Справа № 2540/3246/18
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2540/3246/18 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Дяков В.І., Суддя-доповідач Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року в справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Управління Держпраці у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління Держпраці у Чернігівській області (далі по тексту - Держпраці) в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу № 25-03-012/0556/243 від 13.09.2018 року.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року в задоволенні зазначеного адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3, згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, є фізичною особою - підприємцем, здійснює діяльність згідно: Код КВЕД 49.31 Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення (а.с.20).

20.08.2018 року, враховуючи інформацію службової записки начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Держпраці ОСОБА_4, відповідно до окремого доручення Голови Держпраці від 24.07.2018 року №173/4.1-18, посадовою особою відповідача прийнято рішення про проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_3 щодо додержання законодавства про працю в частині використання найманої праці без належного оформлення трудових відносин (а.с.36).

На підставі наказу Держпраці від 20.08.2018 року № 238 та направлення на перевірку від 20.08.2018 року № 958, головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_5 доручено провести інспекційне відвідування позивача на предмет додержання законодавства про працю в частині використання найманої праці без належного оформлення трудових відносин (а.с.37-38).

З 22 по 23 серпня 2018 року посадовими особами відповідача було проведене інспекційне відвідування позивача.

За результатом вказаного інспектування встановлено порушення позивачем ч. 3 ст. 24 КЗпП України, про що складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю від 23.08.2018 № 25-03- 012/0556 (а.с.39-42).

Так, відповідачем було встановлено, що 22.08.2018 року близько 14.00 години встановлено, автотранспортним засобом, номер НОМЕР_1, на маршруті загального користування автобусу № 16, що здійснює пасажирські перевезення від зупинки «БАМ» до зупинки « 273 кв військове містечко № 12» м. Прилуки Чернігівської області, трудову функцію водія здійснював ОСОБА_6

Зауваження (заперечення) щодо проведеного інспекційного відвідування від позивача не надходили. Складений за його результатами акт підписаний позивачем без зауважень.

23.08.2018 ФОП ОСОБА_3 надав трудовий договір з найманим працівником ОСОБА_6 від 22.08.2018 року. Згідно п. 1,2 трудового договору ОСОБА_6 прийнятий на роботу водієм автранспортних засобів з 22 серпня 2018 року.

Повідомлення про прийняття працівника (ОСОБА_6) на роботу подано ФОП ОСОБА_3 до ДФС України 22.08.2018 о 16 год. 25 хв., про що свідчить квитанція № 2 за результатами обробки документа, який доставлено до Прилуцької ОД1И ГУ ДФС у Чернігівській області (а.с.18 на звороті).

Начальником Держпраці Дорошенком С.В. 13.09.2018 розглянуто справу про накладення штрафу на підставі акту інспекційного відвідування від 23.08.2018 року № 25-03-012/0556 та на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України, за фактичний допуск працівника ОСОБА_6 до роботи без оформлення трудового договору (ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України) винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 25-03-012/0556/243 від 13.09.2018 року на ФОП ОСОБА_3 у розмірі 111 690 грн. (а.с.46) (далі по тексту - оскаржувана постанова).

Позивач, вважаючи протиправною оскаржувану постанову, звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_6 перебував в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3 та був допущений до роботи без укладення трудового договору оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Кодексом законів про працю України (далі по тексту - КЗпП України), Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 (далі - Порядок № 295) та Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 із змінами (далі - Порядок № 509).

Згідно з пунктами 1, 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, крім іншого, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю. Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно частини 4 статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю).

Частиною 3 статті 6 вищевказаного Закону суб'єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Згідно зі статтею 12 Конвенції Міжнародної організації праці № 81 інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції, та здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються. Згідно зі ст. 16 вказаної Конвенції інспекції на підприємствах проводяться так часто і так ретельно, як це необхідно для забезпечення ефективного застосування відповідних правових норм.

Відповідно до правових положень Порядку № 295 інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад (далі органи контролю), посадовими обов'язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - контрольні повноваження).

Згідно з п. 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад).

Підпунктом 3 пункту 5 Порядку № 295 встановлено, що інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1,2, 4 - 7 цього пункту.

Згідно з нормами пункту 19 Порядку № 295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складають акт, і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Пунктом 20 Порядку № 295 визначено, що акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акту залишається в об'єкта відвідування.

Пункт 21 Порядку № 295 передбачує, що у разі, якщо об'єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід'ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об'єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Форма акта інспекційного відвідування затверджена наказом Міністерства соціальної політики України 18.08.2017 №1338. Форма акта містить зміст положення пункту 21 Порядку № 295 щодо строків подання зауважень до акту (не пізніше трьох робочих днів з дати його підписання), а також вказівку на те, що зауваження подаються окремо.

Пункт 27 Порядку № 295 вказує, що у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування, після розгляду зауважень об'єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; при укладенні контракту; у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); при укладенні трудового договору з фізичною особою; в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст. 265 КЗпП України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відповідно до абз.2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Так, абз.8 частини 2 статті 265 КЗпП України встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що ОСОБА_6 був допущений ФОП ОСОБА_3 до роботи 22.08.2018 року з 06 години 30 хвилин без укладення трудового договору, без оформлення наказу чи розпорядження власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що є порушенням частини статті 24 КЗпП України, а оформлення трудових відносин та повідомлення про прийняття працівника на роботу позивач почав здійснювати лише після виявлення порушення інспекторами праці.

Відповідно до пункту 4 Положення про Управління Держпраці у Чернігівській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2018 № 84, Управління відповідно до покладених на нього завдань: накладає у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Управління Держпраці.

Механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною 2 статті 265 КЗпП України та частинами 2 - 7 статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначений Порядком № 509.

Відповідно до п. 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Справа про накладення штрафу розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд (п.4). Рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу приймається уповноваженою особою не пізніше ніж через 10 днів з дати складання акту про виявлені порушення (п.3).

31.08.2018 року начальником Управління Держпраці у Чернігівській області Дорошенком С.В. прийнято рішення № 214 щодо розгляду справи про накладення штрафу (а.с.43).

Пунктом 6 вищевказаного Порядку передбачено, що про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам.

З матеріалів справи вбачається, що повідомлення Управління Держпраці у Чернігівській області від 04.09.2018 за вих. № 10-04/5074 про призначення розгляду справи за фактом порушення позивачем трудового законодавства на 14 год. 30 хв. 13.09.2018 направлено рекомендованим листом 05.09.2018 та вручено позивачу 06.09.2018. Розгляд справи проводився в присутності уповноваженого представника позивача (а.с.44 на звороті).

На підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України за фактичний допуск працівника - ОСОБА_6 до роботи без оформлення трудового договору винесено постанову про накладення штрафу № 25-03-012/0556/243 від 13.09.2018 про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_3 у розмірі 111 690 грн. Постанова про накладення штрафу вручена уповноваженому представнику позивача 13.09.2018 року (а.с.46).

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що ОСОБА_6 з 06 год. 30 хв. 22.08.2018 року перебував в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3 та був допущений до роботи без укладення трудового договору оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, а тому відповідачем правомірно накладено штраф на позивача за порушення норм чинного законодавства.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, надано обґрунтовані доводи прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу № 25-03-012/0556/243 від 13.09.2018 року, а тому позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В.В.