Справа № 520/11621/18
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

26.03.2019 р. справа №520/11621/18 Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Сліденко А.В., за участі секретаря - Стрєлка О.В., представника позивача - Соколова Л.М., представника відповідача - не прибув, розглянувши у порядку ст. 287 КАС України у відкритому судовому засіданні справу за позовом

ТОВ "Азотфострейд"
до Шевченківського ВДВС міста Харків ГТУ юстиції у Харківській області
про1) визнання незаконними дій, 2) скасування рішень, 3) повернення коштів, -
встановив:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" (далі за текстом - Товариство, ТОВ), у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про 1) визнання незаконними дій головного державного виконавця Шевченківського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області - Бакшеева Сергія Миколайовича з приводу відкриття виконавчого провадження №57884674 від 10.12.2018р.; 2) визнання незаконними дій головного державного виконавця Шевченківського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області Бакшеева Сергія Миколайовича з приводу стягнення виконавчого збору у розмірі 248.986,33грн. за виконавчим провадженням №56998032 від 15.08.2018р.; 3) скасування постанови від 10.12.2018р. по ВП №57884674; 4) зобов'язання повернути незаконно вилучені кошти у сумі 248.986,33грн.

Підставами позову є доводи про те, що виконавче провадження у спірних правовідносинах було відкрито незаконно, дії з примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області та по стягненню виконавчого збору є протиправними, оскільки судовий наказ позивачем було виконано у добровільному порядку, а тому спірні постанови підлягають скасуванню, а стягнуті кошти - поверненню позивачу.

Відповідач, Шевченківський ВДВС міста Харків ГТУ юстиції у Харківській області, з поданим позовом не погодився.

Підставами заперечень проти позову є доводи про те, що усі спірні дії були вчинені, а оскаржувані рішення прийняті з дотриманням вимог закону.

Дослідивши приєднані до справи докази, суд установив такі обставини спору.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 25.06.2018р. по справі №922/1090/18 з позивача було стягнуто борг у розмірі 2.517.560,16грн.

27.07.2018р. за названим рішенням господарським судом було видано наказ.

14.08.2018р. до відповідача надійшла заява стягувача про відкриття виконавчого провадження.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС м.Харків ГТУ юстиції у Харківській області по ВП №56998032 за наказом Господарського суду Харківської області по справі №922/1090/18 було відкрито виконавче провадження.

07.12.2018р. позивач (у якості боржника у виконавчому провадженні) письмово сповістив Відділ ДВС про повне виконання рішення суду.

10.12.2018р. Відділом ДВС району було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження.

Цією ж датою Відділом ДВС району було видано постанову про стягнення 226.153,98грн. виконавчого збору.

10.12.2018р. Відділом ДВС району було прийнято постанову ВП №57884674 про відкриття виконавчого провадження за постановою від 10.12.2018р. про стягнення 226.153,98грн. виконавчого збору.

08.01.2019р. Відділом ДВС району було видано постанову про закінчення виконавчого провадження по ВП №57884674 у зв'язку з фактичним виконанням постанови про стягнення 226.153,98грн. виконавчого збору.

Постанова від 10.12.2018р. по ВП №№57884674 про стягнення 226.153,98грн. виконавчого збору була оскаржена Товариством до Господарського суду Харківської області у порядку ст.339 Господарського процесуального кодексу України.

Одночасно Товариством була заявлена і вимога про повернення 248.986,33грн. стягнутого виконавчого збору.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.12.2018р. по справі №922/1090/18 вимоги Товариства були залишені без задоволення.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.02.2019р. по справі №922/1090/18 названа ухвала місцевого господарського суду була залишена в силі.

До відносин, які склались на підставі встановлених судом обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Так, за визначенням ч.1 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до ч.2 ст.27 означеного закону виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Обставини правомірності управлінського діяння владного суб'єкта - тероргану Державної виконавчої служби України в особі ВДВС району з приводу стягнення виконавчого збору (котрі втілені у постанові від 10.12.2018р.) підтверджені ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.12.2018р. по справі №922/1090/18 та постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.02.2019р. по справі №922/1090/18.

З огляду на положення ч.5 ст.78 КАС України окружний адміністративний суд не знаходить підстав для іншої юридичної оцінки цих обставин.

Підтверджена рішенням господарського суду відповідність закону рішення владного суб'єкта про стягнення виконавчого збору зумовлює і законність оскарженого рішення про відкриття виконавчого провадження, адже такі повноваження надані відповідачу в особі працівника у статусі державного виконавця приписами ст.26 Закону України "Про виконавче провадження".

Законність управлінських дій компетентного працівника відділу ДВС району з приводу стягнення судового збору та відкриття виконавчого провадження за рішенням про стягнення виконавчого збору зумовлює відсутність правових підстав для повернення виконавчого збору на користь боржника.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний суб'єкт забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч.2 ст.19 КАС України.

Указана обставина у поєднанні з непідтвердженням факту порушення прав та інтересів позивача є підставою для відмови у позові.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст.139, 143 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 72-77, 211, 241-243, 255, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - залишити без задоволення.

Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч.6 ст.287 КАС України, а саме: протягом 10 днів з дати проголошення судового рішення.

Роз'яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Роз'яснити, що судове рішення виготовлено у повному обсязі і проголошено у порядку ст. 287 КАС України 26 березня 2019 року.

Суддя Сліденко А.В.