Справа № 280/217/19
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 березня 2019 року Справа № 280/217/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( 69071, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1)

до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69014, м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, буд.25-а, )

третя особа Приватне акціонерне товариство АВТОА (69038, Запорізька область, м. Запоріжжя, селище Креміно, буд. 8-А, )

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії відповідача та скасувати рішення про відмову в призначені пенсії позичу за № 64 від 14.12.2018;

зобов'язати відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 26.04.2018, відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та п. б ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 26.07.2018 року, реалізовуючи своє право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, звернувся із заявою та необхідними документами до відповідача, однак, рішенням про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах від 14.12.2018 № 64 позивачу відмовлено у призначенні пенсії. В обґрунтування відмови зазначено, що до пільгового стажу не зараховується період роботи з 15.09.1993 року по 15.09.1995 рік в Запорізькому державному обласному торгово-виробничому підприємстві «АЙС» на посаді газоелектрозварник, яка вказана у трудовій книжці, оскільки зазначена посада не відповідає атестації робочого міста згідно наказу №48а від 27.04.1994 року. Також, зазначає позивач, відповідач своїм рішенням повідомив, що до пільгово сатжу можливо зарахувати лише 11 років 11 місяців та 5 днів, при цьому взагалі не розглянув періоди роботи з 15.02.1996 року по 01.06.1988 року на посаді електрозагозварника в інженерно-аеродромній службі філії ЦА МО РФ та період з 11.09.1986 року по 14.01.1988 рік працював на ПАТ «АВТОА» електрогазозварником. Відмову у призначенні пенсії позивач вважає протиправною з підстав наведених у позовній заяві.

Ухвалою судді від 21.01.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судовому засіданні 18.03.2019.

11.02.2019 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов (вх. №5617), в якому зазначає, що списком №2 затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162 розділом ХХХІІІ «Загальні професії», було передбачено право на пільгове пенсійне забезпечення для електрозварювальників. Згідно наданих документів позивачем, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах до Списком №2 можливо лише зарахувати 11 років 11 місяців та 5 днів, що менше ніж передбачено чинним законодавством 12 років 6 місяців, оскільки у трудовій книжці період роботи з 11.09.1986 року по 14.01.1988 рік та період роботи з 15.09.1993 року по 15.09.1995 рік, не можливо зарахувати до пільгового стажу у звязку з тим, що позивач працював на посадах, що не дають право виходу на пільгову пенсію за віком. Вказує, що підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є, насамперед, відповідні записи в трудовій книжці, наявність професій чи посад в зазначених списках, підтвердження шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місці за результатами атестації робочих місць, порядок проведення якої затверджений постановою КМУ від 01.08.1992 року №442, та виконання робіт в умовах, передбачених відповідним Списком протягом повного робочого дня.

Ухвалою суду від 18.02.2019 залучено до розгляду справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне акціонерне товариство АВТОА та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судовому засідання призначеному на 20.03.2019.

20.03.2019 до суду надійшла заява від представника позивача (вх..№10988) про розгляд справи без участі позивача та представника позивач, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином.

20.03.2019 до суду надійшло клопотання від представника третьої особи (вх..№10976) про розгляд справи в порядку письмового провадження. Проти позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч.9 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв'язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено наступне.

Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1, а відтак йому виповнилося 55 років, що підтверджується копією паспорта громадянина України.

Як вбачається з трудової книжки БТ-Ш №6920178 позивач в період з 01.09.1978 р. по 16.07.1981 р. навчався в Запорізькому професійна-технічному училищі № 29 (2 р. 10 міс. 16 дн.).

У період з 10.08.1981 р. по 16.11.1981 р. позивач працював в ВАТ «Запорізький завод азбестоцементних виробів» на посаді електрогазозварника 4 розряду (0 р. 3 м. 7 дн.).

У період з 17.11.1981 р. по 05.12.1983 р. позивач проходив військову строкову службу (2 роки 0 місяців 19 дн.).

Відповідно до записів № 8-12 у період з 11.09.1986 р. по 14.01.1988 р. позивач працював на ПАТ «АВТОА» електрогазозварником (1 р. 04 міс. 03 дн.)

Відповідно до записів № 15-16 у період з 15.01.1990 р. по 10.08.1993 р. працював на посаді електрогазозварником у філії ПАТ «СК Укррічфлот» Запорізький річковий порт.(3 р. 6 м. 27 дн.)

Віджповідно до записів №17-18 у періодз з 15.09.1993 р. по 15.09.1995 р. позивач працював у Запорізькому державному обласному торгово-виробничому підприємстві «АЙС» на посаді газоелектрозварника. (2 р. 0 м. 0 дн.)

Відповідно до записів № 21-22 у період з 15.02.1996 р. по 01.06.1998 р. позивач працював на посаді електрогазозварника в інженерно-аеродромній службі філії ЦА МО РФ. (2 р. 03 м. 16 дн.)

Відповідно до запису № 29 у період з 05.08.2015 року по теперішній час позивач працює в концерні «Міські теплові мережі» на посаді електрогазозварника.

Розділом XXXII "Загальні професії" Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Кабінету Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, передбачалися газозварники та їх підручні, електрозварники та їх підручні.

Розділом XXXIII "Загальні професії" Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, передбачалася посада газозварник та електрозварник.

Постановою Кабінету Міністрів від 11 березня 1994 року №162 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" затверджено Список №2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII "Загальні професії" передбачені електрозварники та газозварники.

З огляду на вищезазначене, професія газоелектрозварник була передбачена у всіх Списках №2.

Отже, загальний стаж позивача на роботах за списком №2 складає 17 років 06 міс. 22 дні.

Щодо загального страхового стажу позивача суд вважає за необхідне зазначити, то відповідно до ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Загальний страховий стаж роботи позивача не оспорюється відповідачем, та станом на 25.03.2018 складає 27 років 0 місяців 20 день.

Як вбачається із матеріалів справи, 26.07.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою та пакетом документів про призначення пільгової пенсії за віком відповідно до Списку №2.

Рішенням Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя № 64 від 14.12.2018 позивачу було відмовлено у призначенні пільгової пенсії за Списком № 2. Підставою для відмови вказано, що період роботи з 15.09.1993 по 15.09.1995 в Запорізькому державному обласному торгово-виробничому підприємстві «АЙС» до пільгового стажу не зараховується, оскільки в трудовій книжці вказана посада газоелектрозварник, не відповідає атестації робочого міста згідно наказу №48а від 27.04.1994 року.

Незважаючи на те, що позивач працював на посаді електрогазозварника в пятьох підприємствах, у оскаржуваному рішенні УПФ вирішено питання щодо зарахування пільгового стажу лише на трьох в концерні «Міські теплові мережі», у філії ПАТ «СК Укррічфлот» Запорізький річковий порт, в ВАТ «Запорізький завод азбестоцементних виробів».

При цьому періоди роботи на посаді електрогазозварника у в інженерно-аеродромній службі філії ЦА МО РФ з 15.02.1996 по 01.06.1998 та на ПАТ «АВТОА» з 11.09.1986 по 14.01.1988 не розглядались.

Вважаючи рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії протиправним, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови і порядок призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлюються Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV).

Так, виключно цим Законом визначаються види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат тощо.

Відповідно до ч.3 ст.2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для окремих категорій громадян законами України можуть встановлюватися умови, норми і порядок їх пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і недержавного пенсійного забезпечення.

Так, згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком на пільгових умовах мають, зокрема, чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років і 6 місяців на зазначених роботах, які зайняті повний робочий день на роботах за Списками, затвердженими Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Згідно з п. 3 Порядку застосування Списків № 1, № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою КМУ від 01.08.1992р. № 442 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків, за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. При призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинно бути підтверджено за результатами атестації. Результати атестації застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Ці вимоги повинні виконуватись і при призначенні пенсії за віком ОСОБА_1, який звернувся з заявою до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя 26.07.2018 року.

Тобто його професія та посади «електрогазозварника», «газоелектрозварювальника», були чітко передбачені Списком № 2, затвердженим Постановами у різні періоди його роботи.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженими Постановами Кабінету Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років і 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 100 ЗУ № 1788-ХІІ особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах, зокрема, особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Приведені вище спірні правовідносини врегульовано Законом України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення»(далі -Закон № 1788-ХІІ), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі -Порядок) та листом Міністерства праці та соціальної політики України/Департамент пенсійного забезпечення /№ 6824/039/161-09 від 01.12.2009 року.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У відповідності з абзацом 1 пункту 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (у випадку позивача вимога пенсійного органу надати такі уточнюючі довідки є протиправною та безпідставною, так як саме в трудовій книжці наявні відомості та записи, що повністю підтверджують його пільговий стаж за Списком № 2. Отже, уточнюючі довідки мають прийматися як підтвердження спеціального трудового стажу лише за відсутності таких записів у трудовій книжці, а у випадку позивача наявні як записи у його трудовій книжці серії БТ-Ш №6920178, так ще й підтверджено певними довідками, які надавались до УПФУ при подачі заяви про призначення пенсії.

В трудовій книжці позивача містяться відомості щодо наявності у нього права на пенсію на пільгових умовах, зокрема професія, передбачена Списком № 2 та необхідний стаж більше 21 повного року), що цілком узгоджується із змістом приведених норм. Але відповідач проігнорував дані вимоги і відмовився призначати пенсію, хоча сам працівник не несе відповідальності за дії керівництва по збереженню відповідних документів та своєчасності проведення чергової атестації, що підтверджують факт його зайнятості на роботі з тяжкими чи шкідливими умовами праці, та за дії спеціалістів, які вносять дані і записи до трудової книжки (порядок оформлення), а факт доказування не тяжких чи не шкідливих умов праці лежить саме на відповідачеві по справі.

Щодо строку з якого повинна бути призначена позивачу пенсія суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком та по інвалідності призначається з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності.

Враховуючи те, що позивач звернувся до відповідача за призначенням пенсії 26.07.2018 року, тобто після спливу трьох місячного строку з дня досягнення пенсійного віку, тому пенсія позивачу має бути призначена з дня звернення за пенсією 26.07.2018.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що з урахуванням чинного законодавства ОСОБА_1 має належний пільговий стаж для призначення пенсії по Списку № 2, у зв'язку з чим, йому повинна бути призначена пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 26.07.2018.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим, заперечуючи проти позову, відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували відсутність пільгового стажу у позивача.

Відповідачем не представлено також доказів правомірності відмови у призначенні пенсії та доказів повного і обґрунтованого розгляду звернення позивача за призначенням пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( 69071, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69014, м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, буд.25-а, ), третя особа Приватне акціонерне товариство АВТОА (69038, Запорізька область, м. Запоріжжя, селище Креміно, буд. 8-А, ) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в призначені ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 та скасувати рішення про відмову в призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 ОСОБА_1 за № 64 від 14.12.2018.

Зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 26.07.2018, відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та п. б ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69014, м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, буд.25-а, ) на користь ОСОБА_1 (69071, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) 704,80 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України та може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст.ст. 293, 295, 296 та 297 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 25.03.2019.

Суддя А.В. Сіпака