Справа № 814/534/18
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 814/534/18

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

Час і місце ухвалення: м. Миколаїв

Колегія суддів Пятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лукянчук О.В.

суддів Бітова А. І.

ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження в місті ОСОБА_2 адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про скасування приписів від 07.12.2017 № 224, від 26.02.2018 № 15, постанови від 12.06.2018 № 20,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області з урахуванням збільшення позовних вимог про скасування приписів від 07.12.2017 № 224, від 26.02.2018 № 15, постанови від 12.06.2018 № 20.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що обєкт, збудований позивачем є тимчасовою спорудою, тому здійснення контролю за розміщення даної споруди відноситься до компетенції органів місцевого самоврядування, а не органів Державної архітектурної будівельної інспекції, тому приписи та постанову слід скасувати.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, неповне зясування обставин справи, просить скасувати рішення суду та прийняти нове про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначається, що управлінням проведено перевірку та винесено оскаржувані документи з порушенням вимог діючого законодавства. При цьому апелянтом вказано, що перевіряємий обєкт є тимчасовою спорудою, оскільки виконаний з легких конструкцій, без влаштування фундаменту (зроблено лише кріплення) споруди для її стійкості та надійності, а тому контроль за розміщенням такої споруди не відноситься до компетенції управління.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.311 КАС України, враховуючи достатність доказів для її вирішення.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі п. 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 року № 553 (звернення ОСОБА_2Д.) проведено позапланову перевірку обєкта: Будівництво будівлі невизначеного призначення за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Михайлівка, вул. Набережна, поблизу будинку № 7 з 01.12.2017 року по 07.12.2017 року.

За наслідками перевірки складено Акт № 01, яким встановлено, що ОСОБА_3 в 2017 році виконав будівельні роботи з будівництва будівлі невизначеного призначення арочного профілю (по металевим фермам змонтовано покриття з металопрофільних листів, фундамент та цоколь поштукатурені, виконана бетонна підлога в приміщенні та замощення по периметру будівлі, змонтовано двоє воріт з протилежних сторін будівлі; на момент перевірки використовується як ангар для зберігання зернових культур), геометричними розмірами в плані 12*27 (м), висотою 6 (м) без документів, що дають право виконувати такі роботи. Документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою, на якій знаходиться вищезазначений обєкт, не надано. Будівельні роботи виконувались на обєкті без належним чином розробленої та затвердженої проектної документації. Самочинно збудований у 2017 році обєкт (ангар) не прийнятий в експлуатацію, та експлуатується, а саме: в ньому зберігаються зернові культури.

На підставі акту перевірки від 07.12.2017 відповідачем 07.12.2017 прийнято припис № 224 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким позивачу слід усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності шляхом: негайного зупинення експлуатації обєкта Будівництво будівлі невизначеного призначення за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Михайлівка, вул. Набережна, поблизу будинку № 7; оформлення до 07.02.2018року відповідних документів, що надають право виконувати будівельні роботи на обєкті Будівництво будівлі невизначеного призначення за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Михайлівка, вул. Набережна, поблизу будинку № 7 та експлуатувати обєкт у порядку, встановленому чинним законодавством. Позивачу слід було повідомити відповідача про виконання припису до 08.02.2018 року.

У період з 20.02.2018 по 26.02.2018 року було проведено позапланову перевірку щодо виконання вимог припису від 07.12.2017 року №224. Про проведення перевірки позивач повідомлявся листом від 07.02.2018 року № 1014-545/18, який ним отриманий 13.02.2018 року. Перевіркою встановлено, що п. 1 припису від 07.12.2017 року № 224 не виконано: обєкт експлуатується, а саме: в ангарі для зберігання зернових культур виконують роботи наймані працівники з навантаження зерна в автомобілі, там знаходиться змонтоване обладнання та сільгосптехніка, що підтверджується фотофіксацією та листом свідка ОСОБА_2 від 20.02.2018 року № 892-20-18. Пункт 2 припису не виконано, а саме: відповідно до даних Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відомості щодо будівництва за вказаною у приписі адресою у відповідача відсутні.

На підставі акту № 01 відповідачем прийнято припис № 15 від 26.02.2018 року, яким позивачу слід усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності шляхом приведення обєкта Будівництво будівлі невизначеного призначення за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Михайлівка, вул. Набережна, поблизу будинку № 7 у стан, що передував самочинному виконанню робіт у термін до 12.03.2018 року.

У звязку з невиконанням припису від 07.12.2017 року № 224, відповідачем 12.03.2018 прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення № 20, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800,00 грн.

Не погодившись з даною постановою та приписами, позивач оскаржив їх до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що спірні приписи та постанова є правомірними, оскільки позивач не надав документів, що підтверджують право власності чи право користування земельною ділянкою, як не надав і документів, які б свідчили про отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.11 №3038-VІ (далі - Закон №3038-VІ).

Згідно ч. 1 ст. 41 Закону №3038-VІ державний архітектурно-будівельний контроль сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до ст. 41 Закону №3038-VI Кабінет Міністрів України своєю постановою від 23 травня 2011 року №553 затвердив Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється шляхом проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом (п. 5 Порядку № 553).

Відповідно до п. 7 Порядку № 553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Однією із підстав проведення позапланової перевірки є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Пункт 11 Порядку № 553 зокрема передбачає, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право: складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Приписами п.17 Порядку №553 встановлено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Пунктами 21, 22 Порядку № 553 зазначено, якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб'єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який наклав штраф.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі п. 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 року № 553 (звернення ОСОБА_2Д.) проведено позапланову перевірку обєкта: Будівництво будівлі невизначеного призначення за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Михайлівка, вул. Набережна, поблизу будинку № 7 з 01.12.2017 року по 07.12.2017 року, та за її результатами складено Акт № 01 на підставі якого видано припис № 224 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Вищезазначеним приписом встановлено, що ОСОБА_3 в 2017 році виконав будівельні роботи по обєкту: Будівництво будівлі невизначеного призначення за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Михайлівка, вул. Набережна, поблизу будинку № 7 без відповідних документів, які дають право виконувати такі роботи та без затвердженої проектної документації на обєкт класу відповідальності СС1, а також обєкт не прийнятий в експлуатацію та експлуатується, чим порушено чим порушено вимоги Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»

Даним же приписом було зобовязано позивача усунути порушення вимог законодавства, шляхом зупинення експлуатації обєкта та оформлення відповідних документів, що надають право виконувати будівельні роботи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Ч. 1-2 ст. 35 Закону передбачено, що після набуття права на земельну ділянку та відповідно до її цільового призначення замовник може виконувати підготовчі роботи, визначені будівельними нормами, стандартами і правилами, з повідомленням органу державного архітектурно-будівельного контролю. Форма повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, порядок його подання, форма повідомлення про зміну даних у поданому повідомленні визначаються Кабінетом Міністрів України. Виконання підготовчих робіт може здійснюватися на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт чи дозволу на виконання будівельних робіт.

Виконання підготовчих робіт без подання повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт забороняється.

Ч. 8 ст. 36 Закону встановлено, що замовник відповідно до закону несе відповідальність за виконання будівельних робіт без повідомлення.

Відповідно до ч. 8 ст. 39 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Доводи апелянта, що перевіряємий обєкт є тимчасовою спорудою, колегія суддів вважає безпідставними.

Так, згідно з ч. 2 ст. 21 Закону України Про благоустрій населених пунктів, розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника обєкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил. Відповідно до ст. 28 Про регулювання містобудівної діяльності, розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. П 2.1. Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затверджений Наказом Мінрегіону від 21.10.2011 року № 244, передбачає, що підставою для розміщення ТС є паспорт прив'язки ТС. Паспорт привязки оформлюється органом з питань містобудування та архітектури.

Позивач паспорт прив'язки не оформляв, тому обєкт, збудований позивачем не є тимчасовою спорудою.

При цьому, колегія суддів зазначає, що у Державному класифікаторі будівель та споруд ДК 018-2000 міститься визначення терміну «будівля», їх перелік та класифікація - тимчасова споруда до будівель не належить і не є нерухомістю. Отже, тимчасова споруда є рухомою річчю, оскільки виготовляється з полегшених конструкцій і встановлюється тимчасово без закладення фундаменту, а тому вільне переміщення тимчасових споруд у просторі можливе без зміни їх призначення.

Як встановлено судом першої інстанції, об'єкт будівництва, що перевірявся, являє собою будівлю невизначеного призначення арочного профілю (по металевим фермам змонтовано покриття з металопрофільних листів, фундамент та цоколь поштукатурені, виконана бетонна підлога в приміщенні та замощення по периметру будівлі, змонтовано двоє воріт з протилежних сторін будівлі; на момент перевірки використовується як ангар для зберігання зернових культур), геометричними розмірами в плані 12*27 (м), висотою 6 (м), які пов'язані з землею та створені з будівельних матеріалів, які утворюють наземне приміщення, зокрема, для перебування людей (є фундамент).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем по справі правомірно видано припис №224 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, шляхом зупинення експлуатації обєкта та оформлення відповідних документів, що надають право виконувати будівельні роботи, оскільки позивачем будівельні роботи було виконано без затвердженої проектної документації, обєкт не прийнятий в експлуатацію та експлуатується.

При цьому, колегія суддів також не прийме до уваги доводи апелянта, що контроль за розміщенням такої споруди не відноситься до компетенції управління, з підстав викладених вище.

Також, як вбачається з матеріалів справи, під час проведення повторної перевірки щодо виконання вимог припису від 07.12.2017 року №224, встановлено невиконання вищезазначеного припису, а тому прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення № 20, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800,00 грн.

Припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Відповідно до абз.4 п. 14 Порядку №553 суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-42 КУпАП, настає в разі невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю та тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Під час проведення повторної перевірки відповідачем було встановлено, що виявлені порушення не усунуті, вимоги припису не виконано, зокрема продовжено експлуатації обєкта та не вжито заходів щодо оформлення документів , що дають право виконувати будівельні роботи, тому вважається що позивач допустив невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Доводи апелянта, що відповідачем перевірку проведено за відсутності позивача що є порушенням Порядку № 533, колегія суддів вважає помилковими, оскільки Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений Постановою КМУ № 553 від 23.05.2011 року, не містить норм про заборону проведення перевірки при не встановлення або відсутності суб'єкта містобудування або його представника.

Так, п.13. Порядку № 533 передбачено саме право, а не обовязок суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль,: бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Крім, того, твердження апелянта, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проведено в порушення вимог законодавства без участі позивача, колегія суддів вважає безпідставними.

Згідно положень ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, згідно пункту 13 Порядку здійснення державного архітектурно - будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, надано право бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, що передбачає повідомлення суб'єкта містобудування про дату та час її проведення.

З матеріалів справи вбачається, та не заперечується апелянтом, що позивач був обізнаний про дату, проведення перевірки, а також про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_3 акт, протокол від 26.02.2018 року та припис № 15 були отримані 27.02.2018 року, але позивач не був присутнім ні під час проведення перевірки, що зафіксовано в акті перевірки, а також не зявився на розгляд справи, та не повідомив про причини неявки, не надав письмових пояснень.

За таких обставин, позивач знехтував своїми правами для надання пояснень при винесенні оскаржуваної постанови, а справа про адміністративне правопорушення, в якій прийнято оскаржувану постанову, розглянуто всебічно, повно, об'єктивно, з дослідженням всіх обставин в їх сукупності, а отже апелянтом помилково зазначено про порушення відповідачем ст. 278, 280 КУпАП.

В свою чергу, складений посадовими особами відповідача протокол про адміністративне правопорушення встановлене відносно позивача відповідає вимогам статті 256 КУпАП.

Враховуючи, що відповідальність за ст. 188-42 ч. 1 КУпАП настає в разі невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, а при розгляді справи позивачем в поданому адміністративному позові, не доведено протилежного, тобто неправомірності притягнення його до відповідальності за вказаною статтею, стягнення накладене в межах санкції даної норми закону, оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена обґрунтовано та згідно вимог діючого законодавства.

Як вбачається із матеріалів справи, під час проведення повторної перевірки, крім оскаржуваної постанови, відповідачем також видано припис від 26.02.2018 № 15 про усунення правопорушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Вищезазначеним приписом позивача зобовязано усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності шляхом приведення обєкта Будівництво будівлі невизначеного призначення за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Михайлівка, вул. Набережна, поблизу будинку № 7 у стан, що передував самочинному виконанню робіт.

Як вбачається з матеріалів справи оскаржуваний припис № 15 було видано, у звязку з не виконанням вимог попереднього припису від 07.12.2017 року №224.

Оскільки матеріалами справи встановлено правомірність винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності №20 та попереднього припису №224, то колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуваний припис №15 також не підлягає скасуванню, оскільки є правомірним.

Враховуючи приписи ст. ст. 245, 251, 280 КУпАП, з огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними, а тому задоволенню не підлягають.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи та надані докази, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 28 березня 2019 року .

Головуючий суддя: О.В. Лукянчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова