Справа № 0540/7810/18-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2019 року справа №0540/7810/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Геращенка І.В., Ястребової Л.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 р. (повний текст складений 17 грудня 2018 року у м. Слов`янськ) у справі № 0540/7810/18-а (головуючий І інстанції суддя Циганенко А.І.) за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 29.08.2018 року звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправним рішення засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 39 від 13.04.2018 року в частині відмови в призначенні одноразової грошової допомоги, яка підлягає виплаті йому; скасувати зазначене рішення та зобов`язати відповідача призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу відповідно до ст. 16-2 Закону України від 20.12.1991 року № 2011 у розмірі, який не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року (а.с. 3-7).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі № 0540/7810/18-а адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 39 від 13 квітня 2018 року в частині відмови у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги.

Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу внаслідок встановлення йому ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, визначену Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», згідно з «Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (а.с. 86-89).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що відповідно до п. 11 Порядку № 975 особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи в разі настання інвалідності, подають до військкомату, зокрема, копію документа, що свідчить про при причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) із зазначенням того, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину або адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дії у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Наказом Міністра оборони СРСР від 03.09.1973 року № 185 введено в дію з 01.01.1974 року «Положение о медицинском освидетельствовании в Вооруженых Силах СССР». Цей наказ втратив чинність у зв`язку з виданням наказу Міністра оборони України від 04.01.1994 року № 2.

Вимога про надання документу, в якому повинні бути вказані обставини отримання поранення, контузії, травми чи каліцтва, особою, для якої встановлюється причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, травми чи каліцтва з умовами проходження військової служби існувала на момент отримання позивачем поранення у 1988 році. Військово-лікарська комісія не мала юридичних підстав встановлювати зв`язок між отриманим пораненням та виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велись бойові дії, без подання зазначеного документу.

Таким чином, подання позивачем неповного пакету документів призвело до порушення з його боку вимоги п. 11 Порядку № 975, у зв`язку з чим неможливо вирішити питання про право позивача на отримання одноразової грошової допомоги та прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги.

Сторони надіслали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Згідно ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивачу з 19 травня 2016 року до 01 червня 2017 року була встановлена 3 група інвалідності, травма, поранення, контузія та захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0599849.

З копії висновку акту судово-медичного дослідження (обстеження) № 1008 вбачається, що виявлені у ОСОБА_1 при огляді рубці є наслідком загоєння ран, після осколкових поранень та перенесеної закритої черепно-мозкової травми у вигляді контузії головного мозку, що могло відбуватись під час отримання травми в ході бойових дій у 1987-1989 роках в період його перебування в республіці Афганістан.

Згідно з копією витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця (протокол № 4807 від 16 грудня 2015 року), мінно-вибухова травма, вогнепальні осколкові поранення обох верхніх та нижніх кінцівок (контузія 1988 р.), наслідками яких стали рубці на правому та лівому передпліччі, на задній поверхні правого ліктьового суглобу, на лівій та правій гомілках розмірами від 0,5х0,2 см. до 1, 9х0,3 см., що підтверджується актом судово-медичного обстеження № 1008 від 10 грудня 2015 року Маріупольського відділення Донецького обласного бюро СМЕ, та які у подальшому призвели до розвитку: «Стійких віддалених наслідків перенесеної ЧМТ (1988) у вигляді посттравматичної енцефалопатії з вираженим церебростенічним синдромом, з двобічною пірамідно-рефлекторною недостатністю, ангіодистонією, вазомоторною цефалгією, вестибулопатією, лікворо-судинною дисциркуляцією, лікворо-динамічними кризами 3 рази в тиждень», що підтверджується записами у медичних документах: травма, поранення, контузія, захворювання, так, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Посвідчення серія НОМЕР_1 підтверджує право ОСОБА_1 на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Посвідчення безтермінове.

За змістом посвідчення серія НОМЕР_2 позивач є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, яке дійсне до 01 червня 2017 року.

Довідкою Маріупольського об`єднаного міського військового комісаріату Міністерства оборони України № 122 від 09 червня 2016 року підтверджено, що ОСОБА_1 дійсно приймав участь у бойових діях в ДРА у період з 05 лютого 1987 року по 03 січня 1989 року.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року у справі № 265/3193/17 визнано протиправними дії Донецького обласного військового комісаріату Міністерства оборони України про надання ОСОБА_1 відповіді № 610 від 15 червня 2016 року замість реєстрації наданих ним документів, складання висновку щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги та подання його розпорядникові бюджетних коштів з документами, зазначеними в пунктах 10 і 11 Порядку № 975 та зобов`язано Донецький обласний військовий комісаріат Міністерства оборони України зареєструвати надані ОСОБА_1 документи для призначення та виплати одноразової грошової допомоги та надати висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, подати його розпорядникові бюджетних коштів разом з документами, зазначеними в пунктах 10 і 11 Порядку № 975 (а.с. 27-30).

Рішенням Міністерства оборони України, оформленим протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 39 від 13 квітня 2018 року позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки заявником не подано документ, що свідчить про причини та обставини травми, який передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги…, затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2013 року. Крім того, у рішенні зазначено, що висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 10 лютого 2015 року № 1008 та висновок Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 16 грудня 2015 року № 4807, які подані разом з іншими документами, не є документами, що свідчать про обставини поранення, оскільки вони складені зі слів хворого та не підтверджують факт поранення (а.с. 67).

Спірним питанням цієї справи є правомірність дій щодо прийняття рішення засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 39 від 13.04.2018 року в частині відмови в призначенні одноразової грошової допомоги, на яку претендує позивач.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Статтею 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

20 грудня 1991 року Верховною Радою України прийнято Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII (далі - Закон № 2011-ХІІ), який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 3 Закону № 2011-XII дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Статтею 16 вказаного Закону № 2011-XII (у редакції чинній на момент виникнення правовідносин) передбачено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: зокрема, встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби (частина 5).

Одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб (ч. 2 ст. 16-2).

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (п. 2, 6, 9 ст. 16-3).

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначено Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі Порядок № 975).

Пунктом 2 Порядку № 975 визначено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Військовозобов`язані та резервісти вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, служби у військовому резерві, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» та указами Президента України.

Днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії (пункт 3).

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала в період проходження військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби, у розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності III групи ( ч. 2).

Відповідно до п. 11 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії:

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

За унормуванням пункту 21.7 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 (далі - Положення № 402) постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва).

При медичному огляді військовослужбовців, колишніх військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) до введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 4 січня 1994 року № 2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 1994 року за № 177/386, і не мають довідки, виданої військовою частиною, ВЛК можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) (записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи) (пункт 21.8 Положення № 402).

Витягом з протоколу № 4807 від 16 грудня 2015 року засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України, встановлено, що травма, поранення ОСОБА_1 , підтверджені актом судово-медичного обстеження № 1008 від 10 грудня 2015 року Маріупольського відділення Донецького обласного бюро судово-медичної експертизи, та контузія, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с. 24).

За визначеного вище правового врегулювання, при наданні висновку про причинний зв`язок поранення позивача Центральною військово-лікарською комісією по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України встановлювались обставини отримання поранення та зроблено висновок, що захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Акт судово-медичного обстеження № 1008 містить інформацію, що при судово-медичному обстеженні у ОСОБА_1 було виявлено рубці, що є наслідком загоєння ран, після осколкових поранень та перенесеної закритої черепно-мозкової травми у вигляді контузії головного мозку, що могло відбуватись під час отримання травми в ході бойових дій у 1987-1989 роках в період перебування в республіці Афганістан (а.с. 12).

Зазначені документи долучені позивачем при подачі заяви щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності.

Вказані обставини спростовують доводи апелянта, що документи, надані позивачем для отримання одноразової грошової допомоги, не дають змоги встановити право позивача на її отримання.

При цьому, Порядок № 975 не визначає, який саме документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) (медична довідка, акт розслідування, архівна довідка, висновок експерта, протокол військово-лікарської комісії, довідка МСЕК тощо), повинна подати особа, яка звертається за отриманням одноразової грошової допомоги. У зв`язку з чим позиція відповідача, що в якості такого документа приймаються службово-медичні характеристики з думкою командування та лікаря частини про виконання позивачем своїх службових обов`язків у зв`язку зі станом здоров`я, є хибною.

Рішення Центральної військово-лікарської комісії про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, викладене у формі протоколу № 4807 від 16 грудня 2015 року в обставинах даної справи засвідчує відсутність в діях позивача протиправного діяння на момент отримання поранення (контузії) і є належним документом, що вказує на причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання.

Крім того, відповідач у цій справі, як уповноважений суб`єкт владних повноважень, зокрема, використовуючи архівні матеріали, зобов`язаний був довести протилежне, а саме: те, що позивач отримав поранення (контузію, травму або каліцтво) при вчиненні кримінального чи адміністративного правопорушення або у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинив собі тілесні ушкодження.

Висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду від 25 травня 2018 року у справі № 729/426/17.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на приписи ст. 77 КАС України стосовно обов`язку доказування правомірності своїх дій суб`єктом владних повноважень судова колегія не приймає доводи апелянта щодо недоведеності позивачем порушення його права на отримання одноразової грошової допомоги.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 р. у справі № 0540/7810/18-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 березня 2019 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді І.В. Геращенко

Л.В. Ястребова