Справа № 532/1761/18
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Тесленко Т.В.

27 березня 2019 р.Справа № 532/1761/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою інспектора 3 роти батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 31 січня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора 3 роти батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління патрульної поліції м. Полтава про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

В с т а н о в и л а:

23.08.2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, яким просить:

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 371118, складену відповідачем - інспектором поліції роти № 3 батальйону УПП Полтавській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1 (подалі - інспектор поліції) 11.08.2018 року, якою його визнано винним у скоєнні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 121-2 КУпАП (порушення вимог ст. 35 Закону України від 05.04.2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (подалі ОСОБА_3 № 2344-III в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, - на автобусні маршрути протяжністю понад 500 км у рейс повинні направлятися два водії), та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу (подалі за текстом - ОСОБА_4);

- визнати протиправними дії відповідача, що полягають у винесені ОСОБА_4;

Заперечуючи факт скоєння порушення ст. 35 Закону № 2344-III, позивач також зазначає про незаконність зупинки транспортного засобу, також посилається на грубе порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, стверджуючи при цьому, що фактично розгляд справи не відбувся, і він був позбавлений можливості прийняти участь та надати свої пояснення та докази.

У відзиві на адміністративний позов відповідач, заперечуючи проти наведених позивачем аргументів, зазначає, що незгода позивача з притягненням його до адміністративної відповідальності, не може бути підставою для скасування постанови. Факт скоєння позивачем правопорушення підтверджується подорожним листом № 77, відповідно до якого, позивач перевозив пасажирів за автобусним маршрутом «Полтава-Київ-Полтава». При цьому, перевезення він здійснював без другого водія. В основу оскаржуваної ОСОБА_4 покладено усні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та відеозапис з відео реєстратора, що є належними та допустимими доказами у справі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_4 Кобеляцького районного суду Полтавської області від 31.01.2019 року (рішення у повному обсязі складено 31.01.2019 року) адміністративний позов ОСОБА_2 задоволений у повному обсязі.

Судове рішення вмотивовано висновком про те, що відповідачем не надано жодних доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем порушення вимог ст. ст. 35 Закону № 2344-III, відповідно ч. 3 ст. 121-2 КУпАП. Наданий відеозапис з нагрудної камери не доводить факту вчинення правопорушення позивачем, оскільки лише фіксує факт вручення під підпис позивачу ОСОБА_4, та засвідчує факт підпису позивача про те, що йому було розяснено його права та обовязки, однак, сам процес їх розяснення інспектором поліції не зафіксовано. Суд звернув увагу, що водій автомобіля (позивач) у своєму позові зазначив, що сів за кермо лише в м. Києві та рухався за маршрутом в м. Полтава, а згідно з картографічними даними відстань між м. Києвом та м. Полтава становить максимум 392 км. Суд визнав посилання інспектора поліції в ОСОБА_4 на подорожній лист № 77 не належним та допустимим доказом у справі, яким може бути підтверджений факт перевезення ОСОБА_2 пасажирів на відстань більшу ніж 500 км.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі інспектор поліції, посилаючись фактично на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 31.01.2019 року в частині, якою задоволені вимоги ОСОБА_2 та визнані його дії по винесенню ОСОБА_4 протиправними та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні цих вимог позивача.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги інспектор поліції посилається на положення ст.ст. 217, 286 КУпАП та наявну судову практику з цього приводу.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

За приписами ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур'єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв'язку (ч. 1 ст. 268 КАС України).

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).

Згідно зі ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом першої інстанції норм процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з наступних підстав.

Як убачається із ОСОБА_4, - 11.08.2018 року о 15 годині 50 хвилин на 208 км автодороги «Київ-Харків-Довжанський» водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Mersedes Bens диз, номерний знак НОМЕР_1, перевозив пасажирів за маршрутом «Полтава-Київ-Полтава», згідно подорожнього листа № 77, протяжністю понад 500 км, одним водієм, чим порушив ст. 35 Закону № 2344-III та ч. 3 ст. 121-2 КУпАП /а.с. 28/.

Частиною третьою ст. 121-2 КУпАП визначена адміністративна відповідальність водіїв транспортних засобів за перевезення пасажирів на автобусному маршруті протяжністю понад п'ятсот кілометрів одним водієм у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 35 Закону № 2344-III «Послуги пасажирського автомобільного транспорту», зокрема установлено, що на автобусні маршрути протяжністю понад 500 км у рейс повинні направлятися два водії.

Ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності (ст. 7 КУпАП).

Згідно із ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 2 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

ОСОБА_4 виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч. 3 ст. 121-2 КУпАП.

За визначенням наведеним у ст. 1 № 2344-III автобусний маршрут, це шлях проходження автобуса між початковим та кінцевим пунктами з визначеними місцями на дорозі для посадки (висадки) пасажирів.

Інформація оптичного носія - диска DVD-R, який має відео інформацію та звук, наданого суду відповідачем, дає підстави для висновку про те, що 11.08.2018 року близько 15 години 12 хвилин позивач на 208 км автодороги «Київ-Харків-Довжанський» керував транспортним засобом мікроавтобусом Mersedes Bens з табличкою на лобовому склі «Полтава-Київ-Полтава» (а.с. 74).

За даними мережі Інтернет відстань за маршрутом Київ (UA) - Полтава (UA) ~ 343 км, приблизний час поїздки ~ 4 год.

Визначення тривалості робочого часу і часу відпочинку водіїв зазначено в Положенні про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, який затверджено наказом Міністерства транспорту та звязку України 07.06.2010 року № 340 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 року за № 811/18106 (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин).

Це Положення розроблено відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), Кодексу законів про працю України та Законів України «Про автомобільний транспорт» та «Про дорожній рух». Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Відповідно до означеного положення, тривалість керування водія на тиждень, включаючи надурочні роботи, не повинна перевищувати 48 годин. На автобусні маршрути протяжністю понад 500 км направляються два водії, причому період керування кожного повинен становити половину загального періоду керування.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Викладене позивачем у позовній заяві про те, що до моменту прийняття інспектором поліції оскаржуваною ОСОБА_4 він пояснював останній, що за кермо вищезазначеного транспортного засобу сів лише в м. Києві, оскільки з м. Полтави до м. Києва за кермом знаходився іншій водій, відповідач не спростовує ані у відзиві на адміністративний позов ОСОБА_2, ані в апеляційній скарзі.

При цьому, як у ОСОБА_4, так і у відзиві на адміністративний позов ОСОБА_2, і в апеляційній скарзі інспектор поліції не посилається на докази, які дали можливість їй дійти висновку про наявність певного факту ОСОБА_2 один перевозив пасажирів на автобусному маршруті «Полтава-Київ-Полтава», відхиливши як необґрунтовані вищезазначені твердження позивача.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Отже відсутність доказів на підтвердження факту скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення дає підстави дійти до єдиного варіанту рішення утриматися від складання ОСОБА_4.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 КАС України установлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За приписами ч.ч. 1 та 4 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6). Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини (ч. 4 ст. 6).

Означені норми дають колегії суддів відхилити доводи апеляційної скарги стосовно того, що положення ч. 3 ст. 286 КАС України при розгляді адміністративної справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності включають можливість надання оцінки діям субєкта владних повноважень.

Відхиляючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 316 КАС України).

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

На підставі наведеного, керуючись статтями 13, 23, 31, 268, 269, 286, 271, 272 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу інспектора 3 роти батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 31 січня 2019 року без змін.

ОСОБА_4 набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_5
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_6 ОСОБА_3