Справа № 820/15855/14
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2019 р. № 820/15855/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заічко О.В., розглянувши у спрощеному провадженні в приміщенні суду в м. Харкові справу за позовом Заступника прокурора Харківської області в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Харківської міської ради, треті особи - ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Перший заступник прокурора міста Харкова ( замінено на Заступника прокурора Харківської області) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківської міської ради, в якому просить суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача та її виконавчих органів щодо невжиття заходів до усунення та недопущення в подальшому зазначених у поданні прокуратури міста Харкова від 28.07.2014 № 04-34-16892вих-14 порушень вимог житлового законодавства та законодавства про звернення громадян, причин та умов, що їм сприяють; зобов'язати відповідача вжити заходи щодо ведення в установленому порядку єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом забезпечення внесення відомостей до нього про ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 03.11.2014 року, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2015 р., у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 18 травня 2017 р. було скасовано зазначені рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Зазначене відбулось внаслідок того, що судами не було залучено осіб, відомості стосовно яких підлягали внесенню до реєстру, однак при цьому суди прийшли до висновку, що права цих осіб Радою порушені не були.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2017 було прийнято вказану справу до розгляду та, ухвалою від 24.07.2017 року було задоволено клопотання представника Харківської міської ради, справу передано на розгляд за предметною підсудністю до Дзержинського районного суду м. Харкова як адміністративного.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2018 року було скасовано вказану ухвалу та справу було передано до підсудністю до Харківського окружного адміністративного суду.

Ухвалою від 01.02.2019 року, було прийнято вказану справу до розгляду, відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 257 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов, третім особам - письмові пояснення у правовідносинах, з приводу яких подано позов.

Вказану ухвалу направлено учасникам справи рекомендованою кореспонденцією та останні, в силу приписів КАС України, є повідомленими про розгляд справи у спрощеному провадження без виклику.

В обґрунтування позову зазначено, що органом прокуратури в порядку прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів проведено перевірку Харківської міської ради і її виконавчих органів за зверненням ОСОБА_1 на дії посадових осіб виконавчих органів Харківської міської ради, за результатом якої було внесено подання про усунення порушень житлового законодавства та законодавства про звернення громадян, причин і умов, що їм сприяють, зокрема, шляхом внесення відомостей про ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, яке відповідачем було відхилено .

Представником відповідача надано відзив на позов, в якому, заперечуючи проти позову, останній просив у його задоволенні відмовити, зазначивши, що з боку Харківської міської ради відсутня протиправна бездіяльність, з приводу якої заявлено позов, водночас, щодо позову в частині вимог зобов'язального характеру, представник відповідача вказував, що подання органу прокуратури не містило вимоги про зобов'язання вжити заходи щодо ведення в установленому порядку єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом забезпечення внесення відомостей до нього про ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Треті особи на пропозицію суду в порядку п.10 ч.9 ст. 171 КАС України, викладену в ухвалі від 01.02.2019 року не надали до суду письмових пояснень у правовідносинах, з приводу яких подано позов.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно ч.4 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності субєкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує пятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших обєктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення субєкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує пятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вказана справа не підпадає під категорії, визначені ч.4 ст. 257 КАС України.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідних клопотань сторонами по справі, якими є Заступник прокурора Харківської області та Харківська міська рада, до суду подано не було, водночас, суд не вбачає необхідності розгляду вказаної справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та, беручи до уваги висновки викладені ВАС України в ухвалі від 18 травня 2017 р., суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що постановою прокуратури м. Харкова від 25.07.2014 року було вирішено провести перевірку у порядку нагляду за додержанням і застосуванням законодавства у діяльності Харківської міської ради та її виконавчих органів ( т.1 а.с.15-18).

Виданню вказаної постанови передувало відповідне звернення ОСОБА_1 від 02.07.2014 року на дії посадових осіб виконавчих органів Харківської міської ради щодо невнесення відомостей про неї та її сина до Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, втрати наданої нею довідки про склад сімї та реєстрацію місця проживання (т.1 а.с.67-68).

Відповідно до копії рапорту прокурора прокуратури міста Харкова від 07.07.2014 року, аналізуючи доводи, викладені у скарзі ОСОБА_1 від 02.07.2014 року, вирішено, що заявницею не наведено достатніх даних, які б свідчили про наявність у діях співробітників Харківської міської ради конкретних ознак кримінального діяння та викладені відомості не підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань ( т.1 а.с.72).

Крім того, прокуратурою міста Харкова в рамках перевірки на адресу Харківського міського голови надсилався лист вих. № 161-08 від 11.07.2014 року з проханням надати інформацію щодо доводів ОСОБА_1, викладених в її зверненні від 02.07.2014 року (т.1 а.с. 73).

Листом вих. № 8260/9-14 від 25.07.2014 року на адресу позивача було надіслано відповідь, згідно з якою повідомлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з сином ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає у приватизованій однокімнатній ізольованій квартирі № 18 житловою площею 16,74 кв.м. у будинку по вул. Клапцова, 5, у м. Харкові, яку надано Жовтневим РВК м. Харкова у 1988 році. На підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої районної в м. Харкові ради від 01.08.1995 № 49-1, ОСОБА_1 разом з сином перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при виконавчому комітеті Харківської міської ради у Жовтневому районі м. Харкова, за загальною чергою з 01.08.1995 року. Підставою для постановки ОСОБА_1 на квартирний облік стало проживання двох осіб різної статі в одній житловій кімнаті. Вказано, що наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 17.05.2011 року № 47, затверджено форму подання інформації до Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до якої заносяться дані про громадян, зокрема: реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб, місце роботи (навчання), серія і номер паспортів, однак зазначені дані про ОСОБА_1 та її сина в Харківській міській раді відсутні, після надання яких відомості про ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, будуть внесені до Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Також, зазначено, що довідка з місця проживання про склад сімї № 21/1 від 10.01.2014 року, яка була надана ОСОБА_1, знаходиться в її квартирній обліковій справі ( т.1 а.с.74-75).

Крім того, відповідачем було надано копії звернень ОСОБА_1, які надходили до різних інстанцій з відповідного питання, а також відповіді, які їй надавались на вказані звернення (т.1 а.с. 71,76-121).

За результатами перевірки прокуратурою м. Харкова на адресу голови Харківської міської ради було внесено подання № 04-34-16892 вих-14 від 28.07.2014 року про усунення порушень житлового законодавства та законодавства про звернення громадян, причин і умов, що їм сприяють ( т.1 а.с.26-30).

У поданні орган прокуратури вимагав розглянути подання та вжити заходів про усунення порушень житлового законодавства та законодавства про звернення громадян, причин і умов, що їм сприяють, а таких, внести відомості про ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов

За результатами розгляду вказаного подання заступником директора юридичного департаменту Харківської міської ради листом № 9119/9-14 від 11.08.2014 року на адресу органу прокуратури було надано відповідь, якою зазначене подання було відхилено ( т.1 а.с.19-22).

Так, у вказаному листі зазначено, що на підставі змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державного регулювання у сфері будівництва житла» до Житлового кодексу Української РСР, жилі приміщення надаються тільки громадянам, що перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов та внесені до Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 17.05.2011 року № 47 затверджено форму подання інформації до Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до якої заносяться дані про громадян, зокрема: реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб, місце роботи (навчання), серія і номер паспортів. Крім того, вказано, що Законами України «Про інформацію», «Про захист персональних даних», «Про місцеве самоврядування в Україні» забороняється збір та обробка персональних даних громадянина без його згоди. ОСОБА_1 та її син відмовлялись надати документи зі своїми персональними даними та не давали згоди на їх обробку, при цьому наполягали на внесенні інформації щодо них до Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов. У звязку з викладеним зазначено, що у разі надання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згоди на обробку їх персональних даних та необхідних документів, питання щодо внесення інформації до Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, буде розглянуто у встановленому законом порядку. Крім того, надані детальні пояснення щодо довідки з місця проживання ОСОБА_1 від 10.01.2014 року, відповідно до яких зазначено, що вказані довідки, які надавались громадянами з 2014 року, тобто вже після перереєстрації облікових справ за 2013 рік, термін надання яких був визначений законодавством з 01.10.2013 року по 31.12.2013 року, складались окремо. Станом на час проведення прокуратурою міста Харкова перевірки всі довідки та документи черговиків додані до їх облікових справ, в тому числі і довідка ОСОБА_1

По суті позову суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII (надалі - Закон, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин) предметом нагляду за додержанням і застосуванням законів є: відповідність актів, які видаються всіма органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами, вимогам Конституції України та чинним законам; додержання законів про недоторканність особи, соціально-економічні, політичні, особисті права і свободи громадян, захист їх честі і гідності, якщо законом не передбачений інший порядок захисту цих прав; додержання законів, що стосуються економічних, міжнаціональних відносин, охорони навколишнього середовища, митниці та зовнішньоекономічної діяльності.

Перевірка виконання законів проводиться за заявами та іншими повідомленнями про порушення законності, що вимагають прокурорського реагування, а за наявності приводів - також з власної ініціативи прокурора. Прокуратура не підміняє органи відомчого управління та контролю і не втручається у господарську діяльність, якщо така діяльність не суперечить чинному законодавству.

Згідно ст. 21 Закону, перевірки проводяться за письмовими зверненнями органів державної влади, органів місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, фізичних та юридичних осіб, а також за власною ініціативою прокурора. При цьому перевірки за заявами фізичних чи юридичних осіб, зверненнями та запитами депутатів усіх рівнів, крім заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, проводяться лише у разі їх попереднього розгляду компетентними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами або неприйняття ними у встановлені строки рішень з цих питань. Для здійснення перевірки прокурор приймає постанову, в якій зазначає підстави, що свідчать про можливі порушення законності, та обґрунтовує необхідність вчинення дій, передбачених пунктами 3, 4 та 5 частини першої статті 20 цього Закону. Не допускається проведення перевірки без надання копії зазначеної постанови представнику підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, підпорядкованості чи приналежності, фізичній особі - підприємцю.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про прокуратуру» при виявленні порушень закону прокурор у межах своєї компетенції має право: вносити подання; у встановленому законом порядку ініціювати притягнення особи до дисциплінарної, адміністративної відповідальності, складати протокол про адміністративне правопорушення та починати досудове розслідування; звертатися до суду в передбачених законом випадках.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» подання - це акт реагування прокурора на виявлені порушення закону з вимогою (вимогами) щодо: 1) усунення порушень закону, причин та умов, що їм сприяли; 2) притягнення осіб до передбаченої законом відповідальності; 3) відшкодування шкоди; 4) скасування нормативно-правового акта, окремих його частин або приведення його у відповідність із законом; 5) припинення незаконних дій чи бездіяльності посадових і службових осіб.

Відповідний прокурор має бути повідомлений про результати розгляду подання та вжиті заходи у визначений ним строк, що обчислюється з дня отримання подання та не може бути меншим 10 днів.

У разі відхилення подання в цілому чи частково або неповідомлення прокурора про результати розгляду подання, а також якщо подання не вносилося, прокурор може звернутися до суду щодо: визнання незаконним нормативно-правового акта відповідного органу повністю чи в окремій його частині; визнання протиправним рішення чи окремих його положень і щодо скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень; визнання протиправними дій чи бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії або утриматися від вчинення певних дій.

Вирішуючи вказану справу, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

В частині вимог зобов'язального характеру, щодо обтяження відповідача обов'язком зі вжиття заходів щодо ведення в установленому порядку єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом забезпечення внесення відомостей до нього про ОСОБА_1 та ОСОБА_2, судом при розгляді справи встановлено, що відповідачем вжито заходи щодо забезпечення внесення відомостей про зазначених осіб до Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Так, за наявною у справі інформацією, наданою Харківським регіональним управлінням Державної спеціалізованої установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», через скорочення відповідних видатків державного бюджету на 2014 рік робота регіональних управлінь Фонду була припинена з 01.07.2014 року, а наказом Мінрегіону від 12.09.2014 року № 251 змінено регламент ведення Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов (т.1 а.с. 150).

Листом вих. № 161-08 від 02.09.2014 року на адресу Департаменту управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради було надано для внесення до Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, відповідно до форми подання інформації до вказаного реєстру, необхідні дані про ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зокрема: паспортні дані, реєстраційні номери облікових карток платників податків, а також, повідомлено про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідному пенсійному органі з 12.11.2010 року як отримувач пенсії за віком (т.1 а.с. 161).

Управлінням обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради було заповнено форму подання інформації до Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та, в установленому законом порядку, таку передано до Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», яку визначено адміністратором реєстру у м. Харкові та Харківській області наказом Мінрегіону від 23.03.2011 р. (т.1 а.с. 143-146).

Вказані обставини було підтверджено листом Харківського регіонального управління Державної спеціалізованої установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» вих. 758 від 30.09.2014 року ( т.1 а.с.150).

Суд акцентує увагу, що пункт 2 подання містить вимогу саме про внесення відповідачем відомостей про ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, тоді як позовом заявлено, серед іншого, вимогу про зобов'язання відповідача вжити заходи щодо ведення в установленому порядку єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом забезпечення внесення відомостей до нього про ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Відносини щодо взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, черговість надання жилих приміщень таким громадянам, врегульовані, зокрема, Житловим кодексом Української РСР, "Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР", затвердженими постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року №470 .

За змістом статті 15 Житлового кодексу Української РСР здійснення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, прийняття рішення про надання жилих приміщень належить до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державного регулювання у сфері будівництва житла» від 29.06.2010 р. № 2367-VІ запроваджено ведення Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Порядок ведення Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2011 № 238 «Про Єдиний державний реєстр громадян, які потребують поліпшення житлових умов» (далі Порядок, що був чинним на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 3 Порядку передбачено, що держателем Реєстру, який забезпечує його ведення, є Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства, яке погоджує технічні завдання на функціонування Реєстру з Адміністрацією Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації і Державним агентством з питань науки, інновацій та інформації.

Відповідно до п. 4 Порядку органи виконавчої влади, виконавчі органи рад, підприємства, установи та організації, що ведуть облік громадян, подають для внесення до Реєстру щомісяця до 15 числа реєстратору інформацію, яка містить передбачені законодавством відомості про громадян, за формою, встановленою Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства за погодженням з Міністерством економічного розвитку та торгівлі та Адміністрацією Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації.

Інформація перевіряється реєстратором та вноситься до Реєстру протягом одного тижня з дня її надходження.

Системно аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що до компетенції органів виконавчої влади, виконавчих органів рад, підприємств, установ та організації, що ведуть облік громадян, належить, зокрема, подача інформації, а безпосереднє внесення відомостей до Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов здійснюється реєстратором.

Таким чином, з боку відповідача було вчинене необхідне коло дій, в межах його компетенції, відтак позов в частині зобов'язання відповідача вжити заходи щодо ведення в установленому порядку єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом забезпечення внесення відомостей до нього про ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Щодо решти позову, а саме, в частині оскарження бездіяльності відповідача та його виконавчих органів, яка полягає у невжитті заходів до усунення та недопущення в подальшому зазначених у поданні органу прокуратури порушень вимог житлового законодавства та законодавства про звернення громадян, причин та умов, що їм сприяють, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що бездіяльність відповідача, на думку позивача, полягає у тривалому ненаправленні запитів до відповідних державних органів для отримання відомостей про ОСОБА_1 та ОСОБА_2, необхідних для внесення їх до форми подання інформації до Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов; у тривалому незаповненні вказаної вище форми подання інформації та непередання її реєстратору Харківського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» для перевірки та внесення відомостей про ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов

Як вбачається зі змісту подання, то вимогою позивача з вказаного питання було саме внесення відомостей про ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2011 року № 238 «Про Єдиний державний реєстр громадян, які потребують поліпшення житлових умов», наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 17.05.2011 року №47 затверджено форму подання інформації до Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

До форми заносяться відомості про суб'єкта квартирного обліку, зокрема, персональні дані, а саме: реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб, місце роботи (навчання), серія і номер паспорту.

Пунктом 5 Порядку ведення Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2011 року № 238, встановлено, що посадові особи органів виконавчої влади, виконавчих органів рад, підприємств, установ та організацій, що відповідають за подання інформації про громадян, та реєстратор несуть персональну відповідальність за недостовірність поданих (внесених) даних згідно із законом.

Відповідно до ст. 25 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР від 11.12.1984 року № 470, щорічно з 1 жовтня по 31 грудня проводиться перереєстрація громадян, які перебувають на квартирному обліку, під час якої перевіряються їх облікові дані. В обов'язковому порядку громадяни надають нову довідку з місця мешкання про склад сім'ї та реєстрацію.

Згідно з абз. 7 п. 18 вказаних Правил інші документи при необхідності запитуються виконавчим комітетом місцевої Ради або адміністрацією підприємства, установи, організації.

Проте, Законами України «Про інформацію», «Про захист персональних даних», «Про місцеве самоврядування в Україні» забороняється збір та обробка персональних даних громадянина без його згоди.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про інформацію» конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про захист персональних даних» обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб'єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідачем, з метою вчинення дій, з приводу яких подано позов, витребовувались у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 документи щодо їх персональних даних, однак ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлялись надати копії необхідних документів та не давали в установленому законом порядку згоди на обробку своїх персональних даних для внесення їх до форми подання інформації до Єдиного державного реєстру громадян, потребуючих поліпшення житлових умов, доказів протилежного суду не надано ані під час первинного розгляду справи, ані під час нового розгляду.

Тобто, відповідач був поставлений в залежність від неможливості вчинення таких дій через вищевказане, проте, все необхідне коло дій у правовідносинах, з приводу яких подано позов та на виконання вимоги органу прокуратури було ним вчинено, що свідчить про відсутність з його боку бездіяльності, адже, бездіяльність суб'єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Щодо решти позову у зазначеній частині, а саме: відносно недопущення в подальшому порушень, зазначених у поданні органу прокуратури, суд вказує, що зазначене фактично спрямоване на майбутнє, а тому, є безпідставним.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Учасниками справи не надано доказів з приводу поточної ситуації у правовідносинах, з приводу яких подано позов, враховуючи, що рішення по справі впливає на права та інтереси ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а з моменту первинного розгляду справи до нового розгляду минув значний час, що виключає можливість суду у даному випадку, при новому розгляді, виходу за межі позовних вимог з метою повного захисту прав останніх.

Водночас, позов пов'язаний безпосередньо з вимогою органу прокуратури, розглядаючи який, судом не встановлено підстав для його задоволення.

У свою чергу, суд зауважує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наразі не позбавлені права самостійного захисту своїх прав, з урахуванням поточного ситуації в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Суд зауважує, що в рамках даної справи, з урахуванням висновків ВАС України, викладених в ухвалі від 18 травня 2017 р., органом прокуратури в інтересах третіх осіб було обрано неналежний та безперспективний спосіб захисту їх прав, водночас спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення, у свою чергу, прокуратурою при поданні позову внаслідок відхилення відповідачем вимоги, було залишено поза увагою участь у даних правовідносинах безпосередньо держателя Реєстру, яким, в силу п. 3 Порядку є Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства та Харківської обласної державної адміністрації, до якої, з метою організації процесу ведення реєстру протокольним дорученням за підсумками робочої наради Мінрегіону України від 17.06.2014 року було надано відповідне завдання (т.1 а.с.153-156).

Згідно ч.1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 255, 257, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Заступника прокурора Харківської області в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Харківської міської ради, треті особи - ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 28 березня 2019 року.

Суддя Заічко О.В.