Справа № 166/1571/18
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/2874/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Гінди О.М., Мікули О.І.,

з участю секретаря Федчук М.Р.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Волосячик Анни Сергіївни на рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 01 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Волосячик Анни Сергіївни про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

суддя в 1-й інстанції - Фазан О.З.,

час ухвалення рішення - 01.02.2019 року, 13:18 год.,

місце ухвалення рішення - смт. Ратне,

дата складання повного тексту рішення - 01.02.2019 року,

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовом до поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Волосячик Анни Сергіївни (далі - відповідач) про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії НК №998690 від 04.12.2018 року за ч.1 ст. 126 та ч.6 ст. 121 КУпАП протиправною та її скасування.

Рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 01 лютого 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова виносилась з дотриманням норм чинного законодавства, а судом першої інстанції порушено принцип змагальності та не витребувано доказів для правильного вирішення справи по суті.

В судовому засіданні позивач та його представник апеляційну скаргу заперечили, просять рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, і оскільки його явка в суді апеляційної інстанції не є обов'язковою, апеляційний розгляд справи проведено у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Постановою серії НК № 998690 від 04.12.2018 року, винесеною відповідачем, на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст. 126, ч.6 ст. 121 КУпАП.

Як вбачається з цієї постанови, 04 грудня 2018 року в 00 год.58 хв. на автодорозі М 06 Київ- Чоп 312 км позивач керував автомобілем з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1 ПДР, а також не пред'явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п.2.1б ПДР.

Щодо правомірності винесення постанови апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3,5-6 ст. 121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст. 122, ч.1 ст. 123, ст.ст. 124-1 - 126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.3 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Згідно з ч.2,4 ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

Стаття 258 КУпАП містить вичерпний перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте рішення.

Особі порушника були роз'яснені його права, він не заявляв вимогу про залучення захисника чи долучення будь яких доказів.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, постанова складена на місці вчинення правопорушення, як це передбачено вимогами чинного законодавства у сфері правил дорожнього руху.

Крім того, колегія суддів, вивчивши матеріали справи та зважаючи на диск, долучений до матеріалів справи відповідачем, не вбачає порушень процедури при складенні постанови та при розгляді адмінматеріалів інспектором поліції.

Щодо суті самого порушення позивачем Правил дорожнього руху, колегія суддів зазначає.

Згідно ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

До апеляційної скарги відповідачем було долучено диск із записом з нагрудних камер працівників поліції, з якого чітко встановлено, що при складанні постанови про адміністративне правопорушення особа порушника назвалась ОСОБА_1. У відповідача не було підстав вносити в постанову інші дані про особу порушника, а тому суд не бере до уваги твердження позивача про умисні дії працівника поліції щодо фальсифікування постанови про адміністративне правопорушення.

Судом першої інстанції було заслухано як свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та встановлено, що за кермом транспортного засобу був та правопорушення вчинив саме ОСОБА_6

Крім того, відповідно до вироку Севського районного суду Брянської області Російської Федерації ОСОБА_6 притягнутий до кримінальної відповідальності за використання паспорта України позивача - ОСОБА_1

Більше того, як встановлено постановою Ратнівського районного суду Волинської області від 04 березня 2019 року, встановлено, що ОСОБА_1 04.12.2018 року о 00 год. 58 хв. за кермом автомобіля "Mercedes-Benz Е320", р.н.з. НОМЕР_1 не перебував. Разом з тим, з показань свідків вбачається, що ОСОБА_1 знаходився в цей час вдома., а транспортним засобом керував його рідний брат ОСОБА_6 Таким чином адміністративний протокол складено на особу, яка не керувала транспортним засобом на момент його зупинення, у зв'язку з чим ОСОБА_1 не є суб'єктом даного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.

Таким чином, на час винесення оскаржуваної постанови відповідач діяв в межах чинного законодавства та правомірно виніс постанову, проте із встановлених судом обставин, про які відповідач знати не міг, вбачається, що постанова про накладення адміністративного стягнення винесена не щодо особи правопорушника, а щодо іншої особи, а тому така підлягає скасуванню у зв'язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 та ч.6 ст. 121 КУпАП.

Покликання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду колегія суддів відхиляє, так як судом першої інстанції вірно встановлено, що копію оскаржуваної постанови позивач отримав засобами поштового зв'язку лише 10.10.2018 року.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність зміни рішення суду першої інстанції в частині мотивів задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 272,286,308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Волосячик Анни Сергіївни задовольнити частково.

Рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 01 лютого 2019 року у справі № 166/1571/18 - змінити в частині викладення мотивів задоволення позову.

В решті рішення залишити без змін

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. М. Гінда
О. І. Мікула
Повний текст постанови виготовлений 27 березня 2019 року.