Справа № 182/1421/17
Суддя: Тихомиров І. В.
Дата ухвалення: 2019-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/1421/17
Провадження № 6-а/0182/1/2019
У Х В А Л А

Іменем України

22.03.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Тихомирова І.В.

за участю секретаря Рахуба О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя матеріали адміністративної справи за поданням державного виконавця про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про зміну способу та порядку виконання судового рішення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, на виконанні відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області знаходиться виконавче провадження № 57998051 з виконання виконавчого листа, виданого 19.02.2018 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області у справі № 182/1421/17 щодо зобовязання Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити ОСОБА_2 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

04.01.2019 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження, про що винесено відповідну постанову.

Однак боржником рішення суду не виконано.

На даний час виникли обставини, які виключають можливість виконання зазначеного рішення суду у повному обсязі, а саме в частині виплати нарахованої суми відповідної допомоги.

Так, невиконання рішення суду боржником в частині виплати нарахованої суми обумовлено наступним.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч.1 та 2 ст.23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України, Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України з визначенням їх головного розпорядника.

З 1 січня 2013 року набрав чинності ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» № 4901-VІ, який встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених ЗУ "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання. Зазначеним законом визначено порядок виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу. Так, ст.3 визначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Ст. 7 цього Закону передбачено, що у разі якщо рішення суду не виконано протягом двох місяців, державний виконавець зобовязаний звернутися до суду із заявою про зміну способу виконання рішення.

За таких обставин, склалася ситуація, що боржник не може виконати рішення суду через відсутність бюджетних призначень і здійснити виплату нарахованих грошових коштів можливо лише шляхом списання коштів з рахунків державного органу за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою.

Тому, державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області просить суд змінити спосіб і порядок виконання постанови суду на підставі якої Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист із зобовязати Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити ОСОБА_2 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум на стягнути з Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_2 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум, у розмірі 4 450,00 грн.

Сторони в судове засідання не зявилися, відповідно до ч. 2 ст. 263 КАС України їхня неявка не перешкоджає розгляду питання щодо зміни способу та порядку виконання судового рішення.

Розглянувши подання, дослідивши матеріали справи № 182/1421/17 суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом, на виконанні старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області знаходиться виконавче провадження № 57998051 з виконання виконавчого листа, виданого 19.02.2018 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області у справі № 182/1421/17 щодо зобовязання Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити ОСОБА_2 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

Дані обставини підтверджуються постановою про відкриття виконавчого провадження від 04.01.2019 року.

З подання старшого державного виконавця вбачається, що Департаментом соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації рішення суду не виконано.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов'язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Відповідно до ст.378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця, - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Під зміною способу та порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленим судом. Тобто, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду.

Під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність обставин, які є об'єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

З матеріалів справи вбачається, що виконання рішення суду неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України. Таким чином, виконання судового рішення фактично можливе, хоча й за певних умов.

За приписами частини другої статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Вибір того чи іншого способу захисту обумовлюється, передусім, змістом позовних вимог. Зазначивши в резолютивній частині постанови конкретний спосіб захисту порушеного права суд вирішує по суті питання про задоволення позовних вимог, адже зобов'язання вчинити певні дії та стягнення грошових коштів є різними за своїм змістом і наслідками для відповідача. Отже, зобов'язання, покладені на відповідача постановою суду, є позовними вимогами як обраним судом видом захисту порушених прав позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, обставини, які стали підставою для зміни способу та порядку виконання судового рішення за своєю правовою природою є іншою позовною вимогою про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття цієї постанови.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання про зміну способу виконання рішення суду слід відмовити.

З урахуванням вищенаведеного, керуючись ст.ст. 241,248,256,294,295,378 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити старшому державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 у задоволенні подання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного судучерез Нікопольський міськрайонний суд протягом пятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_3