотознімки), килимок придверний (2 фотознімки), набір вішалок.

Згідно декларації №UA508070/, позивачем задекларовано, окрім інших товарів: серветки для догляду за кузовом автомобіля з штучної замши, серветки з тканевого матеріалу для догляду за кузовом автомобіля з мікрофібри, гумові килимки, в асортименті з покриттям із синтетичної тканини, вішалки для одягу пластикові, в асортименті (набори по 4 шт. та 5 шт.).

Порівнявши назви товару на пакуванні (згідно фотознімків) та задекларовані, суд дійшов висновку, що опис товарів не є ідентичним (в декларації надано більш повний опис товару), проте лексичне значення найменувань на пакуванні та в декларації повністю співпадає (наприклад: "гумові килимки" є узагальненим описом "гумові килимки, в асортименті з покриттям із синтетичної тканини" так само як і поняття "набір вішалок" відносно поняття "вішалки для одягу пластикові, в асортименті (набори по 4 шт. та 5 шт."), що в свою чергу, надає контролюючому органу можливість ідентифікувати ввезені товари як предмет договору. Отже, твердження відповідача про протилежне дійсності не відповідає.

Окрім зазначеного, в матеріалах справи наявна копія Акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу за митної декларації №UA508070/2018/001892. Згідно акту за результатом огляду товарів вказаних в зазначеній декларації (а.с.54) опис, кількість маркування товарів відповідає даним митної декларації.

Також, при огляді товару здійснено розкриття вантажних місць. В результаті огляду розкритих місць та перевірки маркування встановлено, що товар за найменуванням відповідає заявленому у митній декларації та товаросупровідних документах.

З урахуванням наведеного, суд вважає безпідставним висновок відповідача, викладений в Рішенні №2, щодо відсутності можливості контролюючого органу ідентифікувати товар як предмет контракту.

Також, однією з підстав для здійснення відповідачем спірного коригування митної вартості стало встановлення ним тієї обставини, що в поданих декларантом документах містяться розбіжності, а саме: в поданому до митного оформлення контракті №CH-UA-17/04/04 від 04.04.2017 року згідно пункту 3.1 поставка товару здійснюється на умовах CIF, проте відповідно до п. 4.2 цього контракту не вказано, що витрати на транспортування та страхування включені до вартості товару. За умовами поставки витрати на транспортування та страхування повинні бути включені до вартості товару. Окрім цього, коносамент №WMS18093376 від 18.10.2018 року міститься відмітка "freight collect", яка, на думку позивача свідчить про оплату позивачем фрахту.

Надаючи оцінку вказаному доводу відповідача, суд зазначає, що відповідно до умов поставки CIF Инкотермс-2010, за якими постачався товар позивачу за контрактом CH-UA-17/04/04 від 04.04.2017 страхування товару є обов'язком продавця.

За офіційними правилами тлумачення торгівельних правил Інкотермс 2010 термін CIF (Вартість, страхування та фрахт") означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов'язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, проте ризик втрати чи пошкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, спричинені подіями, що виникають після здійснення поставки, переходять з продавця на покупця. За умовами терміну CIF на продавця покладається також обов'язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення.

Відповідно до частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються подальші витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України (пункт 5) та витрати на страхування цих товарів (пункт 7).

Враховуючи викладене, з огляду на визначені зовнішньоекономічним контрактом № CH-UA-17/04/04 від 04.04.2017 умови поставки, всі витрати із завантаження, пакування, транспортування та страхування товару вже є включеними продавцем у фактурну вартість товару, а тому додаткові витрати на страхування та транспортування товару до порту, згідно з вимогами частини десятої статті 58 МК України, Товариство не понесло. За таких обставин, вимоги Митниці про необхідність надання декларантом додаткових документів на підтвердження вказаних відомостей є неправомірними, а коригування митної вартості, заявленої Товариством, на цій підставі - необґрунтованим.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 14.08.2018 року по справі №821/1617/17.

Окрім зазначеного, факт поставки придбаного позивачем товару саме на умовах CIF додатково підтверджено специфікацією №8 до контракту та комерційним інвойсом №512_20181012 від 12.10.2018 року (а.с.41-42, 46-47).

Стосовно твердження митниці що відмітка "freight collect", свідчить про оплату позивачем фрахту суд зазначає наступне. Так, твердження щодо впливу вказаної розбіжності на митну вартість товару є помилковим, оскільки слова в коносаменті "Prepaid" і "Collect" означають у першому випадку, що фрахт оплачений у порту відправлення, а в другому - у порту призначення, що не впливає на митну вартість товару, так як поставка товару здійснювалась на умовах поставки CIF - Одеса та витрати з морського перевезення вантажу понесені продавцем товару та включені у ціну товару. Отже в даному випадку не має значення коли фактично продавець сплатив фрахт: у порту відправлення або у порту призначення, враховуючи, що вказаний платіж включений у ціну товару, що виставлена до сплати покупцю у поданих до митного оформлення інвойсах.

Відносно доводів відповідача про те, що оплата за поставлений товар здійснена позивачем 28.11.2018 року, а не 12.10.2018 року суд зазначає, що момент здійснення оплати жодним чином не впливає на задекларовану позивачем вартість товару, а тому як аргумент для здійснення коригування митної вартості використаний бути не може. Окрім зазначеного, здійснення перекладу змісту контракту та додаткових угод до нього з англійської не віднесено до компетенції митного органу.

Таким чином, відповідачем не наведено обґрунтованих доводів його твердження про заявлення ТОВ "КФ Строй Мастер" не повних відомостей про митну вартість та складові митної вартості товарів.

Відповідно до частини 2 статті 55 Митного кодексу України, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов'язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Як вбачається зі змісту графи 33 рішення №1, то за результатами проведеної консультації, митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу (митне оформлення аналогічного товару з аналогічною країною виробництва).

Так, нижче за текстом суд наводить перелік митних декларацій, на підставі яких відповідачем скориговано митну вартість товарів та свої коментарі з цього приводу:

- вартість товару №1 скориговано на підставі декларації №UA500020/2018/009648 - товар в наведеній декларації не є аналогічним товару №1 (розмір пледів у деклараціях різний), також різняться умови поставки CIF(постачання товару позивача) та CFR (постачання товару за декларацією №UA500020/2018/009648);

- вартість товару №2 скориговано на підставі декларації №UA807190/2018/22634 - декларації до суду не надано;

- вартість товару №3 скориговано на підставі декларації №UA500010/2018/20561 - товар в наведеній декларації не є аналогічним товару №3, також різняться умови поставки CIF(постачання товару позивача) та DAP (постачання товару за декларацією № UA500010/2018/20561);

- вартість товару №4 скориговано на підставі декларації №UA500010/2018/20564 - товар в наведеній декларації не є аналогічним товару №4, також різняться умови поставки CIF(постачання товару позивача) та DAP (постачання товару за декларацією № UA500010/2018/20564);

- вартість товару №6 скориговано на підставі декларації №UA500090/2018/010691 - з характеристик товару у декларації №UA500090/2018/010691 неможливо встановити, що мова йде про товар аналогічний задекларованому позивачем (позивач у специфікації зазначає про фото рамки 13*18 см, тоді як у декларації №UA500090/2018/010691 розмір та інши характеристики товару не зазначені), також різняться умови поставки CIF(постачання товару позивача) та DAP (постачання товару за декларацією № UA500090/2018/010691);

- вартість товару №7 скориговано на підставі декларації №UA500010/2018/20245 - товар в наведеній декларації не є аналогічним товару №7 (позивачем задекларовано трос буксирний, у декларації №UA500010/2018/20245 - канат);

- вартість товару №8 скориговано на підставі декларації №UA100110/2018/353744 - товар в наведеній декларації не є аналогічним товару №8 (позивачем задекларовано сушарку для білизни, дошку для прасування, у декларації №UA100110/2018/353744 - настільні кухонні сушарки та підставки для посуду), також різняться умови поставки CIF(постачання товару позивача) та FOB (постачання товару за декларацією №UA100110/2018/353744);

- вартість товару №9 скориговано на підставі декларації №UA500200/2018/009291 - товар в наведеній декларації не є аналогічним товару №7 (в декларації №UA500200/2018/009291 немає товару аналогічного товару №9 ані за кодом, ані за описом), умови поставки різняться;

- вартість товару №11 скориговано на підставі декларації №UA500090/2018/10354 - товар в наведеній декларації не є аналогічним товару №11 (позивачем задекларовано набори товарів, що додатково містять ножиці кухонні та овощечистки, які відсутні в декларації №UA500090/2018/10354), також різняться умови поставки CIF(постачання товару позивача) та CFR (постачання товару за декларацією №UA500090/2018/10354);

- вартість товару №12 скориговано на підставі декларації №UA500010/2018/020564 - товар в наведеній декларації не є аналогічним товару №12 (позивачем задекларовано щітки для унітазу, в декларації №UA500010/2018/020564 - окрім щіток, кісточки кухонні), також різняться умови поставки CIF(постачання товару позивача) та DAP (постачання товару за декларацією №UA500010/2018/020564);

- вартість товару №14 скориговано на підставі декларації №UA500020/2018/012622 - товар в наведеній декларації не є аналогічним товару №14 (позивачем задекларовано чашки з кераміки, в декларації №UA500020/2018/012622 йдеться про посуд в асортименті: чашки, піали, набори сільниці з перечницями й т.і.), також різняться умови поставки CIF(постачання товару позивача) та CFR (постачання товару за декларацією №UA500020/2018/012622);

- вартість товару №15 скориговано на підставі декларації №UA500200/2018/009146 - з характеристик товару у декларації №UA500200/2018/009146 неможливо встановити, що мова йде про товар аналогічний задекларованому позивачем (позивач у специфікації зазначає про ножі кухонні 20*9см, 19*5,9 см, 24*13см, тоді як у декларації №UA500200/2018/009146 розмір та інші характеристики товару не зазначені);

- вартість товару №18 скориговано на підставі декларації №UA500200/2018/008556 - товар №18, на думку суду, дійсно є аналогічним товару в декларації №UA500200/2018/008556;

- вартість товару №17 скориговано на підставі декларації №UA500010/2018/020756 - товар в наведеній декларації не є аналогічним товару №17 (позивачем задекларовано сита з ручкою, в декларації №UA500010/2018/020756 йдеться про сита-кружки в упаковці, також різняться умови поставки CIF(постачання товару позивача) та CPT (постачання товару за декларацією №UA500010/2018/020756).

З аналізу викладеного вбачається, що з усього переліку товарів лише 1 (товар №18) є аналогічним товару в декларації на підставі даних якої здійснено коригування його митної вартості. Всі інші товари є товарами відмінними за умовами поставки та описом.

Також в графі 33 Рішення №1 зазначено, що попередні методи не застосовуються з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: - за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів; - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; - на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; - на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару.

Проте, суд вказує, що вказана графа оскаржуваного рішення не містить інформації - який саме товар було використано в якості джерела інформації, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо. Та, найголовніше - товари, інформація щодо митної вартості за якими взята відповідачем за основу при коригуванні митної вартості товарів позивача не є аналогічними (окрім товару №18).

Щодо рішення відповідача №2. Як вбачається зі змісту графи 33 зазначеного рішення, то за результатами проведеної консультації, митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу (митне оформлення аналогічного товару з аналогічною країною виробництва).

Так, нижче за текстом суд наводить перелік митних декларацій, на підставі яких відповідачем скориговано митну вартість товарів та свої коментарі з цього приводу:

- вартість товару №1 скориговано на підставі декларації №UA100110/2018/353744 - товар в наведеній декларації не є аналогічним товару №1 (позивачем задекларовано сушарку для білизни, у декларації №UA100110/2018/353744 - настільні кухонні сушарки та підставки для посуду), також різняться умови поставки CIF(постачання товару позивача) та FOB (постачання товару за декларацією № UA100110/2018/353744);

- вартість товару №2 скориговано на підставі декларації №UA500090/2018/10354 - товар в наведеній декларації не є аналогічним товару №2 (позивачем задекларовано терки для овочів в асортименті, в декларації №UA500090/2018/10354 йдеться про штопори, часникодавки, вінчики для відбивання м'яса й т.і.), також різняться умови поставки CIF(постачання товару позивача) та CFR (постачання товару за декларацією №UA500090/2018/10354);

- вартість товару №3 скориговано на підставі декларації №UA500020/2018/009648 - товар в наведеній декларації не є аналогічним товару №3 (розмір пледів у деклараціях різний), також різняться умови поставки CIF(постачання товару позивача) та CFR (постачання товару за декларацією №UA500020/2018/009648);

- вартість товару №4 скориговано на підставі декларації №UA100010/2018/157508 - товар в наведеній декларації не є аналогічним товару №4 (товар зазначений в декларації №UA100010/2018/157508 має додаткові характеристики: висока стійкість до подряпин, також позивачем ввезено кружки, тоді як в декларації №UA100010/2018/157508 йдеться про керамічний посуд взагалі), також різняться умови поставки CIF(постачання товару позивача) та CPT (постачання товару за декларацією №UA100010/2018/157508), та найголовніше різними є країни -експортери;

- вартість товару №5 скориговано на підставі декларації №UA807190/2018/21770 - декларації до суду не надано;

- вартість товару №6 скориговано на підставі декларації №UA807190/2018/18469 - декларації до суду не надано;

- вартість товару №7 скориговано на підставі декларації №UA112090/2018/003344 - товар в наведеній декларації не є аналогічним товару №7 (позивачем задекларовано вішалки для одягу пластикові в асортименті, у декларації №UA112090/2018/003344 - речі домашнього вжитку з ПВХ: прищіпки, стаканчики для зубних щіток та вішалки для одягу);

- вартість товару №8 скориговано на підставі декларації №UA110150/2018/227549 - товар в наведеній декларації не є аналогічним товару №7 (в декларації №UA110150/2018/227549 йдеться про чайники для заварювання, позивачем задекларовано за аналогічним кодом вішалки для костюмів;

- вартість товару №9 скориговано на підставі декларації №UA100110/2018/331223 - товар в наведеній декларації не є аналогічним товару №9 (позивачем задекларовано гумові килимки з покриттям із синтетичної тканини, в декларації UA100110/2018/331223 йдеться про килимки для підлоги з вулканізованої гуми), також різняться умови поставки CIF(постачання товару позивача) та CPT (постачання товару за декларацією № UA100110/2018/331223);

- вартість товару №10 скориговано на підставі декларації №UA500200/2018/9611 - декларації до суду не надано;

- вартість товару №11 скориговано на підставі декларації №UA500040/2018/10859 - товар в наведеній декларації не є аналогічним товару №1 (позивачем задекларовано салфетки для догляду за кузовом автомобіля з штучної замши, в декларації № UA500040/2018/10859 йдеться про серветку з нетканого матеріалу для миття автомобілів, матеріали серветок різні), також різняться умови поставки CIF(постачання товару позивача) та CFR (постачання товару за декларацією № UA500040/2018/10859).

З аналізу викладеного вбачається, що з усього переліку товарів жоден не є аналогічним товару в деклараціях на підставі даних яких здійснено коригування їх митної вартості. Всі товари є товарами відмінними за умовами поставки та описом (в одному випадку й за країною експортером).

Також в графі 33 Рішення №1 зазначено, що попередні методи не застосовуються з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: - за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів; - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; - на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; - на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару.

Проте, суд вказує, що вказана графа оскаржуваного рішення не містить інформації - який саме товар було використано в якості джерела інформації, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо. Та, найголовніше - товари, інформація щодо митної вартості за якими взята відповідачем за основу при коригуванні митної вартості товарів позивача не є аналогічними.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що відповідачем не надано переконливих доказів, які підтверджують правомірність прийняття ним оскаржених рішень №1 та №2 щодо коригування митної вартості. Натомість, на думку суду, надані позивачем до митного оформлення документи спростовують сумніви щодо достовірності поданих декларантом відомостей про митну вартість товару та/або неправильності обрання позивачем методу визначення та обчислення митної вартості товару.

Враховуючи, що позивачем у відповідності до вимог митного законодавства для підтвердження заявленої митної вартості товару було подано до митного органу всі необхідні для цього документи та митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішень митного органу про коригування митної вартості товарів № UA508070/2018/000118/2 від 03.12.2018 р. та № UA508070/2018/000118/2 від 07.12.2018 р.

Судові витрати розподілити відповідно ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 205, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, адреса: 73000, м. Херсон, вул. Гоголя, 13) № UA 508070/2018/000118/2 від 03.12.2018 р. про коригування митної вартості товарів.

Визнати протиправним та скасувати рішення Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, адреса: 73000, м. Херсон, вул. Гоголя, 13) № UA 508070/2018/000118/2 від 07.12.2018 р. про коригування митної вартості товарів.

Стягнути з Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, адреса: 73000, м. Херсон, вул. Гоголя, 13) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційна фірма Строй Мастер" (, адреса: 73000, м. Херсон, вул. Стрітенська, 21А) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3842 (три тисяча вісімсот сорок дві) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 25 березня 2019 р.

Суддя Ковбій О.В.

кат. 108020200