Справа № 813/3633/17
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/3633/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Карпяк О.О.,

секретар судового засідання Лубоцька Н.І.,

за участю:

представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Галицької обєднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Галицької обєднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Львівській області з вимогою: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Галицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області від 30.06.2017 року № 4248-1350.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_2 володіє транспортним засобом марки Mercedes-Benz GL 350 CDI 4 MATIC (реєстраційний номер НОМЕР_1, обєм двигуна 2987; 2013 року випуску). Обєктом оподаткування у 2016 році є лекові автомобілі з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, а саме 1 033 500,00 грн., то транспортний засіб марки Mercedes-Benz GL 350 CDI 4 MATIC не може бути обєктом оподаткування, оскільки його середньо ринкова вартість становить 932 233,44 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Галицької ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області від 30.06.2017 року №4248-1350, стягнуто на користь ОСОБА_2 з Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань, судовий збір в сумі 640 (три тисячі двісті) грн. 00 коп.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року апеляційну скаргу Галицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишено без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року у справі №813/3633/17 без змін.

Постановою Верховного Суду від 29 серпня 2018 року касаційну скаргу Галицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області задоволено частково. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року у справі № 813/3633/17 - скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

За результатами автоматизованого розподілу 12 жовтня 2018 року визначено головуючого суддю Карпяк О.О.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2018 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою суду від 04 лютого 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання 20 березня 2019 року представник позивача не прибув. Подав клопотання про відкладення розгляду справи. До клопотання представником позивача не було долучено жодних доказів поважності причин неявки в судове засідання, відтак неявка представника позивача в судове засідання відбулась не з поважних причин. При цьому, судом враховано, що в судове засідання 27.02.2019 року ні позивач, ні його представник не зявились в судове засідання, подали клопотання про відкладення розгляду справи без долучення доказів поважності причин неприбуття в судове засідання.

Відповідно до ч.5.ст.205 КАС України, у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є субєктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Оскільки позивач допустив повторну неявку в судове засідання, доказів поважності причин неприбуття не надав, а представник відповідача в судовому засіданні наполягав на розгляді справи по суті, відтак суд дійшов до висновку про наявність підстав для розгляд у справи на підставі наявних в ній доказів.

Представник відповідача в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити, проти позову заперечив. Зазначив, що до матеріалів справи ним долучено копію листа Міністерства економічного розвитку та торгівлі від 23.02.2016 року, відповідно до якого вбачається, що автомобіль позивача є обєктом оподаткування транспортним податком у 2016 році.

Заслухавши вступне слово відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 є власником транспортного засобу марки Mercedes-Benz GL 350 CDI 4 MATIC (реєстраційний номер НОМЕР_2, обєм двигуна 2987; 2013 року випуску), що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ233798.

Ухвалою Львівської міської ради № 4263 від 19.01.2015 року затверджено Положення про транспортний податок.

Ухвалою Львівської міської ради № 121 від 14.01.2016 року внесено зміни до ухвали міської ради від 19.01.2015 № 4263 Про затвердження Положення про транспортний податок

Відповідно до пункту 4 Положення обєктом оподаткування є легкові автомобілі, від року випуску яких минуло не більше 5 років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, обєму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Головним управлінням Державної фіскальної служби у Львівській області винесено податкове повідомлення-рішення № 4248-1350 від 30.06.2017р., яким визначено позивачу податкове зобов'язання за 2016 рік за платежем транспортний податок з фізичних осіб в розмірі 25 000,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з позовом про його оскарження.

Надаючи правову оцінку спірним, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

1 січня 2015 р. набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким згідно зі ст. 267 ПК України введено новий транспортний податок.

Відповідно до вимог п. 10.2 ст. 10 ПК України (в редакції, яка діяла на дату виникнення спірних правовідносин) місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Повноваження міських рад щодо податків та зборів визначено ст. 12 ПК України (в редакції, яка діяла на дату виникнення спірних правовідносин).

Згідно з вимогами пп. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПК України (в редакції, яка діяла на дату виникнення спірних правовідносин) рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

У разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об'єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю (п.п. 12.3.5 п. 12.3 ст. 12 ПК України (в редакції, яка діяла на дату виникнення спірних правовідносин)).

Водночас, 24 грудня 2015 р. Верховною ОСОБА_1 України прийнято Закон України №909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році», що набрав чинності 1 січня 2016 року (далі - Закон № 909-VIII), яким внесено зміни у ПК України щодо об'єкту оподаткування транспортним податком.

Так, згідно з вимогами пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України (в редакції Закону від 24 грудня 2015 р. № 909-VIII) об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Пунктом 4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону № 909-VIII визначено, що у 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 ПК України та Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Враховуючи те, що Законом України № 909-VIII не встановлювався новий транспортний податок, а також не змінювалась його ставка, суд дійшов висновку, що з 01 січня 2016 р. платниками транспортного податку є власники легкових автомобілів не старше п'яти років, середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати.

Станом на 1 січня 2016 р. мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 1378 грн. (ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік»). Отже, 750 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2016 р. складали 1 033 500 грн.

Таким чином, об'єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 033 500 грн. та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (абз.2 п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України).

Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 р. № 66, відповідно до положень п. 2 якої середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. № 403, де за ціну нового транспортного засобу (Ц н) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Пунктом 3 Порядку № 403 встановлено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: С ср = Ц н х (Г / 100) х (1 ± (Г к / 100), де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Г к - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Джерелом інформації про ціни нових транспортних засобів в Україні є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) або довідкові дані про ціни щодо ідентичних або аналогічних нових транспортних засобів в Україні чи країнах-виробниках (експортерах) з урахуванням податків та зборів, що визначаються відповідно до законодавства (пункт 4 Порядку N 403).

Згідно з вимогами п. 5 Методики ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об'єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація.

Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (п. 13 Методики в редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (п. 14 Методики в редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Аналіз наведених положень Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить про врахування при розрахунку цієї вартості певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу.

Обов'язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відтак, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація про автомобіль позивача - лист від 23.02.2016 року 35783/5, копію якого долучено відповідачем до матеріалів справи 04.02.2019 року.

Як вбачається з п. 13 Методики, середньоринкову вартість автомобіля розраховує Мінекономрозвитку та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відтак, при прийнятті податкового повідомлення-рішення податковим органом використовується інформація про автомобілі, яка отримана від Мінекономрозвитку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду.

Чинне законодавство не зобов'язує податковий орган враховувати при визначенні податкового зобов'язання з транспортного податку розрахунки середньоринкової вартості автомобіля, здійснені власником транспортного засобу.

Відтак, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація про автомобіль позивача.

Судом встановлено, що 22 лютого 2016 р. Мінекономрозвитку на виконання вимог п.13 Методики було направлено на адресу Державної фіскальної служби України лист «Щодо надання інформації» № 3252-08/4797-03, в якому зазначалося про надання інформації щодо автомобілів, з року випуску яких минуло не більше 5 років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої станом на 1 січня 2016 р., до якого було долучено інформацію щодо автомобілів, середньоринкова вартість яких розрахована на основі даних ДП «Держзовнішформ» та інформацію щодо автомобілів, середньоринкова вартість яких розрахована на основі інформації, отриманої з інших джерел, та перелік автомобілів, вартість яких неможливо визначити. У додатку 3 присутня інформація про аналогічний автомобіль Mercedes-Benz GL, обєм двигуна 3,0.

Це означає, що належним доказом щодо вартості автомобіля, який є об'єктом оподаткування транспортним податком, є виключно та інформація, яка має відповідати двом критеріям: 1) ця інформація повинна бути надана Мінекономрозвитку до ДФС; 2) ця інформація повинна бути надана до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що станом на дату винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення у відповідача інформація щодо вартості автомобіля, який належить на праві власності позивачу, яка б відповідала обом критеріям належності і допустимості доказів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З врахуванням викладеного суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідачем винесено з дотриманням встановленої процедури, у спосіб, що передбачений законодавством України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_2 (79034, м. Львів, вул. Мишуги, 5-А/13, ІПН НОМЕР_3) до Галицької обєднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, - відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28.03.2019 року.

Суддя Карп'як Оксана Орестівна