Справа № 1840/2609/18
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: О.М. Кунець
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 р. Справа № 1840/2609/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.10.2018, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 06.11.18 по справі № 1840/2609/18

за позовом ОСОБА_3

до Зарічного районного у місті Суми відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області , Тростянецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області

про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Тростянецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області (далі - відповідач 1, Тростянецький РВДРАЦС), третя особа - Зарічний районний у місті Суми відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, в якому просив зобов'язати відповідача внести зміни до актового запису про шлюб №199, складеного Зарічним районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області 22 травня 2014 року, а саме: прізвище нареченого до та після державної реєстрації шлюбу "ОСОБА_3" змінити на "ОСОБА_3".

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 04.09.2018 Зарічний районний у місті Суми відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області (далі - відповідач 2) залучено у якості співвідповідача.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 30.10.2018 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Головне територіальне управління юстиції у Сумській області надало відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Тростянецький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиви на апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 22.05.2014 Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції зареєструвало шлюб між громадянином Республіки ОСОБА_3 та громадянкою України ОСОБА_2, про що складено відповідний актовий запис №199 та видано свідоцтво про шлюб Серії НОМЕР_1 (а.с.13).

На підтвердження особи нареченого було надано: паспорт громадянина Республіки Ірак, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1, дата видачі 25.08.2009 р. (а.с.52); нотаріально завірений переклад паспорту, у якому зазначено ім'я "ОСОБА_3", прізвище: "ОСОБА_3", дата народження: "ІНФОРМАЦІЯ_1", громадянство "Ірак", дата видачі паспорта "25.08.2009" (а.с.53-55); довідка Посольства республіки Ірак в Україні №2/16/139 від 26.04.2014 про те, що громадянин Іраку пан ОСОБА_3 Національний паспорт НОМЕР_2 не одружений і не був у шлюбі (а.с.56); посвідка на тимчасове проживання НОМЕР_3, де зазначено прізвище: "ОСОБА_3", ім'я: "ОСОБА_3" (а.с.57).

В подальшому, позивач звернувся до Тростянецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Сумській області із заявою про внесення змін до актового запису про шлюб №199, складеного 22.05.2014 Зарічним районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Сумській області, а саме: прізвище нареченого до та після реєстрації шлюбу "ОСОБА_3" змінити на "ОСОБА_3", так як на час реєстрації шлюбу було зазначено не його родове прізвище. До заяви додано: копію паспорта НОМЕР_4, видано органом Анбар, 26.09.2017 (а.с.10) та нотаріально завірений переклад паспорта на українську мову; копію посвідки на постійне місце проживання НОМЕР_5, видана 05.02.2018 (а.с.11); свідоцтво про шлюб Серії НОМЕР_1 (а.с.13); повний витяг з ДРАЦСГ щодо актового запису про шлюб від 07.04.2018; копію листа Посольства Республіки Ірак в Україні №2-161236 від 18.12.2017 про підтвердження, що ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2 діючий паспорт НОМЕР_4, виданий у провінції Анбар 26.09.2017) є тією ж особою, що й ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, скасований паспорт НОМЕР_2, виданий у м. Багдад 25.08.2009) (а.с.12), посвідчена приватним нотаріусом Сумського місцевого нотаріального округу Нанкою Т.І. 22.02.2017 (а.с.12).

19.04.2018 Тростянецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Сумській області, за результатом розгляду заяви ОСОБА_3, складено висновок №22-15.17-65 про внесення змін до актового запису цивільного стану, згідно якого на підставі п.2.16.23 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, у внесенні змін до актового запису про шлюб №199 від 22.05.2014, складеного Зарічним районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області - відмовлено (а.с.9).

Вважаючи, що Тростянецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Сумській області необґрунтовано надано висновок про неможливість внесення змін до актового запису, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що висновок Тростянецького ВДРАЦС ГТУЮ у Сумській області є обґрунтованим та правомірним, правові підстави для внесення змін до актового запису про шлюб №199, складеного Зарічним районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області 22 травня 2014 року, шляхом зміни прізвище нареченого до та після державної реєстрації шлюбу "ОСОБА_3" на "ОСОБА_3" - відсутні.

При цьому, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Проте, колегія суддів вважає такий висновок помилковим, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Статтею 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи. Позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду. Відповідач - це суб'єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Згідно ч.1, ч.3 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватноправовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Таким чином, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб'єкта владних повноважень, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2018 року по справі №826/27224/15 також наголосила на тому, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору.

Так, приватноправові відносини вирізняються наявністю особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть (ч. 1, 2, 3 ст. 49 Цивільного кодексу (далі - ЦК України).

Аналогічні за змістом приписи закріплені у ст. 2 Закону України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон № 2398-VI).

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (ч. 1 ст. 9 Закону № 2398-VI), тобто дій/подій, що впливають на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків.

У справах про оскарження відмови у реєстрації запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє, чи відповідне рішення прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняте воно обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для реєстрації актових записів цивільного стану.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 425/2737/17.

У справі, яка розглядається, позивач не оскаржував відмову внести зміни до актових записів про його призвіще, не просив визнати неправомірними дії відповідача. Позивач просив суд вирішити питання про належність йому прізвища ОСОБА_3 та зобов'язати відповідача внести відповідні виправлення до актового запису щодо призвіща, що виключає можливість розгляду даного спору в порядку адміністративного судочинства.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 19 ЦПК суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Той факт, що Тростянецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Сумській області є відповідачем у цій справі, не змінює правової природи спірних відносин і не перетворює цей спір на публічно-правовий.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.03.2019 у справі №820/4733/17, який в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в п. 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що вираз «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Враховуючи зазначені вище вимоги законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував суті спірних правовідносин та їх суб'єктний склад та дійшов помилкового висновку, що зазначений спір є публічно-правовим та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з п. 1. ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України постанова суду першої інстанції скасовується у апеляційному порядку, а провадження по справі закривається в порядку ст. 238 КАС України, згідно з п. 1 ч. 1 якої, суд закриває провадження у справі, у разі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства .

Згідно з частиною 1 статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Приймаючи до уваги, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права в частині розгляду справи з порушенням правил юрисдикційної підсудності, колегія суддів доходить висновку що у відповідності до ч.1 ст.319 КАС України апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.03.2018 підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України, роз'яснивши позивачу його право на звернення з позовом до суду цивільної юрисдикції.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.10.2018 по справі № 1840/2609/18 скасувати.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Зарічного районного у місті Суми відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, Тростянецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області про зобов'язання вчинити дії - закрити.

Роз'яснити позивачу його право на звернення до суду для захисту своїх прав в порядку цивільного судочинства.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді З.Г. Подобайло І.М. Ральченко