Справа № 200/2806/19-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2019 р. Справа№200/2806/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, 87553, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Новоросійська, 8/10)

до Головного управління ДФС у Донецькій області (, 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької дивізії, 114)

про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі та вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі та вимушеного прогулу у сумі 101113 грн. 08 коп.

Ухвалою суду від 1 березня 2019 року було прийнято до провадження позовну заяву, відкрито провадження в адміністративній справі № 200/2806/19-а за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

28 березня 2019 року суд ухвалою відмовив у задоволенні заяви відповідача про розгляд справи № 200/2806/19-а в порядку загального позовного провадження.

За правилами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постановою Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року по справі № 805/3875/16-а її позовні вимоги задоволенні частково та, зокрема, поновлено її на посаді першого заступника начальника Державної податкової інспекції у Петровському районі м. Донецька Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області з 23 липня 2016 року із виплатою на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 14 вересня 2016 року по 12 квітня 2017 року в сумі 38774 грн. 19 коп. Судове рішення в частині поновлення на посаді та стягнення середньо заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 5671 грн. звернено до негайного виконання. У той самий час її поновлено на посаді лише 24 вересня 2018 року, тобто порушенням строків, встановлених судовими рішеннями, що порушує права позивача та відповідно до норм Кодексу законів про працю України є підставою для виплати на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на посаді та сплаті середнього заробітку.

Відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву позивача, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог позивача та просив суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі, посилаючись на те, що ГУ ДФС України не порушувало право позивача в частині своєчасного поновлення на посаді та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки після надходження наказу ДФС України відповідачем було видано власний наказ лише про оголошення наказу ДФС, яким позивач поновлено на роботі. Також, відповідач заперечив проти зазначеного у позовній заяві розрахунку середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на посаді. Зокрема, відповідач зауважив, що середньоденну заробітну плату позивача для виплат при звільненні з посади першого заступника начальника ДПІ у Петровському районі м. Донецька ГУ ДФС у Донецькій області визначено у постанові Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року по справі № 805/3875/16-а у сумі 263 грн. 77 коп., у той час як у позові середньоденна зарплата визначена позивачем у сумі 308 грн. 44 коп. з посиланням на довідку від 29 грудня 2018 року № 580/05-99-05-02-21а. При цьому відповідач зауважив, що зазначена довідка містить інформацію про середньомісячну заробітну плату позивача станом на 1 січня 2019 року на посаді начальника Кальміуської ДПІ Маріупольського управління Головного управління ДФС у Донецькій області, тобто не на посаді, з якої позивача звільнено. Крім того, відповідач заперечив щодо періоду обчислення вимушеного прогулу, зазначивши, що період вимушеного прогулу позивача слід вважати не по 24 вересня 2018 року, а по 23 вересня 2018 року включно, оскільки з 24 вересня 2018 року ОСОБА_1 вже приступила до виконання обовязків першого заступника начальника ДПІ у Петровському районі м. Донецька ГУ ДФС у Донецькій області. Також, відповідач зазначив щодо помилкового розрахунку кількості робочих днів у травні та серпні 2017 року, а саме 20 та 221 днів, замість 19 та 21 день відповідно, що зазначено у прозові. Отже, відповідач зазначив, що загальна кількість робочих днів за період з 13 квітня 2017 року по 23 вересня 2018 року складає 359 робочих днів, а не 357 як визначено у позові. Тож, з врахуванням вищезазначених зауважень, виплата за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді за період з 13 квітня 2017 року по 23 вересня 2018 року за розрахунком відповідача складає 94693 грн. 43 коп. (359 днів * 263 грн. 77 коп.) та з відрахуванням податків та зборів 76228 грн. 21 коп.

За таких обставин, предметом спору у даній справі фактично є розрахунок суми виплати за час затримки виконання рішення суду про поновлення позивача на посаді.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, третя особа - Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення коштів задоволено частково, а саме:

визнано протиправним та скасовано Наказ Державної фіскальної служби України № 2702-о від 22 липня 2016 року «Про звільнення ОСОБА_1С.»;

поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Державної податкової інспекції у Петровському районі м. Донецька Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області з 23 липня 2016 року;

зобовязано Державну фіскальну службу України працевлаштувати ОСОБА_1 на посаду, рівнозначну посаді першого заступника начальника Державної податкової інспекції у Петровському районі м. Донецька Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області;

стягнуто з Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (, юридична адреса: 87515, Донецька область, місто Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, місце реєстрації: 86100, АДРЕСА_1; фактичне місце проживання: 87515, АДРЕСА_2) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14 вересня 2016 року по 12 квітня 2017 року в сумі 38 774 (тридцять вісім тисяч сімсот сімдесят чотири) гривні 19 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Також, зазначену постанову суду в частині поновлення на посаді та стягнення середньої заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 5 671 грн. звернуто до негайного виконання.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 серпня 2017 року апеляційні скарги Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Державної фіскальної служби України задоволено частково та змінено постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року у справі № 805/3875/16-а за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, третя особа - Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу,поновлення на посаді, стягнення коштів. Так, абзац п'ятий резолютивної частини постанови Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року додано словами наступного змісту: «з відрахуванням обов'язкових платежів та урахуванням виплачених сум при звільненні». В іншій частині зазначене рішення суду залишено без змін.

Під час вирішення адміністративної справи № 805/3875/16-а судом було, зокрема, встановлено, що ОСОБА_1 проходила службу у Державній податковій інспекції у Петровському районі м. Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області на посаді першого заступника начальника Державної податкової інспекції у Петровському районі м. Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області.

Також, вирішуючи питання щодо обчислення середнього заробітку, судом на підставі наданої довідки Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 13 січня 2017 року встановлено, що у лютому 2016 року ОСОБА_1 нараховано грошове забезпечення у розмірі 5355 грн. 98 коп., у березні 2016 року 5986 грн. 01 коп. Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 20 липня 2015 року № 10846/0/14-15/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік» кількість робочих днів у лютому 2016 року становить 21 дні, у березні 2016 року 22 дні. Так, середньомісячна заробітна плата обчислена судом склала: 5355,98 грн. (лютий 2016 року) + 5986,01 грн. (березень 2016 року): 2 = 5671 грн.

Відповідно, середньоденна заробітна плата позивача склала 263 грн. 77 коп. (5355 грн. 98 коп. (лютий 2016 року) + 5986 грн. 01 коп. (березень 2016 року) : 43 робочі дні за два місяці (21 робочий день у лютому 2016 року та 22 робочі дні у березні 2016 року).

В силу положень частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року не доказуються при розгляді даної справи, а тому воно має преюдиційне значення.

Судом встановлено, що на виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року у справі № 805/3875/16-а, з урахуванням постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 серпня 2017 року у справі № 805/3875/16-а наказом Державної фіскальної служби України від 7 вересня 2018 року № 1610-о «Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1С.» скасовано наказ Державної фіскальної служби України від 22 липня 2016 року № 2702-о «Про звільнення ОСОБА_1С.», поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Державної податкової інспекції у Петровському районі м. Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області з 23 липня 2016 року. одночасно, згідно зазначеного наказу уповноважено начальника Головного управління ДФС у Донецькій області здійснити стосовно першого заступника начальника ДПІ у Петровському районі м. Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області ОСОБА_1 заходи щодо забезпечення її працевлаштування відповідно до вимог Закону України «Про державну службу» та Кодексу законів про працю України.

Наказом Головного управління ДФС у Донецькій області від 24 вересня 2018 року № 295-о «Про оголошення наказу ДФС України від 07.09.2018 № 1610-о «Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1С.» оголошено наказ Державної фіскальної служби України від 7 вересня 2018 № 1610-о «Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_2С.» та визнано позивача такою, що поновлена на посаді першого заступника начальника ДПІ у Петровському районі м. Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області з 23 липня 2016 року. Згідно зазначеного наказу судом також встановлено, що ОСОБА_1 допущено до роботи з 24 вересня 2018 року.

Згідно наказу Головного управління ДФС у Донецькій області від 2 листопада 2018 року № 374-о «Про призначення ОСОБА_1С.» позивача призначено в порядку переведення із Державної податкової інспекції у Петровському районі м. Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області на посаду начальника Кальміуської державної податкової інспекції Маріупольського управління.

Також, наказом Головного управління ДФС у Донецькій області від 2 листопада 2018 року № 373-о було оголошено наказ ДФС України від 2 жовтня 2018 року № 1793-о «Про звільнення ОСОБА_1С.» та вирішено вважати позивача такою, що звільнена з посади першого заступника начальника Державної податкової інспекції у Петровському районі м. Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області.

На запит позивача від 23 жовтня 2018 року Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області надано інформацію про виплату на її користь суму середнього заробітку у розмірі 38774 грн. 19 коп. з відрахуванням обовязкових платежів та урахуванням сум виплачених при звільненні, а саме:

утримана сума виплаченої компенсації за 33 дні невикористаної відпустки 5621 грн. 88 коп.;

утримана сума виплати при скороченні штатів 5125 грн. 56 коп.;

утримана сума виплачена у квітні 2017 року по виконавчому листу 5671 грн.;

утримано податок з доходів фізичних осіб 18% - 4024 грн. 04 коп.;

утримано військовий збір 1,5% - 335 грн. 34 коп.;

Отже, фактично сплачена сума на картковий рахунок ОСОБА_1 за інформацією, викладеній у вищезазначеному листі, склала 23667 грн. 37 грн.

14 листопада 2018 року позивач звернулась на адресу Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області із заявою, у якій просила у порядку статей 235, 236 Кодексу законів про працю України (надалі КЗпП України) просила здійснити виплату у розмірі середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 12 квітня 2017 року по 24 вересня 2018 року.

У відповідь, листом від 15 листопада 2018 року № 7783/10/05-19-03 позивача було поінформовано, що постановою Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року по справі № 805/3875/16-а прийнято рішення про стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 14 вересня 206 року по 12 квітня 2017 року, яке було виконано в повному обсязі. Отже, за відсутності надходження до ОДПІ інших рішень щодо стягнення середнього заробітку, позивачеві фактично відмовлено у задоволенні вимог її заяви.

Відповідно до положень статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у звязку з повідомленням про порушення вимог Закону України Про запобігання корупції іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, згідно умов частини 7 статті 235 КЗпП України підлягає негайному виконанню.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов'язковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні.

Відповідно до пункту 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року Про практику розгляду судами трудових спорів, належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов'язків.

Отже, аналіз зазначених правових норм, дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов'язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов'язок полягає у тому, що у роботодавця обов'язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.

Як встановлено судом раніше, постанова суду Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року в частині поновлення на посаді та стягнення середньої заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 5 671 грн. звернуто до негайного виконання. Як вбачається зі змісту зазначеного рішення, його вступна та резолютивна частини рішення були проголошені в судовому засідання за участі представників сторін: представника позивача - ОСОБА_3 за довіреністю, представника відповідача 1 ОСОБА_4 за довіреністю, представника відповідача 2 ОСОБА_5 за довіреністю представника відповідача 3 ОСОБА_6 за довіреністю.

У той же час, як встановлено судом та підтверджено наявними матеріалами справи на виконання зазначеного судового рішення позивача було поновлено на роботі наказом ДФС від 7 вересня 2018 року та наказом ГУ ДФС у Донецькій області від 24 вересня 2018 року та фактично допущено до роботи лише з 24 вересня 2018 року.

Отже, період з 13 квітня 2017 року по 23 вересня 2018 року включно є часом затримки в поновленні позивача на посаді згідно з рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року. Суд погоджується з позицією відповідача, викладеній у його відзиві щодо обчислення граничного строку періоду затримки виконання судового рішення саме 23 вересня 2018 року включно, оскілки наявними матеріалами справи підтверджено, що 24 вересня 2018 року позивач приступила до роботи.

Статтею 236 КЗпП України встановлено, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Таким чином, підставою для виплати незаконно звільненому працівнику середнього заробітку є встановлений судом факт затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення про поновлення на роботі. Рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Отже, враховуючи те, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року в частині поновлення позивача на роботі допущено до негайного виконання, проте зазначене рішення виконано ДФС України шляхом прийняття наказу від 7 вересня 2018 та позивача допущено до роботи лише з 24 вересня 2018 року , суд доходить висновку про наявність у позивача відповідно до положень статті 236 КЗпП України права на виплату йому середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення.

Жодні заперечення відповідача судом визнаються незмістовними, оскільки добровільне виконання рішення суду відповідачами це їх законодавчо встановлений обовязок, який не є похідним від дій позивача (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), якого поновлено на роботі.

Визначаючи розмір середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Як зазначалось судом раніше, постановою Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року була визначена середньоденна заробітна плата позивача в розмірі 263 грн. 77 коп. При цьому, суд не приймає доводи позивача щодо розміру середньоденної заробітної плати у сумі 308 грн. 44 коп., оскільки зазначена сума обрахована позивачем на підставі довідки від 29 грудня 2018 року, у якій відображено її доходи станом на 1 січня 2019 року на іншій посаді начальника ДПІ.

Також, суд зазначає, що відповідно до норми тривалості робочого часу, встановленого на 2017 рік (лист Мінсоцполітики від 5 серпня 2016 року № 11535/0/14-16/13) у квітні 2017 року (з 13 квітня) 11 робочих днів, у травні та червні по 20 робочих днів, у липні 21, у серпні 22, у вересні-жовтні по 21 робочий день, у листопаді 22, у грудні 21. У січні 2018 року кількість робочих днів становила 21 день, у лютому 20, в березні 21, в квітні-червні по 20 днів, в липні-серпні по 22 та у вересні (по 23 число включно) 15 робочих днів. Таким чином, суд погоджується із доводами відповідача, що загальна кількість днів затримки виконання судового рішення становила 359 днів.

Таким чином, враховуючи період затримки виконання вказаної постанови суду, сума середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі складає 94693 грн. 43 коп. (359 днів х 263 грн. 77 коп.). Вказана сума підлягає стягненню на користь позивача з урахуванням належних відрахувань з Головного управління ДФС у Донецькій області, у якого безпосередньо перебуває у трудових відносинах позивач.

За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у сумі 1101 грн. 14 коп., виходячи з 1% від ціни позову. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, відповідно до положень статті 139 КАС України, судовий збір у розмірі 947 грн., пропорційно частині задоволених вимог, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, 87553, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Новоросійська, 8/10) до Головного управління ДФС у Донецькій області (, 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької дивізії, 114) про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі та вимушеного прогулу задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління ДФС у Донецькій області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 12 квітня 2017 року по 23 вересня 2018 року включно у сумі 94693 (девяноста чотири тисячі шістсот девяноста три) грн. 43 коп.

В іншій частині позовних вимог в задоволенні відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС у Донецькій області (, 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької дивізії, 114) судовий збір у розмірі 947 (девятсот сорок сім) гривень на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, 87553, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Новоросійська, 8/10).

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 28 березня 2019 року. Повне судове рішення складено 28 березня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Смагар С.В.