Справа № 440/133/19
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/133/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Костенко Г.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Протас О.М.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" до Полтавської митниці ДФС України про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення,

В С Т А Н О В И В:

14.01.2019 приватне акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" (надалі ПрАТ "Полтавський ГЗК", позивач) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавської митниці ДФС України (надалі також відповідач), в якій просить визнати протиправними та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації №UA806060/2018/00064 від 18.09.2018 та рішення про коригування митної вартості товарів від 18.09.2018 №UA806050/2018/000050/2.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що у зв'язку із ввезенням в Україну товару ним було подано до органу доходів і зборів митну декларацію та всі необхідні документи, що підтверджують, зокрема заявлену ним митну вартість товару. Попри це, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA806050/2018/000050/2 від 18.09.2018. З цим рішенням та карткою відмови в прийнятті митної декларації №UA806060/2018/00064 від 18.09.2018 позивач не погоджується, адже відповідачем не обґрунтовано застосування третього методу визначення митної вартості.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.01.2019 прийнято адміністративну справу до провадження та вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву зазначив, що коригування митної вартості товару здійснено відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України у звязку з виявленням розбіжностей у документах, що підтверджують митну вартість товару. Митну вартість товару скориговано із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних товарів, встановленого статтею 60 Митного кодексу України. При цьому позивачем 18.09.2018 подано нову митну декларацію №UA 806060/2018/201788, в якій митна вартість товару самостійно скоригована позивачем відповідно до оскаржуваного рішення №UA 806060/2018/000050/2 від 18.09.2018. Отже, на час завершення митного оформлення товару за МД №UA 806060/2018/201788 позивач погодився із рішенням про коригування митної вартості №UA 806060/2018/000050/2 від 18.09.2018 (а.с.60-68).

15.02.2019 до суду надано відповідь на відзив (а.с.90-94), у якій позивач відхиляє доводи відповідача.

25.02.2019 відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив (а.с.108-113), у яких відповідач надає спростування доводам позивача.

Ухвалою суду від 26.02.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву, запереченнях на відповідь на відзив.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

24.10.2016 між ПрАТ "Полтавський ГЗК" (покупець) та Dalmond House Ltd, Кіпр (продавець) укладено контракт №DTH-027-16, відповідно до якого продавець зобов'язується поставляти на умовах DAP станція Речная, Росія, станція призначення - Золотнишино ПЗ, Україна (Інкотермс 2010) "порошок вогнетривкий, периклазовий, спечений, ТТ 4-2017 (ТТ 6-2008)/Periclase refractory powders sintered, ТТ 4-2017 (ТТ 6-2008)", країна походження Росія (а.с.17-27).

Кількість та ціна товару, включаючи транспортування, страхування, упаковку та маркування, вказані в Специфікації (Додаток №3) від 16.08.2018 до контракту №DTH-027-16 від 24.10.2016 та становлять: 70 метричних тонн на загальну суму 29890,00 дол. США, за ціною 427,00 дол. США за 1 метричну тону (а.с.28).

На виконання контракту №DTH-027-16 від 24.10.2016 продавець здійснив поставку вказаного в ньому товару залізничним транспортом за накладною СМГС №25871477 від 06.09.2018 (а.с.35) загальною вагою брутто - 66900 кг. Партію товару було доставлено позивачу в м.Горішні Плавні, Полтавська область, Україна.

17.09.2018 через уповноважену особу декларанта ОСОБА_3 подано до митного оформлення митну декларацію №UA806060/2018/201774 на товар "порошок вогнетривкий, периклазовий, спечений, середньозернистий марки DALPOR Р87Е (комерційна назва: DALPOR Р87Е ТТ 6-2008) - 66900 кг." (а.с.38) з доданими до неї:

- зовнішньоекономічний контракт №DTH-027-16 від 24.10.2016;

- доповнення до зовнішньоекономічного контракту №DTH-027-16 від 24.10.2016;

- додаток №3 від 16.08.2018 до зовнішньоекономічного контракту №DTH-027-16 від 24.10.2016;

- рахунок-фактура (іновойс) № від 05.09.2018;

- накладна СМГС №25871477 від 06.09.2018;

- сертифікат якості №22002493 від 03.09.2018;

- пакувальний лист №80427992 від 03.09.2018;

- декларація про походження товару;

- договір із третіми особами, пов'язаний з договором про поставку товарів, митна вартість товарів яких визначається №DTH від 23.12.2011;

- інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими держ №3195028 від 17.09.2018;

- інші некласифіковані документи;

- копія митної декларації країни відправлення №10504110/050918/0019418 від 05.09.2018 (а.с.35-54).

Митний орган повідомив представника декларанта про необхідність подання додаткових документів, передбачених частиною третьої статті 53 Митного кодексу України.

Декларантом до митного органу надано: рахунок № від 05.09.2018, витяг з прайс-листа ООО "Група "Магнезит" №13082018/01-фд від 13.08.2018, лист №044/1709/DTH від 17.09.2018, доповнення №8 від 02.08.2013 до договору комісії №DTH-090-11 від 23.12.2011.

18.09.2018 Полтавською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA806050/2018/000050/2 в якому визначено митну вартість товару 0,4420 дол.США/кг. (а.с.33-34).

Вищевказане рішення про коригування митної вартості обґрунтовано тим, що запропоновані документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів декларант відмовився надати, крім витягу з прайс-листа, доповнення №8, рахунку та листа №244/1709/DTH від 17.09.2018. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, не може бути прийнятий у зв'язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені документально (відсутні документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості). Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не може бути застосований у зв'язку з відсутністю в митного органу відомостей щодо ідентичних товарів, скоригованих відповідно до умов поставки та обсягу партії. Митну вартість товару, що імпортується, скориговано із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів з дотриманням положень статті 60 МК України. Визначена митна вартість товарів ґрунтується на раніше визначеній митній вартості товару оформленого по МД від 12.09.2018 № UA112070/2018/14619.

У зв'язку з прийняттям вказаного рішення Полтавською митницею ДФС оформлено картку відмови у митному оформленні пропуску товарів №UA806060/2018/00064 від 18.09.2018 (а.с.31-32), в якій зазначено, що митне оформлення можливе за умови застосування рішення про визначення митної вартості товару №UA806050/2018/000050/2 від 18.09.2018.

Не погодившись з рішенням про коригування митної вартості товарів №UA806050/2018/000050/2 від 18.09.2018 та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806060/2018/00064 від 18.09.2018, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та аргументам учасників справи, суд виходить з такого.

Статтею 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13 березня 2012 року (далі МК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до статті 49 вказаного Кодексу митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За приписом частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з частинами першою - третьою статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У пунктах 1 та 4 частини четвертої статті 54 МК України зазначено, що орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої цієї статті орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Отже, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів: 1) визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи 2) приймає письмове рішення про її коригування, а також 3) випускає у вільний обіг товари, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів, а у разі незгоди - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій.

Відповідно до частини сьомої статті 55 МК України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Частиною другою статті 310 розділу X Митного кодексу України передбачено, що фінансові гарантії надаються: 1) у вигляді документа (викладеного в письмовій або електронній формі зобов'язання гаранта сплатити визначені суми митних платежів на вимогу органу доходів і зборів); 2) у вигляді внесення декларантом, уповноваженою ним особою, перевізником або гарантом грошової застави на відповідний рахунок органу доходів і зборів.

Згідно із частиною сьомою статті 307 МК України вивільнення (повернення) фінансової гарантії здійснюється не пізніше двох годин після отримання відповідним органом доходів і зборів підтвердження фактичного виконання зобов'язань, забезпечених гарантією, а згідно з пунктом 4 частини одинадцятої статті 311 МК України підтвердженням фактичного виконання зобов'язань, забезпечених гарантією, є виконання зобов'язання із сплати митних платежів у разі коригування митної вартості відповідно до розділу III цього Кодексу.

З аналізу наведених норм слідує, що у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням про збільшення митної вартості товару, крім сплати митних платежів із заявленої в декларації митної вартості, декларант або уповноважена ним особа гарантують сплату донарахованої різниці митних платежів, розрахованих з митної вартості, визначеної органом доходів і зборів.

Частинами восьмою - дев'ятою статті 55 МК України передбачено, що протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що не визнає адміністративний позов ПрАТ "Полтавський ГЗК", тому що товар, який являється предметом оскаржуваного рішення випущений у вільний обіг на митну територію України за МД №UA 806060/2018/201788 без застосування порядку, визначеного частиною сьомою статті 55 МК України.

Відповідно до частин першої та другої статті 263 МК України митна декларація подається органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, протягом 10 робочих днів з дати доставляння цих товарів, транспортних засобів до зазначеного органу.

У разі відмови у прийнятті митної декларації або в митному оформленні товарів, у тому числі у зв'язку з прийняттям органом доходів і зборів рішення про коригування митної вартості товарів нова митна декларація подається органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення товарів, не пізніше 10 робочих днів з дати такої відмови, якщо товари протягом зазначеного часу не розміщено на складі тимчасового зберігання чи на складі органу доходів і зборів.

Отже, у випадку прийняття органом доходів і зборів рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа не пізніше 10 робочих днів з дати прийняття такого рішення подає нову митну декларацію .

Правила заповнення граф митних декларацій на бланках єдиного адміністративного документа форми МД-2 (далі - ЄАД), додаткових аркушів до нього форми МД-3, специфікації форми МД-8 , порядок унесення відомостей до доповнення форми МД-6, випадки застосування специфікації, а також порядок оформлення, розподілу та використання аркушів МД форм МД-2, МД-3, МД-6, МД-8.П визначає Порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затверджений наказом Міністерства фінансів України №651 від 30 травня 2012 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2012 року за № 1372/21684 (далі Порядок №651).

Відповідно до глави 2 розділу ІІ "Заповнення граф митних декларацій" Порядку №651 графа 43 "Метод визначення вартості" заповнюється в разі заявлення товарів у митний режим імпорту або в інший, відмінний від митного режиму імпорту, митний режим, зі справлянням митних платежів. У лівому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався. У разі наявності чинного рішення про коригування митної вартості товарів у правому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався митним органом.

Зі змісту наведених положень слідує, що у графі 43 нової митної декларації декларант (уповноважена особа) зазначає два порядкових номери методів визначення митної вартості, що використовувалися, а саме: у лівому підрозділі - порядковий номер методу визначення митної вартості, який застосовано декларантом або уповноваженою ним особою, а у правому підрозділі - порядковий номер методу визначення митної вартості, який застосований митним органом у прийнятому рішенні про коригування митної вартості товарів.

Порядок №651 також передбачає, що у графі 45 "Коригування" зазначається у валюті України заявлена митна вартість товару.

Графа 47 "Нарахування платежів" заповнюється у разі сплати (необхідності застосування заходів забезпечення сплати відповідно до розділу X Митного кодексу України) митних платежів та/або сплати за МД єдиного збору, що справляється в пунктах пропуску через державний кордон України, та/або сплати плати.

При оформленні МД у разі прийняття рішення про коригування митної вартості товарів у випадку, передбаченому статтею 55 Митного кодексу України, відображення сум митних платежів здійснюється у графі 47 окремими рядками, а саме:

митні платежі, нараховані згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, що підлягають сплаті до державного бюджету;

митні платежі, нараховані згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

різниця між сумами платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, сплата якої забезпечується шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України.

Графа В "Подробиці розрахунків" заповнюється у разі сплати (застосування заходів забезпечення сплати відповідно до розділу X Митного кодексу України) митних платежів та/або сплати єдиного збору та/або сплати плати. У графі зазначаються зокрема: код виду платежу відповідно до класифікатора видів надходжень бюджету, що контролюються митними органами; загальна сума платежу за цим кодом, що включає в себе суми відповідного платежу за ЄАД і кожним додатковим аркушем МД, що підлягає перерахуванню до державного бюджету, або на яку надано забезпечення сплати митних платежів; у разі забезпечення сплати митних платежів шляхом надання гарантом фінансової гарантії у вигляді документа зазначається код за ЄДРПОУ гаранта та номер (номери) відповідних гарантійних документів (можуть зазначатись у графі посадовою особою митного органу при електронному декларуванні - в електронній МД, а у МД на паперовому носії - від руки з подальшим унесенням цих відомостей до електронної копії МД).

Відповідно до Класифікатора видів надходжень бюджету, що контролюються митними органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України "Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій" №1011 від 20 вересня 2012 року, код виду надходжень "020" позначає надходження "мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами господарювання", код виду надходжень "028" позначає надходження "податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб'єктами господарювання (крім лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів та медичних виробів за переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України; а також лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, дозволених для застосування у межах клінічних випробувань, дозвіл на проведення яких надано центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я)", код виду надходжень "070" позначає надходження "єдиний збір, який справляється в пунктах пропуску через державний кордон України"

Спосіб сплати вказаних митних платежів також позначається відповідним кодом розрахунку згідно Класифікатора способів розрахунків, який затверджено наказом Міністерства фінансів України №1011 від 20 вересня 2012 року.

Так, сплачені декларантом митні платежі (виходячи з митної вартості, визначеної декларантом) показуються з кодами розрахунку "01" (безготівкова форма сплати).

Враховуючи наведені правила заповнення митної декларації, орган доходів і зборів при здійсненні перевірки нової митної декларації може встановити наявність чи відсутність рішення про коригування митної вартості товару та погодження декларанта (уповноваженої особи) із митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів, або непогодження із такою митною вартістю, вказаною у рішенні про коригування митної вартості, а також застосування декларантом чи уповноваженою ним особою порядку узгодження митної вартості, визначеної частиною сьомою статті 55 Митного кодексу України, шляхом 1) проставлення відповідних відміток у лівому та правому підрозділах графи 43 "Код МВВ" митної декларації та 2) надання декларантом гарантії шляхом забезпечення сплати різниці між самостійно визначеною сумою митних платежів та сумою митних платежів, що нарахована митним органом та проставлення відповідних відміток у графах 47 "Нарахування платежів" та В "Подробиці розрахунків" митної декларації.

Судовим розглядом встановлено, що 17.09.2018 через уповноважену особу декларанта ОСОБА_3 подано до митного оформлення митну декларацію №UA806060/2018/201774 (а.с.38).

У вказаній митній декларації в графі 12 "Відомість про вартість" зазначено 804200,53 грн; у лівому підрозділі графи 43 "Код МВВ" - "1"; у графі 45 "Коригування" -"804200,53 грн"; у графі 47 "Нарахування платежів" містяться позначки про сплату видів надходжень до бюджету за кодами "020", "028", "070" та спосіб здійснення таких розрахунків за кодом "01".

18.09.2018 через уповноважену особу декларанта ОСОБА_3 подано до митного оформлення митну декларацію №UA806060/2018/201788 (а.с.74).

У вказаній митній декларації в графі 12 "Відомість про вартість" зазначено 831702,49 грн; у лівому підрозділі графи 43 "Код МВВ" декларантом вказано метод визначення митної вартості товарів "3", тобто за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; у графі 45 "Коригування" вказано вартість товару "831702,49 грн"; у графі 47 "Нарахування платежів" митної декларації зазначено види надходжень бюджету, що контролюються митними органами, за кодами "020", "028", "070" та спосіб здійснення таких розрахунків за кодом "01".

Проаналізувавши зміст цієї декларації, можна дійти висновку, що декларантом самостійно обраний метод визначення митної вартості - за ціною договору щодо подібних товарів, оскільки у графі 43 вказано метод визначення митної вартості "3" та правий підрозділ цієї графи не заповнений, а також не забезпечено сплату митних платежів шляхом застосування декларантом гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України.

Таким чином, позивач або уповноважена ним особа не скористалися правом на випуск товару, що декларується, у вільний обіг шляхом подання нової митної декларації з відповідним змістом, сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу.

А відтак, ПрАТ "Полтавський ГЗК" фактично погодилося із методом визначення митної вартості та митною вартістю товару, зазначених органом доходів і зборів у рішенні про коригування митної вартості товару №UA806050/2018/000050/2 від 18.09.2018, а тому правовий спір між сторонами щодо узгодження митної вартості припинив існувати з моменту подання нової митної декларації.

З огляду на те, що спір між сторонами вичерпано внаслідок погодження декларанта із митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів в оскаржуваному рішенні, у задоволенні позовних вимог ПрАТ "Полтавський ГЗК" про визнання протиправним та скасування рішення Полтавської митниці Державної фіскальної служби України про коригування митної вартості товарів від 18.09.2018 №UA806050/2018/000050/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806060/2018/00064 від 18.09.2018 слід відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" до Полтавської митниці ДФС України про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28 березня 2019 року.

Головуючий суддя ОСОБА_4