Справа № 0840/3811/18
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

19 березня 2019 року о/об 10 год. 06 хв.Справа № 0840/3811/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Приватного підприємства виробничо - комерційної фірми "ПОЛІМЕР" (69063, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 24, )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

за участі представників:

від позивача - ОСОБА_1

(діє на підставі ордеру серія ЗП № 080217 від 04.02.2019)

від відповідача - ОСОБА_2

(діє на підставі довіреності № 1373/08-01-10-02 від 03.12.2018 року)

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства виробничо - комерційної фірми "ПОЛІМЕР" (надалі позивач, ПП ВКФ "ПОЛІМЕР") до Головного управління ДФС у Запорізькій області (надалі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 31 травня 2018 року винесене Головним управлінням ДФС у Запорізькій області на підставі акту планової документальної перевірки №24/08-01-13-06/13606170 від 13 квітня 2018 року в частині нарахування штрафних фінансових санкцій на суму 440446,62 грн.

18 вересня 2018 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, а підготовче судове засідання призначено на 17 жовтня 2018 року.

17 жовтня 2018 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 14 листопада 2018 року.

14 листопада 2018 року ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження до тридцяти днів.

Наступне підготовче засідання призначено на 11 грудня 2018 року.

Ухвалою суду від 11 грудня 2018 року провадження у справі зупинено до 05 лютого 2019 року.

Ухвалою суду від 05 лютого 2019 року поновлено провадження у справі.

05 лютого 2019 року в підготовчому судовому засіданні протокольною ухвалою суду, за письмовими згодами всіх учасників справи, призначено справу до судового розгляду по суті на 05 лютого 2019 року після закриття підготовчого провадження.

Разом з тим, у розгляді справи по суті судом оголошено перерву до 20 лютого 2019 року.

Ухвалою суду від 20 лютого 2019 року провадження у справі зупинено до 19 березня 2019 року.

Ухвалою суду від 19 березня 2019 року поновлено провадження у справі.

Відповідно до статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 19 березня 2019 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Позовна заява обґрунтована тим, що посилання контролюючого органу на пункт 127.1 статті 127 ПК України та доводи щодо подальшого застосування ним штрафної (фінансової) санкції до підприємства в розмірах 25%, 50% та 75% є протиправними, оскільки розмір штрафної (фінансової) санкції повинен застосовуватись за кожен конкретний факт не утримання та не перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб. Таким чином, позивач вважає помилковим нарахування штрафних санкцій у розмірі 50% та 75%, адже жодних висновків стосовно попередніх порушень цих норм податкового законодавства податковим органом не виносилося, а отже таке порушення вважається первинним, а штрафні санкції повинні обчислюватися за ставкою 25%, тобто стягненню підлягатимуть штрафні санкції у сумі 175 194,49 грн. замість заявлених у податковому повідомленні-рішенні 615 641,11 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник Головного управління ДФС у Запорізькій області в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві (вх.№32805 від 14 жовтня 2018 року), відповідно до якого зазначено, що податкове повідомлення повідомлення-рішення № від 31 травня 2018 року прийняте податковим органом у межах та на підставі чинного законодавства, а застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 50% та 75% здійснено на підставі виявлених у позивача порушень податкового законодавства.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

На підставі направлення виданого ГУ ДФС у Запорізькій області № 93 від 16 березня 2018 року, ОСОБА_3 - головний державний ревізор - інспектор відділу контрольно - перевірочної роботи Управління податків і зборів з фізичних осіб - радник податкової та митної справи III рангу згідно із статті 77 Податкового кодексу України та відповідно з планом-графіком проведена документальна планова виїзна перевірка Приватного підприємства виробничо - комерційної фірми «ПОЛІМЕР», з питань повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, військового збору з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, єдиного соціального внеску за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2017 року.

Перевірка проводилась у період з 16 березня 2018 року по 29 березня 2018 року. Термін проведення перевірки продовжувався з 30 березня 2018 року по 05 квітня 2018 року на підставі наказу Головного управління ГУ ДФС у Запорізькій області від 29 березня 2018 року № 990.

За результатами перевірки складено ОСОБА_1 перевірки №24/08-01-13-06/13606170 від 13 квітня 2018 року «Про результати планової документальної перевірки Приватного підприємства виробничо - комерційної фірми «ПОЛІМЕР», з питань повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, військового збору з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, єдиного соціального внеску за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2017 року».

У акті перевірки визначено, що позивачем порушено вимоги:

- підпункту 14.1.180 статті 14, пункту 51.1 статті 51, пункту 176.2 «б» статті 176, ПК України, щодо своєчасності та повноти нарахування, утримання та сплати (перерахування) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок ПК України пункту 1.2, пункт 3.2, пункт 3.3, пункт 3.4, пункт 3.5. Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міндоходів України від 21 січня 2014 року №49 та наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року № 4 «Про затвердження форми податкового розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ); ,

- підпункту 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 ПК України із змінами та доповненнями, а саме: несвоєчасно перераховано до бюджету податок з доходів фізичних осіб під час виплати оподаткованого доходу у вигляді заробітної плати 920313,18 грн. (Додаток 1) в тому числі: 2015 рік - 352869,27 грн., 2016 рік - 108187,09 грн., 2017 рік 458 956,83 грн.

- підпункту 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 ПК України, а саме: несвоєчасно перераховано до бюджету військовий збір під час виплати оподаткованого доходу у вигляді заробітної плати у сумі 22374,97 грн. (Додаток 2) в тому числі: 2015 рік - 8626,85 грн., 2016 рік - 4216,24 грн., 2017 рік - 9531,88 грн.

- підпункту 2 пункту 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за перевіряємий період у сумі, 525237,05 грн. накладається штраф у розмірі 20 відсотків несвоєчасно сплачених сум.

Так, на підставі ОСОБА_1 перевірки №24/08-01-13-06/13606170 від 13 квітня 2018 року податковим органом стосовно позивача винесено податкове повідомлення-рішення № від 31 травня 2018 року, яким Приватному підприємству виробничо - комерційній фірмі «ПОЛІМЕР» збільшено податкове зобовязання у сумі 920 313,18 грн. та застосовані штрафні санкції у сумі 615 641,11 грн., а також визначено суму пені відповідно до підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 ПК України у сумі 101010,89 грн.

Позивач не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням № від 31 травня 2018 року в частині нарахування штрафних (фінансових) санкцій на суму 440 446,62 грн., звернувся до суду з позовною заявою.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач не заперечує сам факт наявності порушень податкового законодавства, однак не погоджується щодо одночасного застосування штрафних санкцій у розмірах 25%, 50%, 75% згідно положень пункту 127.1 статті 127 ПК України .

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає, що відповідно до пункту 127.1 статті 127 ПК України, ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

При цьому, згідно з пунктом 61.1 статті 61 ПК України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пункту 62.1 статті 62 ПК України, податковий контроль здійснюється, зокрема, шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно з підпунктом 54.3.5 пункту 54.3 статті 54 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

Отже, факт порушення податкового законодавства може бути встановлений не інакше як за результатами перевірки платника податків, за результатами якої складається акт.

Підвищені розміри штрафів у разі повторного виявлення податкових порушень (50%, 75%) застосовуються не за сам факт виявлення будь-яких порушень, а за повторне вчинення діянь за обставин, передбачених, зокрема, підпунктом 54.3.5 пункту 54.4статті 54 ПК України.

З аналізу вищенаведеної норми вбачається, що застосування штрафу більшого розміру можливе у разі встановлення контролюючим органом повторності порушення протягом 1095 днів, яке зафіксовано в акті перевірки та, відповідно, в податковому повідомленні-рішенні.

Згідно розрахунку штрафних (фінансових) санкцій до податкового повідомлення-рішення № від 31 травня 2018 року, контролюючим органом застосовано до позивача штрафну санкцію на суму 615 641, 11 грн, тоді як штрафні санкції повинні обчислюватись за ставкою 25%, через що до стягненню підлягають штрафні санкції у сумі 175 194,49 грн.

Розглядаючи справу та досліджуючи матеріали, надані сторонами, судом не встановлено факт повторного протягом 1095 днів не утримання та не перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб відповідачем жодним актом встановлено та зафіксовано не було, не надано доказів винесення податкових повідомлень-рішень, якими позивачу були б збільшені суми грошового зобов'язання двічі тричі протягом року, що передували прийняттю оскарженого податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, суд зазначає, що контролюючий орган безпідставно застосував до позивача штрафну (фінансову) санкцію по не утриманому і не перерахованому до бюджету податку з фізичних осіб в розмірах 50% та 75% у розмірі 440 446,62 грн., тому в цій частині податкове повідомлення-рішення № від 31 травня 2018 року не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що відповідачем обставини встановлені у ОСОБА_1 перевірки №24/08-01-13-06/13606170 від 13 квітня 2018 року є необєктивними, а податкове повідомлення-рішення № від 31 травня 2018 року, року в частині нарахування штрафних (фінансових) санкцій на суму 440 446,62 грн. - є протиправним та спростовується дослідженими під час розгляду справи доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем не доведена правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в частині нарахування штрафних фінансових санкцій на суму 440446,62 грн., у звязку із чим позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 77, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного підприємства виробничо - комерційної фірми "ПОЛІМЕР" (69063, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 24, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 31 травня 2018 року в частині нарахування штрафних (фінансових) санкцій на суму 440 446,62 грн.

Стягнути на користь Приватного підприємства виробничо - комерційної фірми "ПОЛІМЕР" (69063, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 24, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 6606 грн. 70 коп.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 28 березня 2019 року.

Суддя Д.В. Татаринов