Справа № 480/688/19
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2019 р. Справа №480/688/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кунець О.М.,
розглянувши в приміщенні суду в м. Суми в порядку письмового провадження адміністративну справу №480/688/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач), у якій просить суд:
- визнати неправомірними дії відповідача щодо зменшення максимального розміру пенсії до 70% та невиплати позивачу повної пенсії;
- зобовязати відповідача провести перерахунок пенсії з визначенням максимального розміру пенсії 83% з 01.01.2018;
- зобовязати відповідача виплатити позивачу недоплачену суму з урахуванням компенсації втрачених доходів відповідно до ст.ст.1-4 Закону України №2050-ІІІ.
В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що він є пенсіонером, отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Основний розмір пенсії позивача з дня її призначення становив 83% грошового забезпечення (вислуга 31 років).
Як зазначає позивач, на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 відповідачем у квітні 2018 проведено перерахунок пенсії позивача та визначено її у розмірі 70% грошового забезпечення. Таким чином, на переконання позивача розмір його пенсії безпідставно зменшено на 13%.
Позивач вважає такі дії пенсійного органу неправомірними, а тому, звернувся до суду.
Ухвалою суду від 27.02.2019 відкрито провадження по справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження.
19.03.2019 відповідач подав до суду письмовий відзив (а.с.14-15), у якому зазначив, що при проведенні перерахунку пенсії позивача застосовано норми законодавства, чинні на момент його проведення, а саме статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (зі змінами, внесеними Законом України від 27.03.2014 №1166 "Про запобіганням фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", які діють з 01.05.2014), згідно з якою максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70% сум грошового забезпечення. Зазначені положення, як зазначив відповідач, мають застосовуватись як при призначенні пенсії, так і при проведенні її перерахунку. При цьому, компенсація втрачених доходів відшкодовується виключно у випадках порушення строку сплати нарахованого доходу, який не був порушений.
З урахуванням положень ст.ст..205, 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, справа розглянута в письмовому провадженні.
Суд, вивчивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1, є пенсіонером. Починаючи з 01.01.2007 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримує пенсію відповідно до п."а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (далі - Закону).
Пенсію позивачу визначено у розмірі 83% (стаж служби 31 роки) від суми грошового забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", що підтверджено у повідомленні про розмір пенсії (а.с.7).
З 01.01.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів №103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії та визначено її у розмірі 70% грошового забезпечення. Таким чином, з 01.01.2018 року розмір пенсії позивача зменшено на 13% (а.с.6).
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту «а» статті 13 цього Закону пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв'язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" (пункт "в" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 3 проценти за кожний повний рік вислуги понад 20 років, але не більше ніж 65 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
При цьому, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
При перерахунку розміру пенсії позивача з 01.01.2018, відповідач протиправно застосував норми Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які набрали чинності 01.05.2014 року, зокрема частину 2 статті 13 даного Закону, де зазначено, що «максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Саме таку позицію відповідач висловив у письмовому відзиві від 19.03.2019 року (а.с.14-15).
Однак, слід зазначити, що на момент настання права на пенсійне забезпечення позивача ця норма Закону ще не діяла і зворотної дії в часі не має згідно з положеннями ст.58 Конституції України.
Згідно ч.1 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до приписів ч.3 ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Таким чином, рішення відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії позивача з 83% (саме такий розмір пенсії позивач отримував до здійснення перерахунку згідно постанови КМУ №103 від 21.02.2018, що не заперечується відповідачем) до 70% грошового забезпечення не відповідає вимогам закону, отже є протиправним, а право позивача на отримання пенсії виходячи з грошового забезпечення 83% підлягає судовому захисту шляхом зобов'язання ГУ ПФУ в Сумській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з визначенням максимального розміру пенсії 83% з 01.01.2018.
З урахуванням викладеного, суд вважає правомірними та обгрунтованими вимоги позивача щодо зобовязання відповідача провести перерахунок пенсії з 01.01.2018 з урахуванням її максимального розміру 83% грошового забезпечення.
Щодо позовної вимоги про виплату недоплаченої суми з урахуванням компенсації втрачених доходів відповідно до ст.1-4 Закону України №2050-ІІІ слід зазначити наступне.
Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" №2050-ІІІ від 19.10.2000 та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (надалі - Порядок №159).
Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених т е р мі н і в ви п л а т и грошових доходів, у тому числі, з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).
Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", статтею 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком №159 компенсації є п о р у ш е н н я в с т а н о в л е н и х с т р о к і в виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії).
З матеріалів справи вбачається, що 01.04.2018 відповідачем проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі 70% починаючи з 01.01.2018. При цьому, спір щодо своєчасності виплати (порушення термінів виплати) перерахованої пенсії відсутній. Матеріалами справи не підтверджено порушення відповідачем терміну сплати позивачу пенсійних виплат.
Крім цього, враховуючи що перерахунок пенсії позивача відповідно до постанови КМУ №103 від 21.02.2018 у розмірі 83% ще не здійснено та не визначена пенсійним органом сума недоплаченої пенсії, вимога щодо виплати н е д о п л а ч е н о ї суми є передчасною.
У звязку з цим, у задоволенні позовної вимоги про виплату недоплаченої пенсії з урахуванням компенсації втрачених доходів необхідно відмовити.
Згідно ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Згідно квитанції №10 від 26.02.2019, при поданні позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн. (а.с.4).
Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області позивачу необхідно відшкодувати судові витрати в сумі 384,20 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо зменшення максимального розміру пенсії ОСОБА_1 до 70% та невиплати позивачу повної пенсії.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Кунець