Справа № 585/2320/18
Суддя: Гуцал М.І.
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 р. м. ХарківСправа № 585/2320/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Гуцала М.І.,

Суддів: Бенедик А.П. , Донець Л.О. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28.11.2018, головуючий суддя І інстанції: Шульга В.О. (повний текст складено 28.11.18) по справі № 585/2320/18

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора СРПП Сумського РВП Головного управління Національної поліції в Сумській області Марченка Віктора Михайловича , Сумського РВП Головного управління Національної поліції в Сумській області

про скасування постанови від 11.06.2018 серії НК № 077538 про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до суду з позовом до інспектора СРПП Сумського РВП ГУНП в Сумській області Марченка Віктора Михайловича, Сумського РВП ГУНП в Сумській області, я якому просить:

скасувати постанову серії НК №077538, винесену 11.06.2018 інспектором СРПП Сумського РВП ГУНП в Сумській області Марченком В.М. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн. 00 коп., та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи адміністративний позов, ОСОБА_1, зазначив, що оскаржувана постанова винесене з порушенням норм статей 7, 245, 255, 268, 278-280 КУпАП.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28.11.2018 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги та не спростовано доводи позивача про те, що всупереч вимогам КУпАП відповідач перед тим, як складати постанову у справі про адміністративне правопорушення, не роз'яснив права позивачу, проігнорував його пояснення, не з'ясував жодної обставини, що мали значення для правильного вирішення справи, тим самим грубо порушив вимоги ст.ст. 7, 33, 268, 280 КУпАП. Також вказав, що відповідач не розглядаючи по суті справу про адміністративне правопорушення, прийняв оскаржувану протиправну постанову, якою наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення.

Вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.ст. 2, 242, 246 КАС України.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглядаючи судове рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

В ході судового розгляду було встановлено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 077538 від 11.06.2018, складеною інспектором СРПП № 1 Сумського РВП ГУНП в Сумській області Марченком В.М. в м. Ромни по вул. Полтавська, 138, 10.06.2018 о 23 год. 55 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «MERCEDES-BENZ», номерний знак НОМЕР_1, на якому неможливо було розпізнати його символи з відстані ближче 20 метрів, оскільки був закритий металевою сіткою, чим порушив п 2.9 «в» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст.121 КУпАП, за якою накладено адміністративне стягнення штраф у розмірі 170 грн. 00 коп. Зазначено, що до постанови додається, зокрема, фото з нагрудної камери (а.с. 8).

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернуся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що з наданих сторонами доказів, а саме: позивачем було надано фототаблицю до позовної заяви із зображенням фото автомобіля «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 на місці складання оскаржуваної постанови, відповідачем надано фото з нагрудної відеокамери інспектора, де вбачається, що номерний знак автомобіля позивача освітлений, проте закритий решіткою і чітко визначити символи номерного знаку сфотографованого автомобіля не можливо.

Також суд першої інстанції зазначив, що доводи позивача щодо порушень допущених під час винесення постанови про адміністративне правопорушення не підтверджені належними і допустимими доказами.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, інспектором СРПП № 1 Сумського РВП ГУНП в Сумській області Марченком В.М., правильно кваліфіковані дії водія, правомірно вирішено питання щодо призначення стягнення, а відповідно і винесена постанова є законною.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху України (далі - ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п.1.1 ПДР України - ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Підпунктом «в» пункту 2.9 Правил водієві механічних транспортних засобів, зокрема, забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, який закритий іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, настає в разі керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим та тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.222 цього Кодексу, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ч.6 ст.121 КУпАП.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП України, основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Так, відповідно до ст. 288 КУпАП перевірка законності та обґрунтованості постанови по справі про адміністративне правопорушення судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку рішення суб'єкта владних повноважень щодо відповідності критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов'язок суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобов'язаний подати докази на спростування таких заперечень.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При прийнятті постанови про накладення адміністративного стягнення за правилами ст.252 КУпАП визначено обов'язок відповідача провести оцінку наявним доказам, повно і об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови серії НК № 077538 від 11.06.2018 слідує, що ГІалун Р.П., керуючи транспортним засобом марки «MERCEDES-BENZ», номерний знак НОМЕР_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.б ст. 121 КУпАП.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь- які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази фотофіксації правопорушення, аргументи позивача, колегія суддів вважає доведеними ті обставини, що номерний знак автомобіля позивача хоча й освітлений, проте закритий решіткою, а тому чітко визначити символи номерного знаку сфотографованого автомобіля з відстані ближче 20 метрів є ускладненим.

Таким чином, колегія суддів дійшла до переконливого висновку про правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п.2.9 «в» ПДР, у зв'язку із наявністю належного та допустимого доказу: а саме наданого до суду першої інстанції фото з нагрудної камери (а.с. 38) на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові серії НК № 077538 від 11.06.2018, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача стосовно того, що відповідач перед тим, як складати постанову у справі про адміністративне правопорушення, не роз'яснив права ОСОБА_1

З матеріалів справи вбачається, що постанова відповідачем винесена в присутності позивача на місці вчинення правопорушення, позивач отримав копію оскаржуваної постанови, про що свідчить його особистий підпис, без жодних зауважень (а.с. 72). Також, позивач своїм підписом підтвердив, що йому роз'яснено положення статей 307, 308 КУпАП, а також права, передбачені статтею 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі статтями 287- 289 КУпАП.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку як про доведеність факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпУП, так і про відсутність доказів порушення встановленої процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У своїх висновках колегія суддів враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 175/2474/16-а.

Вказані висновки доводами апеляційної скарги не спростовуються, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів, які надані суду під час розгляду справи та яким, за позицією суду апеляційної інстанції, судом першої інстанції надано належну оцінку.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 286, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28.11.2018 року по справі № 585/2320/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)М.І. Гуцал
Судді(підпис) (підпис) А.П. Бенедик Л.О. Донець
Повний текст постанови складено 25.03.2019.