Справа № 607/25115/18
Суддя: Дзюбановський Ю. І.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2019 Справа №607/25115/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Дзюбановського Ю.І.

при секретарі судового засідання: Гончаренко Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 22.11.2018р. серії ВР №064067.

за участю: представника відповідача ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до відповідача - Управління патрульної поліції в Тернопільській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 22.11.2018р. серії ВР №064067, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. на підставі ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що його притягнуто до відповідальності та накладено адміністративне стягнення за те, що 22 листопада 2018 року о 03 год. 15 хв. він, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не предявив на законну вимогу поліцейського посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.4 ПДР України та притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП України. Вважає, що при винесенні постанови, працівником поліції не було належно встановлено його особу, а також не встановлено особу, яка керувала автомобілем НОМЕР_1, оскільки окрім нього, в автомобілі перебував ще ОСОБА_3 Окрім того, зазначив, що у цей день функції водія автомобіля виконував саме ОСОБА_3, оскільки позивач попросив його доїхати до місця свого проживання, однак в порушення вимог щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст. 278, 279, 280 КУпАП та не встановлено особу, яка здійснювала керування автомобілем. За таких обставин, позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена незаконно та необґрунтовано, без зясування дійсних обставин справи, а тому просить скасувати оскаржувану постанову.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, проте подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та приєднання до адміністративної справи доказів. Попередньо надав суду пояснення, що 22.11.2018 року він не керував автомобілем НОМЕР_1, проте працівниками поліції не було встановлено особу водія, та вважає, що його неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки він є власником вказаного автомобіля, що було зясовано працівниками поліції, у звязку із чим патрульними і було зроблено висновок про керування ним автомобілем та накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП України. Також зазначив, що обставини на підтвердження того, що він не здійснював керування автомобілем, також підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_3 та відеозаписом з відеокамер, які знаходяться в матеріалах справи. Вважає, що оскаржувана постанова винесена необґрунтовано, без зясування дійсних обставин справи, а тому позов підтримав та просить його задовольнити і скасувати оскаржувану постанову.

Представник Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції в судовому засіданні підтримує поданий ними відзив на позовну заяву, в задоволенні позову просить відмовити за безпідставністю, оскільки підставою зупинки транспортного засобу позивача було повідомлення на лінію 102, що водій автомобіля НОМЕР_1, керує автомобілем у стані алкогольного спяніння. Матеріалами відеофіксації зафіксовано момент зупинки даного автомобіля та той факт, коли працівники поліції підходили до автомобіля, то позивач пересів з сидіння водія на заднє сидіння. При цьому, в подальшому позивач відмовився назватись та не предявив на законну вимогу документи. У звязку із чим працівниками поліції було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП України, а саме порушення вимог п. 2.4 ПДР України, тобто не предявлення на законну вимогу поліцейського посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Суд, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне:

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №064067 від 22.11.2018 року, ОСОБА_1 22 листопада 2018 року о 03 год. 15 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, не предявив на законну вимогу поліцейського посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.4 ПДР України, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП України.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) - керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обовязковому технічному контролю.

Як встановлено судом, причиною зупинки транспортного засобу було повідомлення на лінію 102, що водій автомобіля НОМЕР_1, керує автомобілем у стані алкогольного спяніння, що підтверджується копією витягу з бази даних АРМОР, який долучено відповідачем до матеріалів адміністративної справи.

З метою всебічного та об'єктивного дослідження обставин у справі, судом переглянуто відеозапис подій, зроблених 22 листопада 2018 року за допомогою відеорегистратора з автомобіля патрульної поліції та відеокамер працівників поліції, який знаходиться в матеріалах адміністративної справи і записаний на CD-диск.

За результатами перегляду відеозапису судом встановлено, що на відеозаписі з нагрудних відеокамер працівників поліції, після зупинки автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_1 знаходиться на задньому пасажирському сидінні даного автомобіля. Також у автомобілі, а саме на пасажирському сидінні збоку від водія, знаходиться ще одна особа чоловічої статі, як було встановлено в подальшому ним був ОСОБА_3 Також на відеозаписі на лазерному диску: F:/Майка/КАМЕРА_000110/0315.аvi, зафіксовано, що ОСОБА_1 зазначає, що він не водій автомобіля керуючи автомобілем «Chevrolet Lacetti» (фрагмент відео на 05:42 секунді запису).

За результатами перегляду судом CD-диску із відеозаписами відеорегистратора з автомобіля патрульної поліції та відеокамер працівників поліції, які записані на CD-диск, не було встановлено факту керування автомобілем НОМЕР_1, саме ОСОБА_1, а також в ході спілкування позивача із працівниками патрульної поліції він категорично заперечував факт керування ним автомобілем.

Позивачем було подано суду постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/24792/18 від 01.02.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка долучена до матеріалів справи. Згідно даної постанови суду, яка набрала законної сили, адміністративну справу стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/24792/18 від 01.02.2019 року, в ході допиту свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було встановлено, що 22 листопада 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 грали у більярд в клубі «Абриколь», що по вул. 15 Квітня, 6 у м. Тернополі. Приблизно о 03 год. вони вирішили їхати додому та ОСОБА_1 попросив ОСОБА_3, щоб він відвіз його додому на автомобілі НОМЕР_1, при цьому ОСОБА_3 сів за кермо вказаного автомобіля, а ОСОБА_1 на заднє сидіння. На вулиці Корольова, 3 у м. Тернополі помітили службовий автомобіль працівників поліції, які висунули вимогу про зупинку. Зупиняючись ОСОБА_3 згадав, що не має при собі посвідчення водія та бажаючи уникнути відповідальності за керування транспортним засобом без документів, котрі надають на це право, він пересів з місця водія на бокове місце пасажира.

Окрім того, у справі про адміністративне правопорушення №607/24792/18, встановлено, що у адміністративних матеріалах немає достатніх доказів того, що ОСОБА_1 виконував функції водія автомобіля НОМЕР_1, за описаних у протоколі обставин, та прийшов до висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зважаючи на те, що події, які зафіксовані у протоколі відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постановою про притягнення його до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП відбувались одночасно, у суду є достатньо підстав припускати, що позивач не був за кермом автомобіля НОМЕР_2, 22.11.2018 року, а сидів на задньому сидінні у якості пасажира, як це було встановлено постановою суду №607/24792/18 від 01.02.2019 року. Відповідно до диспозиції статті 126 КУпАП у пасажирів немає обов'язку надавати дані документи для працівника поліції.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, оскільки позивач заперечує скоєння правопорушення, а доказів вини позивача у правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 126 КУпАП, відповідачем не надано, а також з врахуванням обставин, які мають преюдиціальне значення та встановленні у справі про притягнення особи до адмінвідповідальності, в якій бере участь та сама особа, щодо якої встановлено ці обставини, суд приходить висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення. Отже, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст.ст. 126, 251, 252, 254, 256, 258, 280, 285, 287, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 77, 78, 90, 242-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 22.11.2018р. серії ВР №064067 задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №064067 від 22.11.2018 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмий апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, м. Тернопіль, вул. Київська, 12/41.

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, м. Тернопіль, вул. Котляревського,24, код 40108646.

Повний текст рішення складено 19 березня 2019 року о 17 год. 00 хв.

Головуючий суддяОСОБА_6