Справа № 1740/2409/18
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань забезпечення позову
26 березня 2019 року м. Рівне №1740/2409/18
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дорошенко Н.О., розглянувши у письмовому провадженні заяву позивача з питань забезпечення позову у справі за позовом
Товариство з обмеженою відповідальністю "Лісопродукт"
до Управління Держпраці у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування постанов,-
Товариство з обмеженою відповідальністю "Лісопродукт" звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Рівненській області та просило визнати протиправною та скасувати постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами: №РВ156/957/000322/ІП-ФС від 17.08.2018, якою на позивача накладено штраф у розмірі 3723,00 грн та №РВ156/957/000323/ТД-ФС від 17.08.2018, якою на позивача накладено штраф у розмірі 558450,00 грн.
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 03.10.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.
28.11.2019 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.
25.03.2019 позивач подав до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом:
зупинення стягнення на підставі виконавчого документа постанови №РВ156/957/000322/ІП-ФС про накладення штрафу уповноваженими особами від 17.08.2018 до набрання судовим рішенням в справі №1740/2709/18 законної сили;
зупинення стягнення на підставі виконавчого документа постанови про накладення штрафу уповноваженими особами №РВ156/957/000323/ТД-ФС від 17.08.2018 про накладення штрафу уповноваженими особами від 17.08.2018 до набрання судовим рішенням в справі №1740/2709/18 законної сили.
За наведених підстав, просив вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржених постанов.
Відповідно до частини першої статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Розглянувши у вказаний строк заяву про забезпечення позову, суд зазначає таке.
За приписами частини першої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Відповідно до частини другої статті 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з частиною четвертою статті 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення субєкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
За правилами частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Відповідно до частини другої статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Частиною 3 статті 152 КАС України визначено, що у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтування доцільності вжиття кожного з цих заходів.
Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті це обмеження субєктивних прав, свобод та інтересів відповідача або повязаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Судом встановлено, що Управлінням Держпраці у Рівненській області на підставі акта інспекційного відвідування від 20.07.2018 №РВ 156/957/АВ винесено постанови №РВ 156/957/000322/ІП-ФС від 17.08.2018 про накладення на ТОВ "Лісопродукт" штрафу у розмірі 3723,00 грн (а.с.35-36) та №РВ 156/957/000323/ТД-ФС від 17.08.2018 в розмірі 558450,00 (а.с.37-38).
Відповідно до статті 265 Кодексу законів про працю України виконання постанови центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, покладається на органи державної виконавчої служби.
Пунктом 11 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №509 від 17.07.2013, установлено, що не сплачені у добровільному порядку штрафи стягуються органами державної виконавчої служби (щодо штрафів, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України).
Суд враховує, що в поданій позивачем заяві вказано на необхідність вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, оскільки відкриття виконавчого провадження може призвести до негативних фінансових наслідків для позивача у вигляді стягнення не лише суми штрафної санкції на підставі постанов, які оскаржуються, а й витрат виконавчого провадження.
Згідно з частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до частини першої статті 13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Таким чином, відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанов Управління Держпраці у Рівненській області, які є предметом судового оскарження в даній справі, зумовлює примусове виконання таких постанов та тягне за собою інші наслідки, передбачені Законом України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 (далі Закон №1404-VIII).
Відтак, відкриття виконавчого провадження може призвести до негативних фінансових наслідків для позивача у вигляді стягнення не лише суми штрафної санкції на підставі постанов, які є спірними, а й витрат виконавчого провадження, а також накладення арешту на майно та рахунки боржника.
Наведені обставини дають суду підстави для висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі внаслідок вчинення державними виконавцями виконавчих дій з примусового виконання оскарженої постанови відповідача, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду або ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
З огляду на наведене, суд вважає, що запропонований позивачем спосіб забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржених постанов про накладення штрафу №РВ156/957/000322/ІП-ФС від 17 серпня 2018 року та №РВ156/957/000323/ТД-ФС від 17 серпня 2018 року стосується предмету позову і є співмірним з позовними вимогами.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону №1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.
Частиною 1 статті 35 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1,4,6,8,11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2,3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті.
Також суд відхиляє покликання позивача щодо очевидної протиправності оскаржених рішень відповідача, позаяк зазначені обставини відносяться до предмета доказування в даній справі та можуть бути встановлені виключно в ході судового розгляду по суті адміністративної справи.
За наведених обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а відтак, заяву про забезпечення позову слід задовольнити.
Керуючись статтями 150-157, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Зупинити стягнення на підставі виконавчого документа - постанови Управління Держпраці у Рівненській області №РВ156/957/000322/ІП-ФС від 17 серпня 2018 року про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, - до набрання судовим рішенням у справі №1740/2409/18 законної сили.
Зупинити стягнення на підставі виконавчого документа - постанови Управління Держпраці у Рівненській області №РВ156/957/000323/ТД-ФС від 17 серпня 2018 року про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, - до набрання судовим рішенням у справі №1740/2409/18 законної сили.
Копію ухвали надіслати учасникам справи та для виконання до Рокитнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її складання. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повна ухвала складена 26 березня 2019 року.

Учасники справи:

1. позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Лісопродукт" (вул. Шевченка, 1 Є, смт. Рокитне, Рівненська обл., 34200, );

2. відповідач - Управління Держпраці у Рівненській області (вул. Лермонтова, 7, м. Рівне, 33028, );

Суддя Дорошенко Н.О.