Справа № 826/8452/18
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 березня 2019 року № 826/8452/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., за участі секретаря судового засідання Яцеленко Ю.О., представників позивача Бартащук Л.П. (ордер серії АА №098757 від 27.06.2018 року), Шерстюка Г.М. (довіреність від 06.04.2018 року), представника відповідача Борозни М.П. (довіреність від 30.05.2018 року №503/26-15-10-02-17), розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Вибір року Україна"
доГоловного управління ДФС у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень- рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вибір року Україна» (далі також - позивач, ТОВ «Вибір року Україна») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі також - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 11.01.2018 року № та від 11.01.2018 року № (далі також - оскаржувані ппр).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.09.2017 року у справі №757/54255/17-к (далі також - ухвала слідчого судді) надано дозвіл прокурору на проведення перевірки, при цьому, рішення про призначення перевірки слідчим суддею не приймалося.

За відсутності рішення слідчого судді саме про призначення перевірки, призначення її наказом керівника контролюючого органу відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1. статті 78 Податкового кодексу України (далі також - ПК України), на думку позивача, є безпідставним.

Дозвіл на проведення перевірки позивача здійснено в рамках кримінального провадження, в якому відсутній обвинувальний вирок суду.

Вказану ухвалу слідчого судді скасовано в апеляційному порядку, також, судовим рішенням встановлено відсутність правових підстав для надання дозволу слідчому на проведення перевірки позивача, що, на думку позивача, дає підстави для висновку про протиправність наказу ГУ ДФС у м. Києві про призначення і проведення перевірки податковим органом 30.11.2017 року.

Предметом перевірки стали контрагенти позивача, більшість з яких не зазначено ні в ухвалі слідчого судді, ні в наказі про призначення перевірки.

Висновки, наведені в Акті про результати документальної позапланової перевірки ТОВ «Вибір року Україна» з питань податкового, валютного законодавства від 19.12.2017 року № 200/26-15-14-07-01-10/31302071 (далі за текстом - Акт перевірки), якими встановлено порушення позивачем пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1. пункту 134.1 статті 134 ПК України, а також пунктів 198.1, 198.2, 198.6 статті 198 ПК України, в результаті чого податковий орган дійшов до висновку про заниження позивачем фінансового результату до оподаткування (прибуток або збиток) за період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року на загальну суму 790 924 грн. 00 коп., в тому числі за 2015 рік на суму 559 001 грн. 00 коп., за 2016 рік на суму 231 923 грн. 00 коп., а також до висновку про завищення податкового кредиту за період з 01.01.2015 року по 31.08.2017 року всього в сумі 1 086 819 грн. 00 коп., ґрунтуються також на обставинах взаємовідносин позивача із контрагентами, перевірку яких не передбачено ні ухвалою суду, ні наказом про призначення перевірки, тому є протиправними і не могли стати підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень.

Прийняті відповідачем на підставі Акту перевірки оскаржувані податкові повідомлення - рішення від 11.01.2018 року № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, в розмірі 906 886 грн. 00 коп. (дев'ятсот шість тисяч вісімсот вісімдесят шість) грн. 00 коп.: (790 924 грн. за податковими зобов'язаннями та 115 962 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями) та від 11.01.2018 року № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податку на додану вартість із вироблених товарів, робіт, послуг в розмірі 1 630 229 (один мільйон шістсот тридцять тисяч двісті двадцять дев'ять) грн. 00 коп.: (1 086 819 грн. за податковими зобов'язаннями та 543 410 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями) на думку позивача є протиправними і підлягають скасуванню.

Крім того, позивачем зазначено, що на підтвердження усіх фінансово-господарських операцій відповідачу надано усі належним чином оформлені первинні документи, які є належними і допустимими доказами реальності операцій, натомість, відповідачем безпідставно зазначено про безтоварність операцій позивача.

З огляду на викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.06.2018 року відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання на 02.07.2018 року.

Через канцелярію суду 27.06.2018 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву.

Відповідач проти позову заперечує, оскільки вважає, що перевірку позивача здійснено на законних підставах, а саме, на підставі направлень на перевірку від 04.12.2017 року №3100/26-15-14-06-03, №4392/26-15-14-03-02, № 1044/26-15-14-07-01, а також від 11.12.2017 року №1068/26-15-14-07-01, а також відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1. статті 75, підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 ПК України згідно з ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.09.2017 року у справі №757/54255/17-к, на підставі якої ГУ ДФС у м. Києві прийнято наказ від 30.11.2017 року №14067 про проведення перевірки.

Як зазначено відповідачем, позапланову виїзну документальну перевірку позивача здійснено на предмет своєчасності, повноти нарахування, сплати усіх передбачених ПК України податків та зборів, а також дотримання вимог валютного та іншого законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з підприємствами, в тому числі, з ТОВ «Дронт» (), ТОВ «Флешкорп» (), ТОВ «Лорд компані» (), ТОВ «Продіндустрі» (), ТОВ «Арт-Профі» (), ТОВ «Спекторг» (), ТОВ «Розі Стоун» (), ТОВ «Комерц Лайт» () (далі також - контрагенти позивача) за період з 01.01.2015 року по 14.09.2017 року.

За результатами перевірки встановлено порушення ТОВ «Вибір року Україна» пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1. пункту 134.1 статті 134 ПК України, що призвело до заниження податку на прибуток, який підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 790 924,00 грн., а також пунктів 198.1, 198.2, 198.6 статті 198 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 1 086 819,00 грн.

Висновки, наведені в Акті, на думку відповідача, є вмотивованими. Під час перевірки встановлено, що первинні документи не відображали реальність операцій. Відповідачем встановлено, що деякі підприємства, з якими позивач мав господарські взаємовідносини, на балансі не мали основних засобів чи транспорту, у штаті не мали співробітників для виконання певних робіт чи надання послуг, які були предметом договорів; у реквізитах договорів із декількома контрагентами позивача вказано банківські рахунки, які відкрито пізніше, ніж відбулося підписання договорів; опитано як свідків директорів/засновників контрагентів у межах кримінальної справи, які пояснили, що не мають відношення до ведення господарської діяльності цих підприємств.

Вказаний Акт перевірки став підставою для прийняття відповідачем оскаржуваних позивачем ппр від 11.01.2018 року № , № .

Враховуючи вищевикладене, відповідач просить відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

У підготовче засідання 29.08.2019 року прибули представники сторін.

З метою надання часу позивачу для ознайомлення із відзивом та підготовки відповіді на відзив, судом оголошено перерву у підготовчому засіданні до 29.08.2018 року.

Через канцелярію суду 02.08.2018 року представником позивача подано відповідь на відзив та речові докази (СД-диски з записом відеозйомки Церемонії фестивалю "Вибір року 2016", "Вибір року 2015" .

У підготовче судове засідання 29.08.2018 року прибули представники сторін.

Під час підготовчого засідання судом поставлено на обговорення питання щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.08.2018 року закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи у судовому засіданні 19.11.2018 року.

У судове засідання 19.11.2018 року сторони не прибули.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, учасники справи повідомлені про дату та час наступного судового засідання, призначеного на 04.02.2019 року, в порядку, встановленому статтею 124 Кодексу адміністративного судочинства України.

Через канцелярію суду 01.02.2019 року позивачем подано письмові пояснення.

У судове засідання 04.02.2019 року прибули представники сторін. На стадії надання додаткових пояснень судом оголошено перерву у судовому засіданні до 13.03.2019 року.

Через канцелярію суду 11.03.2019 року відповідачем подано пояснення.

У судове засідання 13.03.2019 року прибули представники сторін.

Відповідно до частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у відкритому судовому засіданні 13.03.2019 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.09.2017 року у справі №757/54255/17-к, на підставі наказу ГУ ДФС у м. Києві від 30.11.2017 року №14067 проведено позапланову документальну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства України та іншого законодавства ТОВ «Вибір року Україна» () при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з підприємствами ТОВ «Дронт» (код 40639920), ТОВ «Флешкорп» (код 39922253), ТОВ «Лорд Компані» (код 40042224), ТОВ «Продіндустрі» (код 40929084), ТОВ «Арт-Профі» (код 40267792), ТОВ «Спекторг» (код 39946067), ТОВ «Розі Стоун» (код 40360338), ТОВ «Комерц Лайт» (код 40769762) за період з 01.01.2015 року по 14.09.2017 року.

Актом про результати документальної позапланової перевірки ТОВ «Вибір року Україна» з питань податкового, валютного законодавства від 19.12.2017 року № 200/26-15-14-07-01-10/31302071 за період з 01.01.2015 року по 14.09.2017 року, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 14.09.2017 року, встановлено порушення ТОВ «Вибір року Україна» пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1. пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, а також пунктів 198.1, 198.2, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого податковий орган дійшов висновку про заниження позивачем фінансового результату до оподаткування (прибуток або збиток) за період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року на загальну суму 790 924 грн. 00 коп., в тому числі за 2015 рік на суму 559 001 грн. 00 коп., за 2016 рік на суму 231 923 грн. 00 коп., а також до висновку про завищення податкового кредиту за період з 01.01.2015 року по 31.08.2017 року всього в сумі 1 086 819 грн. 00 коп.

На підставі Акту прийнято два податкові повідомлення-рішення: від 11.01.2018 року № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, в розмірі 906 886 гри. 00 коп. (дев'ятсот шість тисяч вісімсот вісімдесят шість) грн. 00 коп.: (790 924 грн. за податковими зобов'язаннями та 115 962 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями); від 11.01.2018 року № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податку на додану вартість із вироблених товарів, робіт, послуг в розмірі 1 630 229 (один мільйон шістсот тридцять тисяч двісті двадцять дев'ять ) грн. 00 коп.: (1 086 819 грн. за податковими зобов'язаннями та 543 410 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями).

Відповідно до рішень ГУ ДФС у м. Києві від 23.03.2018 року та Державної фіскальної служби України від 23.03.2018 року залишено без змін оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Вважаючи оскаржувані ппр протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив та пояснення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями) (далі також - ПК України), яким, зокрема, встановлено вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпунктом 20.1.4. пункту 20.1. статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1. статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки-цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Вичерпний перелік обставин для здійснення документальної позапланової перевірки встановлено у пункті 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Як свідчить зміст наказу, в якості підстав для проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача зазначено підпункт 75.1.2. пункту 75.1 статті 75, підпункт 78.1.11 пункту 78.1 статті 78, статті 81 ПК України.

В контексті наведеного слід зазначити, що підпункт 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України містить загальне визначення документальної перевірки.

Відповідно до пункту 78.4 статті 78 ПК України про проведення позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Згідно з підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 ПК України, посилання на який міститься в наказі, документальна позапланова перевірка здійснюється у разі отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Таким чином, з аналізу наведених правових норм слід дійти висновку, що документальна позапланова виїзна перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення. У свою чергу можливість для проведення документальної позапланової виїзної перевірки та прийняття відповідного наказу на підставі підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 ПК України виникає виключно за наявності двох умов: 1) отримання ухвали слідчого судді (суду); 2) відповідності ухвали слідчого судді (суду) закону.

Вирішуючи питання про наявність підстав для проведення спірної документальної позапланової виїзної перевірки позивача, та, відповідно, для прийняття наказу про призначення такої перевірки, суд приймає до уваги долучену представником позивача до матеріалів справи ухвалу Київського апеляційного суду від 31.10.2018 року (справа №757/54255/17-к), якою апеляційну скаргу директора ТОВ «Вибір року Україна» ОСОБА_5 задоволено. Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва Батрин О.В. від 18.09.2017 року скасовано. Постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №6 Станкова О.П. та надано дозвіл на проведення у кримінальному провадженні №0000117 позапланової документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства України та іншого законодавства службовими особами ТОВ «Вибір року Україна» відмовлено.

Із змісту ухвали апеляційного суду встановлено, що підставою для скасування ухвали слідчого судді, яка є підставою видання контролюючим органом оскаржуваного наказу, є те, що Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено порядку розгляду такого клопотання, та відсутня процесуальна норма щодо рішення, яке може бути ухвалено слідчим суддею після отримання такого клопотання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність у межах спірних правовідносин обставин, з якими положення підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 ПК України пов'язують можливість призначення та проведення перевірки, а тому наказ відповідача від 30.11.2017 року №14067 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Вибір року Україна» та дії по її організації та проведенню суперечать нормам ПК України, тобто є протиправними.

Разом з тим, суд звертає увагу, що наведені обставини могли б слугувати підставою для недопуску працівників відповідача до перевірки, проте позивач правом не допуску посадових осіб контролюючого органу не скористався.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленої в постанові від 24.12.2010 року №21-25а10, у разі коли платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Тобто, саме на стадії допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Надаючи оцінку безпосередньо порушенням, встановлених відповідачем в ході проведення перевірки та покладених в основу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд зазначає наступне.

Так, судом встановлено, що документальну позапланову виїзну перевірку проведено контролюючим органом на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 18.09.2017 року у справі №757/54255/17-к.

Відповідно до змісту цієї ухвали, "...прокурором Київської місцевої прокуратури №6 Станковим О.П. заявлено клопотання про надання дозволу на проведення позапланової документальної перевірки у кримінальному провадженні №0000117 від 27.09.2017 року".

Як зазначено в ухвалі слідчого судді, "...досудовим слідством встановлено, що колишнім засновником, директором та головним бухгалтером ТОВ "Дронт" () ОСОБА_7, за проханням невстановлених слідством осіб, зареєстровано підприємство за грошову винагороду без мети здійснення фінансово-господарської діяльності з метою прикриття незаконної діяльності. Разом з тим, встановлено, що ТОВ "Вибір року Україна" () мало фінансово-господарські взаємовідносини із підприємствами, задіяними в схемі мінімізації сплати податків, в тому числі ТОВ "Дронт". Також встановлено, що ТОВ "Вибір року Україна" в період з 01.01.2015 року по 31.01.2017 року здійснювало формування податкового кредиту ряду підприємств, що мають ознаки "фіктивності", а саме: ТОВ "Дронт", ТОВ "Флешкорп", ТОВ "Лорд Компані", ТОВ "Продіндустрі", ТОВ "Арт-Профі", ТОВ "Спекторг", ТОВ "Розі Стоун", ТОВ "Комерц Лайт".

Так, відповідно до резолютивної частини ухвали Печерського районного суду міста Києва від 18.09.2017 року у справі №757/54255/17-к та наказу ГУ ДФС у м. Києві від 30.11.2017 року №14067 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Вибір року Україна», надано дозвіл на проведення документальної позапланової виїзної перевірки на предмет своєчасності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених ПК України податків і зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин із підприємствами, в тому числі, з ТОВ «Дронт», ТОВ «Флешкорп», ТОВ «Лорд Компані», ТОВ «Продіндустрі», ТОВ «Арт-профі», ТОВ «Спекторг», ТОВ «Розі стоун», ТОВ «Комерц лайт».

Отже, слід дійти висновку, що ТОВ "Вибір року Україна" у межах кримінального провадження №0000117 фігурує у якості контрагента, та слідчим суддею вирішувалося питання надання дозволу на проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Вибір року Україна» щодо здійснення фінансово-господарських правовідносин із визначеним переліком підприємств, які мають ознаки "фіктивності".

Натомість, як встановлено з Акту перевірки, службовими особами відповідача фактично здійснено документальну позапланову виїзну перевірку дотримання вимог податкового та іншого законодавства при здійсненні фінансово-господарських відносин ТОВ "Вибір року Україна" із 15 підприємствами, включаючи, зокрема, ті, які не зазначено ні в ухвалі слідчого судді, ні в наказі про проведення перевірки, а саме, ТОВ "Дарлан-груп", ТОВ "Бай-Бек Компані", ТОВ "Гранд Сервісгруп", ТОВ "Елітсервісгруп" (попередня назва ТОВ "Фулл Моушн", ТОВ "Профі юа", ТОВ "Євростандарт ЄС", ПП "Актив Сільвер", ТОВ "Кріон Прайм".

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем здійснено перевірку фінансово-господарських правовідносин позивача із підприємствами ТОВ "Дарлан-груп", ТОВ "Бай-Бек Компані", ТОВ "Гранд Сервісгруп", ТОВ "Елітсервісгруп" (попередня назва ТОВ "Фулл Моушн", ТОВ "Профі юа", ТОВ "Євростандарт ЄС", ПП "Актив Сільвер", ТОВ "Кріон Прайм" за межами, визначеними ухвалою слідчого судді та наказом про проведення перевірки, а висновки щодо перевірки не зазначених в ухвалі слідчого судді контрагентів позивача, внесено до Акту безпідставно.

Щодо реальності господарських операцій ТОВ «Вибір року Україна» з підприємствами ТОВ «Дронт», ТОВ «Флешкорп», ТОВ «Лорд Компані», ТОВ «Продіндустрі», ТОВ «Арт-профі», ТОВ «Спекторг», ТОВ «Розі стоун», ТОВ «Комерц лайт», суд дійшов наступних висновків.

Статтею 2 Закону України від 16.07.1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон №996) зазначено, що сфера дії цього Закону поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Виходячи з вимог статті 3 Закону №996, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Цим Законом встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначено пунктом 1.2 статті 1 та пунктом 2.1 статті 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704 (далі також - Положення №88).

Так, відповідно до пункту 1.2 статті 1 Положення №88, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування; записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Згідно з пунктом 2.1 статті 2 Положення №88 первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Отже, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинно бути складено під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 2.4 статті 2 Положення №88 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до статті 1 Закону №996 господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Правовою основою визнання господарських операцій безтоварними є положення статті 234 Цивільного кодексу України, відповідно до яких угода, яка не спрямована на настання реальних правових наслідків, є фіктивною.

Тобто, безтоварною є господарська операція, яка не спрямована на реальне настання певних фінансових результатів, зміну в майнових активах платника податку.

Доказами, які свідчать про безтоварність господарської операції, є відсутність належним чином складених первинних документів, відсутність руху активів, реальної зміни майнового стану, відсутність у платника податків ділової мети, наміру отримання економічного ефекті від його діяльності, а також судові рішення у кримінальному провадженні (обвинувальні вироки суду або рішення про закриття кримінальної справи), в межах якого проведено документальну перевірку позивача тощо.

Судом встановлено, що перевірку позивача проведено у період часу з 04.12.2017 року по 12.12.2017 року, результати якої оформлено Актом від 19.12.2017 року № 200/26-15-14-07-01-10/31302071 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Вибір року Україна» з питань податкового, валютного законодавства - за період з 01.01.2015 року по 14.09.2017 року, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2015 року по 14.09.2017 року, який є підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

В зазначеному Акті перевірки відсутні висновки щодо порушень позивача вимог ПК України в результаті фінансово-господарських операцій із ТОВ «Дронт».

Щодо порушень позивачем податкового законодавства в результаті фінансово-господарських операцій з іншими підприємствами, а саме - з ТОВ «Флешкорп», ТОВ «Лорд Компані», ТОВ «Продіндустрі», ТОВ «Арт-профі», ТОВ «Спекторг», ТОВ «Розі стоун», ТОВ «Комерц лайт», перелік яких наведено в ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 18.09.2017 року та зазначено в наказі про проведення перевірки ТОВ «Вибір року Україна», в Акті перевірки контролюючим органом викладено наступні висновки (далі висновки контролюючого органу зазначено у дужках).

Щодо контрагента позивача «ТОВ «Флешкорп».

«ТОВ «Флешкорп» як платник податків з квітня 2016 року не звітує до ДПІ, основні фонди і транспортні засоби на підприємстві відсутні».

Оцінюючи наведені висновки щодо вказаного підприємства в Акті перевірки, на підставі наявних у справі доказів, зокрема, наданих позивачем первинних документів, витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, судом встановлено, що ТОВ «Флешкорп» взято на податковий облік 30.07.2015 року. Станом на дату підписання договору між контрагентом і позивачем - 27.10.2015 року, акту приймання-передачі виконаних робіт, а також на час розгляду справи це підприємство перебуває на обліку Овідіопольської державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, Чорноморське управління. Лише відсутність транспортних засобів і основних фондів не може свідчити про нереальність послуг, які стали предметом договору від 27.10.2015 року №15/10/27 (надання послуг з розроблення концепції підготовки і організації заходу урочистої церемонії вшанування переможців міжнародного фестивалю-конкурсу «Вибір року»).

Щодо контрагента позивача ТОВ «Лорд Компані».

«ТОВ «Лорд Компані» як платник податків з травня 2016 року не звітує до ДПІ, основні фонди і транспортні засоби на підприємстві відсутні».

Оцінюючи наведені висновки в Акті перевірки щодо зазначеного підприємства, судом встановлено, що ТОВ «Лорд Компані» взято на податковий облік 01.10.2015 року. Станом на дату підписання договору між контрагентом і позивачем - 27.11.2015 року, акту приймання-передачі виконаних робіт підприємство і на даний час перебуває на обліку Овідіопольської державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, Чорноморське управління, , з огляду на що, лише відсутність транспортних засобів і основних фондів не може свідчити про нереальність послуг, які стали предметом договору від 27.11.2015 року №15/11/27 (надання послуг щодо виготовлення шести дизайн-макетів для зовнішніх конструкцій та друку зовнішніх конструкцій з професійним ламінуванням).

Щодо контрагента позивача ТОВ «Продіндустрі», контролюючим органом зазначено, що «ТОВ «Продіндустрі» як платник податків з березня 2017 року не звітує до ДПІ, основні фонди і транспортні засоби на підприємстві відсутні».

Оцінюючи наведені висновки в Акті перевірки щодо вказаного підприємства, судом встановлено, що ТОВ «Продіндустрі» взято на податковий облік 01.11.2016 року, станом на дату підписання договору між контрагентом і позивачем - 08.12.2016 року, акту приймання-передачі виконаних робіт, і на даний час, підприємство перебуває на обліку Державної податкової інспекції Подільського району Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в той час як лише відсутність транспортних засобів і основних фондів не може свідчити про нереальність послуг, які стали предметом договору від 08.12.2016 року №16/10/27 (надання в оренду рухомого майна - обладнання в рамках організації проведення заходу 10.12.2016 року - церемонії нагородження переможців фестивалю-конкурсу «Вибір року»).

Щодо контрагента позивача ТОВ «Арт-профі», контролюючим органом зазначено: «ТОВ «Арт-профі» як платник податків з березня 2017 року не звітує до ДПІ, основні фонди і транспортні засоби на підприємстві відсутні».

Оцінюючи наведені висновки в Акті перевірки щодо зазначеного підприємства, судом встановлено, що ТОВ «Арт-профі» взято на податковий облік 10.02.2016 року, станом на дату підписання договору між контрагентом і позивачем - 05.12.2016 року, акту приймання-передачі виконаних робіт підприємство, а також на час розгляду справи, перебуває на обліку Державної податкової інспекції Печерського району Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві. Лише відсутність транспортних засобів і основних фондів не може свідчити про нереальність послуг, які стали предметом договору від 05.12.2016 року №05/12 (надання послуг по технічному забезпеченню заходу).

Щодо контрагента позивача ТОВ «Спекторг», контролюючим органом зазначено: «ТОВ «Спекторг» з червня 2016 року не звітує до ДПІ».

Оцінюючи наведений висновок в Акті перевірки щодо вказаного підприємства на підставі наявних у справі доказів, судом встановлено, що ТОВ "Спекторг" взято на податковий облік 12.08.2015 року. Станом на дату підписання договору між цим підприємством і позивачем, звіту до договору та акту приймання-передачі виконаних робіт, а також на час розгляду справи, ТОВ "Спекторг" перебуває на обліку Овідіопольської державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, Чорноморське управління.

З матеріалів справи встановлено, що між позивачем і вказаним контрагентом укладено два договори, а саме, договір від 30.10.2015 року №15/10/30 та від 08.12.2015 року №15/12/08 щодо розроблення концепції, дизайну та ін., з метою проведення Міжнародного фестивалю-конкурсу "Вибір року" 2015 року.

Також, до матеріалів справи долучено відповідні акти надання послуг.

Водночас, відповідачем під час здійснення перевірки, звернуто увагу та проаналізовано лише договір від 08.12.2015 року №15/12/08, що свідчить про неточності, допущені контролюючим органом при перевірці.

«ТОВ «Розі стоун» подано звітність з ПДВ за листопад 2016 року, а з грудня 2016 року взагалі не звітує до ДПІ, основні фонди і транспортні засоби на підприємстві відсутні».

Оцінюючи наведені висновки в Акті перевірки щодо зазначеного підприємства, судом встановлено, що ТОВ «Розі стоун» взято на податковий облік 22.03.2016 року. Станом на дату підписання договору між контрагентом і позивачем - 17.11.2016 року, акту приймання-передачі виконаних робіт, а також на даний час вказане підприємство перебуває на обліку Державної податкової інспекції Шевченківського району Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві. Лише відсутність транспортних засобів і основних фондів не може свідчити про нереальність послуг, які стали предметом договору від 17.11.2016 року №16/11/17 (надання послуг декоративного оформлення Великого залу для урочистостей у готелі Intercontinental).

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень.

Контролюючим органом в ході перевірки встановлено, що правочини, укладені між позивачем та його контрагентами, не спрямовані на реальне настання правових наслідків. Таким чином, надані до перевірки первинні документи бухгалтерського та податкового обліку не можуть бути взяті до уваги як первинні документи, що підтверджують проведення господарських операцій між юридичними особами.

В ході судового розгляду, судом досліджено та оцінено надані позивачем договори та первинні документи по взаємовідносинах з контрагентами, в результаті чого судом не встановлено їх невідповідності вимогам чинного законодавства, позаяк, вони складені належним чином та містять всі обов'язкові реквізити, отже такі документи можна вважати належними доказами реальності здійснених господарських операцій, які не містять дефектів форми та змісту.

Отже, контролюючий орган посилається на те, що внаслідок порушень норм податкового законодавства контрагентами, вказані документи не спричиняють змін в бухгалтерському та податковому обліку позивача, внаслідок чого останній позбавлений законного права на віднесення сум по документах до податкового кредиту та витрат.

Між тим, чинним законодавством не передбачено настання негативних наслідків для добросовісного платника податку у вигляді позбавлення його права на віднесення відповідних сум до складу податкового кредиту, навіть за умови допущення попередніми постачальниками у ланцюгу постачання товару/надання послуг певних порушень податкового законодавства, дані обставини повинні тягнути негативні наслідки саме для таких постачальників та не впливати на права платника податків.

Посилання відповідача на протоколи допиту директорів контрагентів позивача у межах кримінального провадження №0000117 від 27.09.2017 року, судом не беруться до уваги, оскільки до винесення вироку в рамках кримінального провадження, протокол допиту досудового розслідування чи інші матеріали досудового розслідування, а також ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення окремих слідчих дій, не можуть вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві. Тобто, доказове значення в адміністративному процесі може мати виключно вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили.

Аналогічні висновки викладено Верховним Судом у постановах від 16.01.2018 року у справі №2а-7075/12/2670, від 26.06.2018 року у справі №808/2360/17, та Верховним Судом України у постановах від 12.04.2016 року у справі №826/17617/13, від 05.03.2012 року у справі №21-421а11 та від 22.09.2015 року у справі №810/5645/14.

Щодо контрагента позивача ТОВ «Комерц лайт» в Акті перевірки зазначено, що у реквізитах даного підприємства, як сторони договору від 08.11.2016 року №16/11/08, зазначено номер рахунку, який відкрито днем пізніше - 09.11.2016 року, що, на думку відповідача, може свідчити про безтоварність операції з позивачем, суд зазначає, що відкриття поточного рахунку юридичною особою не впливає на дієздатність цієї юридичної особи, як і необхідність відкриття банківського рахунку не дає правових підстав для висновку про нікчемність правочину, укладеного днем раніше.

Суд також приймає до уваги положення статті 180 Господарського кодексу України, статей 202, 203 Цивільного кодексу України, які не містять такої істотної умови, як банківські реквізити, а також вимоги статті 9 Закону №996, якою не передбачено вимоги щодо зазначення банківських реквізитів до первинних та зведених облікових документів у паперовій або в електронній формі і передбачає, що неістотні недоліки в документах, які містять відомості про господарську операцію не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції.

Доказів визнання недійсними будь-яких договорів, укладених між позивачем і наведеними в Акті перевірки підприємствами, з якими ТОВ «Вибір року Україна» мав фінансово-господарські операції, як і доказів ухвалення судових рішень (обвинувального вироку суду чи постанов про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами) у кримінальному провадженні, в межах якого проведено перевірку позивача, чи доказів фактичної збитковості окремих господарських операцій або ж відсутності належним чином складених первинних документів, відповідачем суду не надано.

Виходячи з наведеного в сукупності, суд дійшов висновку, що фактично обставини, наявність яких дало б підстави ставити під сумнів реальність господарських операцій позивача з контрагентом, відсутні.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У силу частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем правомірності прийнятих ним рішень не доведено.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд дійшов висновку, що винесені податкові повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 11.01.2018 року № та від 11.01.2018 року № є протиправними та підлягають скасуванню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як убачається з наявних у справі доказів, позивачем сплачено судовий збір в сумі 38 056,73 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням від 31.05.2018 року № 145, з огляду на що, сплачена сума судового збору підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79,139, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вибір року Україна» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 11.01.2018 року №

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 11.01.2018 року №.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вибір року Україна» (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 17, оф.31, ) судові витрати в частині сплати судового збору 38 056,73 грн. (тридцять вісім тисяч п'ятдесят шість грн.73 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 294, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини п'ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вибір року Україна» (код за адреса: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 17 офіс 31);

Відповідач: Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві (код за , 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Повне рішення складено 25.03.2019 року.

Суддя Л.О. Маруліна