Справа № 263/14171/18
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

28 березня 2019 року справа №263/14171/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:головуючого судді Шишова О.О., суддів Сіваченка І.В., Блохіна А.А., розглянувши апеляційну скаргу Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 14 січня 2019 р. у справі № 263/14171/18 (головуючий І інстанції Музика О.М.) за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради третя особа Кальміуський відділ державної виконавчої служби м.Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про Скасування постанови про притягнення до адміністративної віповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

До Першого апеляційного адміністративного суду надійшла справа №263/14171/18 з апеляційною скаргою Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 14 січня 2019 року.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху в звязку із пропущенням строку звернення зі скаргою та необхідністю надання доказів поважності причин, які зумовили порушення цього строку, а також встановлено строк для усунення виявлених недоліків протягом десяти днів з моменту отримання копії вказаної ухвали.

На адресу суду надійшло клопотання Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради про поновлення строку звернення з апеляційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 14 січня 2019 р. у справі № 263/14171/18.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що копію оскаржуваного рішення відповідач отримав 04 лютого 2019 року, а тому вважає, що апеляційну скаргу було подано з додержання апелянтом процесуальних строків, визначених Кодексом адміністративного судочинства України.

Суд апеляційної інстанції дослідивши доводи клопотання про усунення недоліків та матеріали справи вважає, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року зазначено, що передавання рішення суду до юридичного відділу Маріупольської міської ради є не поважною причиною пропущення строку на апеляційне оскарження.

Необхідно зазначити, що статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п'ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Обґрунтовуючи висновки про обов'язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов'язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України від 21.12.2010, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі Мельник проти України від 28.03.2006, заява № 23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу Брумареску проти Румунії (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata (див. там же, п. 62), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обовязкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов'язані з непереборними та об'єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання апеляційної скарги.

У справі Європейського суду з прав людини Стаббігс та інші проти Великобританії визначено, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У рішенні Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії від 25.01.2000 Європейський суд зазначив про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов'язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі Перез де Рада Каванілес проти Іспанії від 28.10.1998, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 цього Кодексу апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Як вбачається з матеріалів справи 14 січня 2019року було проголошено рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області (а.с.97-99). Рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 14 січня 2019 року було отримано Маріупольською міською радою 01 лютого 2019 року .(а.с.106)

Апеляційна скарга подана до суду першої інстанції 15 лютого 2019 року відповідно до вхідного штампу суду першої інстанції (а.с.101) тобто з порушення строку на апеляційне оскарження.

Крім того, якщо брати до уваги посилання скаржника на те, що рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області отримано юридичним відділом Маріупольської міської ради 04 лютого 2019 року ( які на думку суду є помилковими), то все одно був порушений десятиденний строк на апеляційне оскарження, оскільки скарга була подана 15 лютого 2019 року.

Згідно з ч. 1 статтею 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

За приписами ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином, наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції є неповажними, оскільки скаржником не зазначено та не підтверджено про наявність поважних підстав, які б перешкоджали апелянту своєчасно звернутися до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

Також необхідно зазначити, що передавання рішення суду до юридичного відділу Маріупольської міської ради є не поважною причиною пропущення строку на апеляційне оскарження.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 299, 321, 325, 327-331 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 14 січня 2019 року відмовити.

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 14 січня 2019 р. у справі № 263/14171/18 за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради третя особа Кальміуський відділ державної виконавчої служби м.Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про Скасування постанови про притягнення до адміністративної віповідальності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання колегією суддів та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її складення в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів О.О.Шишов

ОСОБА_2

ОСОБА_3