Справа № 200/12777/18-а
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2019 р. Справа№200/12777/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стойки В.В.,

при секретарі Дідевич І.О.

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Істек» до Офісу великих платників податків Державної фінансової служби України про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Істек» звернулось до суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фінансової служби України про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.09.2017 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовував безпідставністю прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, оскільки підприємство на підставі ухвали суду отримало розстрочення сплати податку на додану вартість, та відповідно зазначеного рішення здійснювала сплату. Також позивач зазначив, що підприємство знаходиться на непідконтрольній території в м.Горлівка Донецької області, та відповідно до приписів пп.38.4 ст.38 підрозділу 10 Інших перехідних положень Податкового кодексу України звільняється від відповідальності, визначеної Податковими кодексом.

Враховуючи наведене, просить позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою від 26 листопада 2018 року було залишено без руху позовну заяву.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 22 січня 2019 року.

22 січня 2019 було відкладено підготовче засідання на 20 лютого 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті на 19 березня 2019 року.

Відповідач позов не визнав , просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на наведені у письмовому відзиві обставини.

Вказував на те, що позивач порушив строки сплати податку встановлені пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасно сплатив узгоджену суму грошового зобовязання за період з 20.07.2014 року по 20.07.2017 року з затримкою до 30 календарних днів та з 20.07.2014 року по 20.07.2017 року з затримкою більше 30 календарних днів. Також зазначив, що перенесення строків сплати грошових зобовязань шляхом їх розстрочення на підставі ухвали суду не звільняє позивача від відповідальності за несвоєчасну сплату.

Просив в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача у судовому засідання не з`явився, був повідомлений належним чином.

Представник відповідачів у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзивах на адміністративний позов, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Істек» є юридичною особою, зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з кодом 32510349, місцезнаходжння: м.Донецьк, вул.Тамбовська,1, відокремлена філія «Горлівський коксахімзавод», місцезнаходження: Донецька область, м.Горлівка, вулю.Умова,1 що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Позивач знаходиться на податковому обліку в Запорізькому управлінні офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Відповідачем було проведено камеральну перевірку з питань своєчасності сплати узгоджених сум грошових зобовязань з податку на додану вартість за результатами якої 20.07.2017 року складено акт перевірки та зроблено висновок про порушення позивачем пп.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України щодо несвоєчасної сплати узгодженої суми грошового зобовязання за період з 20.07.2014 по 20.07.2017 у сумі 6 096 019,40 грн. з затримкою до 30 календарних днів та несвоєчасної сплати узгодженої суми грошового зобовязання за період з 20.07.2014 по 20.07.2017 у сумі 3 304 801,30 грн. з затримкою більше 30 календарних днів.

На підставі акту перевірки відповідачем було винесено спірні податкові повідомлення-рішення:

- № НОМЕР_1 від 28.09.2017 року про сплату штрафу у розмірі 20% у сумі 660 960,25 грн.

- № НОМЕР_2 від 28.09.2017 року про сплату штрафу у розмірі 10% у сумі 609 601,94 грн.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Відповідно до підпункту 14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності;

Підпунктом 16.1.4. п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України встановлено обовязок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи;

Строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. ( п. 31.1. ст.31 Податкового кодексу України).

Згідно з п.36.1- п.36.5. ст.36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Виконання податкового обов'язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк (п. 38.1. ст.38 Податкового кодексу України).

Пунктом 54.1. стю54 Податкового кодексу встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до підпункту 54.3.5. п.54.3. ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом;

У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п. 57.3. ст.57 Податкового кодексу України) .

Відповідно до п.58.1. ст.58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобовязання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян)

Згідно до пунктів 203.1.-203.2 ст.203 Податкового кодексу України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобовязання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Пунктом 126.1. ст.126 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобовязання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як було встановлено судом позивач сплатив грошові зобовязання з податку на додану вартість з порушенням граничних строків їх сплати, у звязку з чим до нього податковим органом були застосовані штрафні фінансові санкції. Зазначена обставина визнається сторонами, отже не є спірною.

При цьому, суд не погоджується з доводами позивача, про його звільнення від відповідальності за несвоєчасну сплату грошового зобовязання у звязку з рішенням суду про розстрочення податкового боргу.

Так 03 червня 2015 року ухвалою Донецького окружного адміністративного суду позивачу було розстрочене виконання судового рішення по справі № 805/1779/15-а в про стягнення податкового боргу з податку на додану вартість розмірі 12 363 754,56 грн.

Отже, на час винесення судового рішення про розстрочення сплати податного боргу, останній вже був прострочений позивачем.

З огляду на зазначене, розстрочення податкового боргу на підставі рішення суду не звільняє позивача від застосування до нього штрафних фінансовий санкцій за несвоєчасну сплату грошового зобовязання .

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у Постанові від 20.02.2018 року по справі № 810/700/17 ( К/9901/1561/17) .

Стосовно неможливості притягнення позивача до відповідальності в силу приписів пункту 38.4 статті 38 підрозділу 10 Інші перехідні положення Податкового кодексу України, суд зазначає наступне.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України" затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Серед цього переліку зазначено м.Донецьк (місце державної реєстрації позивача) та м.Горлівка (місце знаходження філії).

Позивач наголошує, що місцезнаходженням виробничих потужностей відокремленого підрозділу ТОВ Істек - філії Горлівський коксохімзавод є м. Горлівка Донецької області, тобто тимчасово окупована територія.

На підставі Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні від 21 грудня 2016 року 1797-VIII підрозділ 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 38, який визначає особливості здійснення справляння податків і зборів для окремих категорій платників податків.

Статтею 38 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України установлено, що тимчасово, на період проведення антитерористичної операції, для платників податків, які станом на 14 квітня 2014 року мали місцезнаходження (місце проживання) на тимчасово окупованій території, що визнана такою відповідно до Постанови Верховної Ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями", або в населених пунктах на лінії зіткнення, та/або платників податків, які мають об'єкти оподаткування місцевими податками, зборами на цих територіях, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Дійсно пункт 38.4. даної норми визначає, якщо фактичним місцезнаходженням філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу юридичної особи є тимчасово окупована територія, а місцезнаходженням відповідної юридичної особи є інша територія України або територія населених пунктів на лінії зіткнення, така юридична особа, відокремлений чи інший структурний підрозділ, уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) до бюджету податки, збори у випадках, передбачених цим Кодексом, звільняються від відповідальності, визначеної цим Кодексом, у межах діяльності, що провадиться через такі філії, представництва, відокремлені чи інші структурні підрозділи, за весь період проведення антитерористичної операції.

Тобто ця норма розповсюджується на випадки, коли структурний підрозділ підприємства знаходиться на окупованій території, а само підприємство - на іншій території України.

Натомість, як вже встановлено, ТОВ Істек зареєстроване як юридична особа в місті Донецьку, тобто також на тимчасово окупованій території, з огляду на що особливості його здійснення справляння податків визначено іншою нормою.

Так, у відповідності до пункту 38.2. підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу на період проведення антитерористичної операції для платників податків, місцезнаходженням (місцем проживання) яких станом на 14 квітня 2014 року була тимчасово окупована територія та/або територія населених пунктів на лінії зіткнення і які станом на 1 січня 2017 року не змінили своє місцезнаходження (місце проживання) із зазначених територій на іншу територію України:

1)зупиняється нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені за несвоєчасне погашення визначених станом на 14 квітня 2014 року грошових зобов'язань;

2)зупиняється застосування норм статей 59, 60 (в частині податкових вимог), 87-101 цього Кодексу.

Системний аналіз цитованих вище положень, дозволяє прийти до висновку, що законодавець визначив різні особливості здійснення справляння податків і зборів (різні пільги) для різних категорій платників.

Відтак законом не зупинено застосування штрафних санкцій за порушення строків сплати сум и грошового зобовязання з податку на додану вартість передбачених статтею 126 Податкового кодексу України для платників, місцезнаходженням яких станом на 14 квітня 2014 року була тимчасово окупована територія.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що податковим органом правомірно були нараховані штрафні санкції позивачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 6 КАС України передбачає принцип верховенства права при здійсненні адміністративного судочинства. Частиною 2 вказаної статті встановлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, податковим органом було доведено суду правомірність прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою суду від 06.12.2018 року позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Статтею 4 Закону України Про судовий збір передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору на 01 січня 2018 року встановлювались у таких розмірах: за подання юридичною особою до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб на час звернення позивача з даним позовом становив 1762 грн.00коп.

Таким чином, зважаючи на те, що ухвалою суду позивачу відстрочено сплату судового збору, з огляду на заявлення позовних вимог - майнового характеру, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ТОВ Істек 19058,43 грн. на користь Державного бюджету України, як того вимагає ч.2 ст. 4 Закон України Про судовий збір .

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 90, 132, 139, 193, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Істек» до Офісу великих платників податків Державної фінансової служби України про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 від 28.09.2017 року - відмовити повністю.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 19 березня 2019 року.

Повний текст рішення складено 29 березня 2019 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Істек (,Донецька область, 83030 м.Донецьк, вул.Тамбовська,1) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 19058,43 (девятнадцять тисяч пятдесят вісім тисяч гривень) 43 коп.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Стойка В.В.