Справа № 810/1908/18
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/1908/18 Суддя (судді) першої інстанції: Панченко Н.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В.,Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Рабен Україна» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Рабен Україна» (далі - позивач) звернулося до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.02.2018 року №.

Київський окружний адміністративний суд своїм рішення від 20 червня 2018 року позов задовольнив.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 червня 2018 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, апелянт посилався на те, що позивачем несвоєчасно сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за січень 2016 року в сумі 935078,97 грн., а саме термін сплати згідно законодавства - 22.02.2016 року, фактично сплачено -29.02.2016 року, чим порушено пункт 1 ч.2 ст.6, ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Позивач надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, ТОВ «Рабен Україна», місцезнаходження- Київська область, Броварський район, смт. Велика Димерка, вул. Броварська, 150, є платником єдиного соціального внеску та до 01.01.2016 року перебувало на обліку у Державній податковій інспекції у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві.

З 01.01.2016 року згідно рішення ДФС України ТОВ «Рабен Україна» переведено на облік до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників (правонаступником якого є відповідач).

17.02.2016 року позивачем до контролюючого органу поданий звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів № за січень 2016 року, в якому самостійно розраховано суму єдиного соціального внеску, що підлягає сплаті за звітний період, у розмірі 935 078,97 грн. Термін сплати - 22.02.2016 року.

Наявними у матеріалах справи платіжними доручення підтверджується факт того, що

Позивач у період з 05.01.2016 року по 25.02.2016 року перерахував на розрахунковий рахунок 2653 (банк отримувача коштів - ГУДКСУ у м. Києві, отримувач коштів - ДПІ у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві) суму єдиного соціального внеску у розмірі 987440,14 грн., тобто оплата єдиного соціального внеску у січні - лютому 2016 року була здійснена за колишнім місцем обліку.

26.02.2016 року ТОВ «Рабен Україна» звернулось до ДПІ у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві з листом, в якому просило перерахувати помилково сплачені кошти єдиного соціального внеску у сумі 987440,14 грн. з рахунку 2653, відкритого ГУ ДКСУ у м. Києві для платників, що обліковуються у ДПІ у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, на рахунок 2810, відкритого ГУ ДКСУ у м. Києві для платників, що обліковуються у Офісі великих платників ДФС.

Проте, у зв'язку із наявною у позивача переплатою у розмірі 468309,59 грн. та неотриманням у встановлений строк на рахунок 2810 суми єдиного соціального внеску у розмірі 935 078,97 грн., відповідач дійшов висновку про утворення у ТОВ «Рабен Україна» недоїмки у розмірі 466 796,38 грн., у зв'язку з чим 19.02.2018 року прийняв рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, а саме застосував штраф у розмірі 93353,88 грн. та нараховував пеню у розмірі 3267,39 грн.

Позивач, не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Згідно пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Частиною 1, пунктами 2, 3 частини другої статті 12 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що завданнями центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, відповідно до покладених на нього завдань: забезпечує збір та ведення обліку надходжень від сплати єдиного внеску; здійснює контроль за додержанням законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати єдиного внеску.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 14 зазначеного Закону органи доходів і зборів зобов'язані здійснювати контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону.

У частині шостій статті 9 зазначеного Закону визначено, що для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 6, частини 8 статті 9 зазначеного Закону платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Згідно з пунктом 2 частини одинадцятої статті 25 зазначеного Закону орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску: штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відповідно до частини десятої статті 25 зазначеного Закону на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Таким чином, платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Виконання такого обов'язку відбувається шляхом вчинення платником єдиного внеску дій, спрямованих на своєчасне перерахування єдиного внеску, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Як було встановлено судом першої інстанції, позивача віднесено до великих платників податків шляхом внесення до Реєстру великих платників податків на 2016 роки та з 01.01.2016 року переведено на облік до Міжрегіонального головного управління ДФС- Центрального офісу з обслуговування великих платників (правонаступник - Офіс великих платників податків ДФС).

Згідно наявних у матеріалах справи доказів товариством було сплачено суму єдиного соціального внеску у розмірі 987440,14 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: від 05.01.2016 року №104165 на суму 18000,00 грн., від 15.01.2016 року №104760 на суму 27200,00 грн., від 15.01.2016 року №104762 на суму 1310,76 грн., від 15.01.2016 року №104766 на суму 4050,00 грн., від 22.01.2016 року №105063 на суму 275350,00 грн., від 29.01.2016 року №105420 на суму 3230,00 грн., від 05.02.2016 року №105774 на суму 200700,00 грн., від 05.02.2016 року №105780 на суму 18500,00 грн., від 15.02.2016 року №106199 на суму 12500,00 грн., від 22.02.2016 року №106743 на суму 422500,00 грн. та від 25.02.2016 року №106743 на суму 4099,38 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що товариством своєчасно та у повному обсязі виконано зобов'язання зі сплати єдиного соціального внеску за січень 2016 року у сумі 983340,76 грн.

Зазначений факт відповідачем не заперечується.

Проте, внаслідок помилки у платіжних дорученнях для зарахування суми єдиного соціального внеску останній сплачений з визначенням отримувачем платежа - ДПІ у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві (за колишнім місцем обліку), а не - Міжрегіональне головне управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників.

26.02.2016 року ТОВ «Рабен Україна» подано до ДПІ у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві заяву про перерахування помилково сплачених коштів єдиного соціального внеску у сумі 987440,14 грн. з рахунку 2653, відкритого ГУ ДКСУ у м. Києві для платників, що обліковуються у ДПІ у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, на рахунок 2810, відкритого ГУ ДКСУ у м. Києві для платників, що обліковуються у Офісі великих платників ДФС.

У апеляційній скарзі апелянт зазначив, що у разі сплати єдиного внеску на невідповідні рахунки до платників єдиного внеску застосовуються фінансові санкції, відповідно до норм Закону № 2464.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що допущення платником під час перерахування єдиного внеску в строк, встановлений Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», помилки, яка полягає у перерахуванні єдиного внеску на відповідний рахунок органу доходів і зборів, відкритий в органі Державної казначейської служби України з відповідним призначенням, замість іншого відповідного рахунку з певним призначенням, у разі вжиття платником заходів для виправлення такої помилки, не є підставою для висновку про невиконання платником обов'язку зі сплати єдиного внеску у встановлений зазначеним Законом строк. У такому разі у платника не виникає заборгованості з єдиного внеску і відсутні підстави для застосування до нього відповідальності, передбаченої у частині десятій та пункті 2 частини одинадцятої статті 25 зазначеного Закону.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.10.2018 року у справі №822/3521/17.

Оскільки позивачем фактично здійснено необхідні дії для повного та своєчасного виконання свого обов'язку, а також враховуючи, що помилкове зазначення рахунку, на який вказаний внесок сплачується не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов`язання у визначений законодавством строк, колегія суддів вважає, що у даному випадку відповідачем помилково застосовано штрафні санкції та пеню до позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частинами першою-третьою ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 27.03.2019 року.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І.Мєзєнцев