Справа № 520/1282/19
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

26 березня 2019 р. № 520/1282/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУНОМЕР_1) до Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (просп. Московський, буд. 198/3,м. Харків,61082, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова () щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1).

- зобов'язати Індустріальне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова () призначити пенсію на пільгових умовах ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на підставі наданого ОСОБА_1 дублікату довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 19.09.2016 № ОК-218.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно відмовлено в призначенні пенсії позивачу у зв'язку з наданням дублікату довідки з місця роботи, що підтверджує пільговий стаж позивача.

Відповідач правом подання відзиву на адміністративний позов не скористався.

З огляду на вищевикладене, суд розглядає справу за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову та відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач у вересні 2016 р. перемістився з окупованої території м. Луганська до м. Харкова, та має статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою від 22.09.2016 № про взяття та облік внутрішньо переміщеної особи.

У вересні 2016 року позивач звернувся на прийом в Індустріальне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова (далі - Відповідач) для оформлення пенсії за віком на пільгових умовах, проте відповідач в усному порядку документи прийняти відмовився посилаючись на недостатність стажу для призначення пенсії

02.07.2018 позивач повторно звернувся до відповідача з переліком документів для оформлення пенсії за віком па пільгових умовах. Документи відповідачем було прийнято та повідомлено про необхідність проведення перевірки фактичного місця проживання працівниками Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради.

Працівниками Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради було здійснено перевірку та оформлено відповідний Акт.

Звернувшись до відповідача після проведення вказаної перевірки, відповідач в усному порядку відмовив позивачу у призначенні пенсії, через наявність в переліку документів «Дублікату» довідки з місця роботи, яка підтверджує пільговий стаж та порекомендував надати оригінал довідки з підприємства.

Позивач у позовній заяві зазначає, що зібраний ним перелік документів перед переміщенням з м. Луганська був загублений. Після чергового звернення до переміщеного в м. Сєвєродонецьк ПАТ "Луганськтепловоз" позивачем отримано «Дублікат» довідки про пільговий стаж.

02.08.2018 за вих. № 800-73 ПАТ "Луганськтепловоз" письмово повідомив позивачу про неможливість видати додатково будь-які довідки, які підтверджують пільговий стаж, так як позивачем вже отримано 02.11.2015 оригінал довідки та 12.09.2016 її дублікат.

21.11.2018 року після надання до Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова листа від ПАТ "Луганськтепловоз" позивач отримав письмову відмову у призначенні мені пенсії через ненадання ним оригіналу уточнюючої довідки, що підтверджує роботу в особливо шкідливих умовах, що давало б право на зниження пенсійного віку, згідно з п. 10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ІІФУ 25.11.2005 № 22-1 (в редакції постанови правління ПФУ 07.07.2014 № 13- 1).

Позивач вважає дії відповідача протиправними, з огляду на що звернувся до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, спірними періодами з точки зору позивача є періоди роботи позивача електрозварником на автоматичних та напівавтоматичних машинах, та ручної зварки, зайнятим зваркою в середовищі вуглекислого газу у Ворошиловградському тепловозобудівному заводі ім. Жовтневої революції (в подальшому перейменовано) у періоди з 30.07.1979 року по 05.11.1979 року, з 20.02.1982 року по 03.09.1982 року, з 25.03.1983 року по 20.09.1984 року, та електрозварником на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайнятим зваркою в середовищі вуглекислого газу в ПАТ "Луганськтепловоз" у період з 21.01.2013 року по 23.09.2015 року.

Стосовно довідки, що видана ПАТ "Лугансьтепловоз" на підтвердження наявності пільгового стажу за період роботи позивача у Ворошиловградському тепловозобудівному заводі ім. Жовтневої революції суд зазначає, що Луганський паровозобудівний завод Російського товариства машинобудівних заводів Г. Гартмана створено у 1896 р. У 1918 р. завод перейменовано на Луганський паровозобудівний завод ім. Жовтневої революції. З 1935 по 1958 та з 1970 по 1990 рр. через перейменування м. Луганська у м. Ворошиловград завод мав назву Ворошиловградський завод ім. Жовтневої революції (ВЗЖР). У 1947 р. завод нагороджено орденом Леніна, він дістав назву Ворошиловградський ордена Леніна паровозобудівний завод ім. Жовтневої революції. У 1956 р. завод перейменовано на Ворошиловградський ордена Леніна тепловозобудівний завод ім. Жовтневої революції. У 1971 р. завод нагороджено орденом Жовтневої революції, відтак назва заводу - Ворошиловградський орденів Леніна та Жовтневої революції тепловозобудівний завод ім. Жовтневої революції. У 1980-х рр. на базі заводу створено Виробниче об'єднання «Луганськтепловоз». У 1995 р. відповідно до Указу Президента України від 19.05.1995 р. його перетворено на Холдингову компанію «Луганськтепловоз». Цього ж року зареєстровано Відкрите акціонерне товариство «Луганська Державна холдингова компанія «Луганськтепловоз» (ВАТ «ЛДХК «Луганськтепловоз»). Станом на теперішній час ПАТ "Луганськтепловоз" є правонаступником вказаних вище підприємств.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року№1058-IV (далі - Закон 1058-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення » №1788-XII від 05.11.1991 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до п.3 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року за № 383 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України від 01.12.2005 року за № 1451/11731, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці надається трудова книжка із оформленими належним чином записами про займану посаду, період виконуваної роботи, виписку із наказу про призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637 (із змінами, внесеними згідно з постановою КМУ № 920 від 05.07.2006 року).

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи у трудовій книжці та в тих випадках, коли такий пільговий стаж виник до 21 серпня 1992 року. Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом №1788 (статті 13, 62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Професія електрозварника у періоди роботи позивача з 30.07.1979 року по 05.11.1979 року, з 20.02.1982 року по 03.09.1982 року, з 25.03.1983 року по 20.09.1984 року, зазначених в довідці від 19.09.2016 року відноситься до розділу XXXIII Загальні професії (у всіх галузях господарства) Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому постановою СовМіна СРСР№ 1173 від 22.08.1956 року.

Записи про вказані періоди роботи містяться в трудовій книжці позивача. Явних недоліків оформлення вказані записи не містять.

Професія електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням у середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах у період роботи позивача на ПАО "Луганськтепловоз" з 21.01.2013 по 23.09.2015 року зазначена в довідці від 19.09.2016 року відноситься до розділу XXXIII Загальні професії (у всіх галузях господарства) Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому Постановою КМУ № 36 від 16.01.2003 року.

Записи про вказані періоди роботи містяться в трудовій книжці позивача. Явних недоліків оформлення вказані записи не містять.

Крім того, як вбачається з рішення відповідача № 119 від 02.10.2018 року, підставою відмови позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах за списком № 2 стала відсутність необхідних підтверджуючих документів, а саме ненадання оригіналу уточнюючої довідки, що підтверджує роботу в особливо шкідливих умовах, що давало б право на зниження пенсійного віку позивачу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем разом з пакетом документів на призначення пенсії на пільгових умовах надано до Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова дублікат довідки ПАТ "Луганськтепловоз" від 19.09.2016 року № ОК-218.

Як вбачається з визначення, що міститься в п. 3.14 ДСТУ 2732:2004, затвердженому Наказом Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28.05.2004 № 97, дублікат оригіналу (службового документа) - це повторно оформлений службовий документ для використовування, замість втраченого чи пошкодженого оригіналу, що має таку саму юридичну силу.

Відтак, відповідачем неправомірно відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв'язку з ненаданням оригіналу вказаної довідки замість дублікату.

Крім того, в рішенні відповідача відсутні будь-які обґрунтування щодо неможливості зарахування стажу за вказані у довідці періоди на підставі даних трудової книжки. Відповідачем також не вказано жодних обґрунтувань щодо зарахування чи незарахування інших періодів роботи позивача на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Спеціальний пільговий стаж відповідачем обраховано не було. Висновків про наявність або відсутність пільгового стажу роботи позивача на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах Рішення відповідача не містить.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішенні судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень З боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, судом встановлено, що відповідачем всупереч вимог чинного законодавства прийнято рішення, яке не відповідає ознакам, викладеним в ч. 2 ст. 2 КАС України, винесене без належного та повного обґрунтування за відсутності підстав, зазначених у вказаному рішенні.

Суд також зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Так, позивач заявив вимогу про визнання протиправною бездіяльності Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова () щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1).

Проте, як вбачається з матеріалів справи відповідачем вчинено протиправні дії, які знайшли своє відображенні у відповідному акті індивідуальної дії - Рішенні № 199 від 02.10.2018 року.

За таких обставин, суд на підставі ст. 9 КАС України вважає за необхідне з метою належного захисту прав позивача вийти за межі позовних вимог та прийняти рішення про визнання протиправним та скасування Рішення Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова № 199 від 02.10.2018 року про відмову в призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2 ОСОБА_1

Крім того, суд також зазначає, що відповідачем не вичерпано наданих законом дискреційних повноважень у прийнятті рішення з питань призначення позивачу пільгової пенсії.

Відповідно до а. 2 ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, суд вважає за необхідне зобов'язати суб'єкта владних повноважень повторно розглянути та вирішити питання про призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2 ОСОБА_1 на підставі поданих позивачем документів та зобов'язати зарахувати до стажу роботи на посадах, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах періоди роботи позивача з 30.07.1979 року по 05.11.1979 року, з 20.02.1982 року по 03.09.1982 року, з 25.03.1983 року по 20.09.1984 року з 21.01.2013 по 23.09.2015 року, зазначені в дублікаті довідки № ОК-218 від 19.09.2016 року, який має таку саму юридичну силу як і оригінал.

Розподіл судових витрат належить провести відповідно до вимог ст.139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 139, 242-246, 255, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії- задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова () № 199 від 02.10.2018 року щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1).

Зобов'язати суб'єкта владних повноважень повторно розглянути та вирішити питання про призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2 ОСОБА_1 на підставі поданих ОСОБА_1 документів.

Зобов'язати зарахувати до стажу роботи на посадах, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах періоди роботи позивача з 30.07.1979 року по 05.11.1979 року, з 20.02.1982 року по 03.09.1982 року, з 25.03.1983 року по 20.09.1984 року з 21.01.2013 по 23.09.2015 року, відповідно до дублікату довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 19.09.2016 № ОК-218..

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (просп. Московський, буд. 198/3,м. Харків,61082, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код РНОКПП НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань суму сплаченого судового збору в розмірі 384,2 грн. (триста вісімдесят чотири гривні 20 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кухар М.Д.