Справа № 826/23187/15
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 березня 2019 року

Київ

справа №826/23187/15

адміністративне провадження №К/9901/28353/18, К/9901/28395/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Гімона М.М., Мороз Л.Л.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "МК-Фінанс", Публічного акціонерного товариства "Діві Банк" на постанову Київського апеляційного адміністративного суду в складі колегії суддів: Кучми А.Ю., Аліменка В.О., Мєзєнцева С.І. від 15.01.2018 у справі №826/23187/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Діві Банк" до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «УПБ» Пантіної Любові Олександрівни, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "МК-Фінанс" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ПАТ «Діві Банк» звернулось до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Любові Олександрівни про:

- визнання повністю нечинним рішення відповідача - Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Л.О. про нікчемність Договору застави майнових прав на грошові кошти № 68 від 30.04.2015, укладеного між Публічним акціонерним товариством «ДІВІ БАНК» та Публічним акціонерним товариством «Український професійний банк»;

- скасування лист-повідомлення відповідача - Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Л.О. від 24.09.2015 за №01-10/4997, в якому було викладено рішення відповідача про нікчемність Договору застави майнових прав на грошові кошти № 68 від 30.04.2015, укладеного між Публічним акціонерним товариством «ДІВІ БАНК» та Публічним акціонерним товариством «Український професійний банк»;

- зобов'язання Відповідача - Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіну Л.О. вчинити наступні дії - включити майнові права у сумі 4339188,00 доларів США, що є предметом застави за Договором застави майнових прав на грошові кошти № 68 від 30.04.2015, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ДІВІ БАНК» та Публічним акціонерним товариством «Український професійний банк», до складу ліквідаційної маси, з використанням таких майнових прав виключно для позачергового задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «ДІВІ БАНК» (як заставодержателя).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.11.2015 адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Діві Банк» задоволено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2018 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.11.2015 - скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, позивач та третя особа, подали касаційну скаргу, в яких, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просять скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Відзив на касаційні скарги не надходив.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судами встановлено, що між ПАТ «ДІВІ БАНК» (Кредитор), з однієї сторони, та Публічним акціонерним товариством «Український професійний банк» (Позичальник), з іншого боку, був укладений Генеральний договір № 2812 про порядок проведення міжбанківських операцій від 28.12.2011.

Позивачем 27.04.2015 було надано ПАТ «УПБ» двома траншами по 48000000 гривень та 52000000 гривень міжбанківський кредит строком на 1 (один) день, на умовах «овернайт» на загальну суму 100000000 гривень шляхом перерахування коштів на кореспондентський рахунок ПАТ «УПБ» в Публічному акціонерному товаристві «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках», , що підтверджується виписками по рахунку, копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідно до звернень позичальника про перенесення строків погашення кредиту, термін повернення кредиту було неодноразово пролонговано, про що між сторонами 28 квітня 2015 року, 29 квітня 2015 року, 30 квітня 2015 року, 05 травня 2015 року, 06 травня 2015 року укладались відповідні угоди на підставі проведених по системі REUTERS DEALING переговорів/повідомлень по системі SWIFT.

Також, 30.04.2015 між ПАТ «ДІВІ БАНК» та ПАТ «УПБ» були додатково укладені договір № 1 про надання міжбанківського кредиту в національній валюті та договір № 2 про надання міжбанківського кредиту в національній валюті щодо подальшого кредитування ПАТ «УПБ» в загальній сумі 90 (дев'яносто) мільйонів гривень зі строком користування кредитом та сплатою процентів - до 05.05.2015 включно, зобов'язання за якими (договорами) були забезпечені шляхом передачі ПАТ «УПБ» (заставодавцем) в заставу ПАТ «ДІВІ БАНК» (кредитору/заставодержателю) майнових прав за Договором про надання кредиту № 729 від « 26» грудня 2006 року (первинна назва - «Договір про відкриття кредитної лінії») (далі - Контракт), укладеним між ПАТ «УПБ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок», код за (далі - Контрагент), який є боржником ПАТ «УПБ» за таким Контрактом.

Вищевказані майнові права були передані ПАТ «УПБ» в заставу ПАТ «ДІВІ БАНК» відповідно до договору застави майнових прав на грошові кошти № 68 від 30.04.2015, відповідно до умов якого: Предметом застави є майнові права ПАТ «УПБ» за Контрактом, які полягають у праві отримати від Контрагента грошові кошти в сумі 4339188,00 доларів США, в тому числі і ті, які ПАТ «УПБ» набуде у разі зміни умов Контракту; предмет застави є власністю ПАТ «УПБ» на підставі Контракту, і немає жодних договірних змін строків позовної давності щодо правочинів, на підставі яких ПАТ «УПБ» набув право власності на предмет застави; ПАТ «УПБ» свідчить, що Контракт укладений у відповідності до законодавства, і вищевказані майнові права за ним є дійсними та підлягають примусовій реалізації; Заставою за таким договором застави забезпечується в повному обсязі виконання усіх зобов'язань ПАТ «УПБ» за кредитними договорами, укладеними між ПАТ «ДІВІ БАНК» (кредитором) та ПАТ «УПБ» (позичальником), що існують в теперішній час і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Відповідно до п. 2.7 та 3.4.11 Договору застави майнових прав на грошові кошти №68 від 30.04.2015, заставодавець має право виключно на підставі та умовах попередньої письмової згоди заставодержателя: розривати та/або вносити зміни до Контракту, якщо такі зміни стосуються порядку та строків розрахунків та інші зміни, що можуть вплинути на зміст та об'єм прав, які складають Предмет застави та/або впливають на права та інтереси Заставодержателя; передавати Предмет застави у власність, заставу тощо іншим особам, а також здійснювати будь-які інші дії, що можуть призвести до виникнення в інших осіб будь-яких прав та/або обтяжень на Предмет застави та/або обмеження або припинення прав Заставодавця та/або Заставодержателя на Предмет застави; здійснювати дії, що призведуть до зміни документів на Предмет застави, даних у відповідних органах та/або реєстрах; вчиняти будь-які дії, що можуть призвести до зменшення вартості, ускладнення реалізації Предмета застави, неможливості чи утруднення виконання умов Договору тощо. Обов'язки Заставодавця забезпечити спрямування грошових коштів, отриманих за Контрактом, на відповідні рахунки Заставодавця, відкриті у Заставодержателя.

Застава вищевказаних майнових прав додатково була зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (ДРОРМ) у відповідності до Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Правлінням Національного банку України ухвалено постанову № 293/БТ від 30.04.2015 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку».

На підставі постанови Правління Національного банку України № 348 від 28.05.2015 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 28.05.2015 прийнято рішення № 107 про запровадження з 29.05.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічне акціонерне товариство «Український професійний банк».

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «УПБ» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Пантіну Любов Олександрівну.

Тимчасову адміністрацію в ПАТ «УПБ» запроваджено строком на 3 місяці з 29 травня 2015 по 28 серпня 2015 року включно.

ПАТ «ДІВІ БАНК» 22.05.2015 направив до ПАТ «УПБ» письмову претензію з вимогою погасити існуючу заборгованість за кредитними договорами у строк - не пізніше 26.05.2015. ПАТ «УПБ» не погасив боргу.

Крім того, 29.05.2015 ПАТ «ДІВІ БАНК» направив до ПАТ «УПБ» повторну письмову претензію з вимогою погасити існуючу заборгованість за кредитними договорами, а також запит до ПАТ «УПБ» надати офіційний письмовий лист з відповідями щодо переліку поставлених питань, зокрема, щодо поточного стану предмету застави та наявності/дійсності майнових прав за Договором застави майнових прав на грошові кошти № 68 від 30.04.2015.

Листом від 24.09.2015 за № 01-10/4997 за підписом відповідача було повідомлено позивача про нікчемність договору застави майнових прав на грошові кошти № 68 від 30.04.2015, укладеного між ПАТ «ДІВІ БАНК» та ПАТ «Український професійний банк», відповідно до якого ПАТ «УПБ» передав у заставу позивачу належні ПАТ «УПБ» майнові права за договором про надання кредиту № 729 від 26.12.2006, укладеним між ТОВ «Київський гуртовий ринок» та ПАТ «УПБ», які полягають у праві отримати від ТОВ «Київській гуртовий ринок» грошові кошти в сумі 4339188,00 Доларів США.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Розглядаючи даний спір, суди першої та апеляційної інстанцій прийшли до висновку, що дані відносини є публічно-правовими, а справа належить до юрисдикції адміністративного суду.

Однак із даним висновком колегія суддів Верховного Суду не погоджується з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Кожна особа має право в порядку, встановленому КАС України, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси (ч. 1 ст. 6 КАС України; в цьому випадку й далі - у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом).

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Згідно із ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Законом України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI) установлені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами. Цим Законом також регулюються відносини між Фондом, банками, НБУ, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 2 цього Закону уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

За змістом ст. 3 Закону № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Згідно із ч. 1 ст. 4 вказаного Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Для цього Фонд наділено відповідними функціями, передбаченими ч. 2 ст. 4 Закону № 4452-VI, серед яких, зокрема, акумулювання коштів, отриманих із джерел, визначених ст. 19 цього Закону; здійснення регулювання участі банків у системі гарантування вкладів фізичних осіб; здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організація відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

За приписами ч. 1 ст. 54 Закону № 4452-VIрішення, що приймаються відповідно до цього Закону НБУ, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

Вирішуючи питання про віднесення спору до юрисдикції адміністративного суду, слід ураховувати не лише суб'єктний склад правовідносин, які склалися між сторонами, а й сутність (характер) таких правовідносин.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.

Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Правовідносини, щодо яких виник спір, обумовлені наявністю, на думку позивача, невиконаного ПАТ «УПБ» в особі уповноваженої особи Фонду зобов'язання перед позивачем щодо повернення/передачі активу - майнових прав на загальну суму 4339188 доларів США та необхідністю включення майнових прав у сумі 4339188,00 доларів США, що є предметом застави за Договором застави майнових прав на грошові кошти № 68 від 30.04.2015, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ДІВІ БАНК» та Публічним акціонерним товариством «Український професійний банк», до складу ліквідаційної маси, з використанням таких майнових прав виключно для позачергового задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «ДІВІ БАНК» (як заставодержателя).

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону № 4452-VI з дня свого призначення уповноважена особа Фонду приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основні функції Фонду та уповноваженої особи Фонду мають як владний характер, зокрема щодо врегулювання правовідносин у сфері банківської діяльності, так і такі, що не містять владної складової, а спрямовані на здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом тимчасової адміністрації та ліквідації.

Зазначене дає підстави стверджувати, що оскільки спірні правовідносини випливають з оскарження позивачем дій уповноваженої особи Фонду не як суб'єкта владних повноважень, а як органу управління банком, який здійснює заходи щодо забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та грошових коштів, такий спір не є публічно-правовим.

Беручи до уваги наведене й ураховуючи суть спірних правовідносин, колегія суддів вважає, що спір в частині зобов'язання відповідача включити майнові права до ліквідаційної маси не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів, а підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Саме така правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 910/8132/17 та від 03 вересня 2018 року у справі № 826/328/17.

Стосовно позовних вимог про скасування рішення та листа - повідомлення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Л.О. про нікчемність Договору застави майнових прав на грошові кошти № 68 від 30.04.2015, укладеного між Публічним акціонерним товариством «ДІВІ БАНК» та Публічним акціонерним товариством «Український професійний банк» колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частинами 1, 2, 10 статті 38 Закону № 4452-VI Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов'язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною 3 цієї статті.

За результатами перевірки, здійсненої відповідно до статті 38 Закону № 4452-VI, виявляються правочини, які є нікчемними в силу приписів (на підставі) закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа Фонду чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.

Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу чи рішення, оформленого повідомленням про нікчемність правочину, уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частина 2 статті 215 Цивільного кодексу України та частина 3 статті 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів ПАТ "УПБ" із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Таке рішення є внутрішнім розпорядчим документом, прийнятим уповноваженою особою Фонду, що здійснює повноваження органу управління банку.

Така позиція відображена у постановах Великої Палати Верховного Суду у справах № 910/12294/16 від 11 квітня 2018 року, № 910/24198/16 від 16 травня 2018 року, № 819/353/16 від 04 липня 2018 року, № 802/8351/16-а від 31 жовтня 2018 року.

Оскільки рішення про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який прийнято особою, що здійснює повноваження органу управління банку, таке рішення не створює жодних обов'язків для третіх осіб (у тому числі й контрагентів банку), тому не можуть порушуватися будь-які права таких осіб внаслідок його прийняття. Таким чином, права позивача у цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами цього банку як юридичної особи.

Із зазначеного можна зробити висновок, що права позивача в цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи.

Отже, встановлена правова природа такого рішення та повідомлення про нікчемність правочину унеможливлює здійснення судового розгляду вимог щодо визнання протиправними дій уповноваженої особи Фонду щодо перевірки на предмет виявлення правочину, що є нікчемним, а також визнання протиправним та скасування рішення відповідача про нікчемність Договору застави майнових прав на грошові кошти № 68 від 30.04.2015, укладеного між Публічним акціонерним товариством «ДІВІ БАНК» та Публічним акціонерним товариством «Український професійний банк» які не можуть бути розглянуті в судовому порядку.

Згідно зі статтею 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись статтями 343, 349, 354, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "МК-Фінанс", Публічного акціонерного товариства "Діві Банк" задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2015 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2018 року скасувати, а провадження у справі закрити.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

Судді Верховного Суду