Справа № 0240/3747/18-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0240/3747/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Поліщук І.М.

Суддя-доповідач: Шидловський В.Б.

26 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Кузьменко Л.В. Загороднюка А.Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ткач В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив визнати протиправним та скасувати пункт 3 рішення 17 сесії 7 скликання від 05.06.2018 року Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області про встановлення ОСОБА_2 розмір орендної плати за користування земельною ділянкою для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств 12% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 23.01.2019 року провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України, у зв"язку із тим, що дана справа не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану ухвалу та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини другої статті 4 цього Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Спором адміністративної юрисдикції у розумінні пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами пункту 1 частини другої статті 17 цього Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Судом встановлено, що предметом розгляду в межах даної адміністративної справи є вимоги позивача про визнання протиправним та скасування пункту 3 рішення Козятинської сільської ради Козятинського району від 05.06.2018 року щодо встановлення ОСОБА_2 розміру орендної плати за користування земельною ділянкою для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств в розмірі 12% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

При цьому, як слідує із наявної у матеріалах виписки з рішення Козятинської сільської ради Козятинського району від 05.06.2018 року, пунктом 2 цього рішення надано ОСОБА_2 в оренду земельну ділянку площею 1,2133 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств в с. Козятині по вул. Покровській 76 терміном на 5 років.

Із наведеного слідує, що предметом оскарження в межах даної справи є рішення органу місцевого самоврядування про визначення ОСОБА_2 розміру орендної плати за користування земельною ділянкою, переданою йому в оренду строком на 5 років.

Судова колегія зазначає, що оскаржуване рішення є передумовою договору оренди земельної ділянки, тому слід вважати, що між суб'єктами виникли відносини цивільного характеру.

При цьому колегія суддів зазначає, що Козятинська сільська рада Козятинського району Вінницької області не здійснювала владних управлінських функцій і не виступала у цих відносинах як суб'єкт владних повноважень, а лише є рівноправним учасником земельних відносин і власником землі.

Вказані висновки щодо застосування норм права, узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 30.01.2019 року по справі № 803/413/18, та повинні застосовуватись до спірних правовідносин на виконання ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" і ч.5 ст.242 КАС України.

Згідно зі статтею 5 Земельного кодексу України одним із принципів земельного законодавства є забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Колегія суддів наголошує, що з моменту передачі органом місцевого самоврядування земельної ділянки в оренду позивачу, припиняються адміністративні відносини між ними, та в подальшому виникають договірні відносини, які характеризуються рівністю їх учасників та свободою договору.

Такі ознаки не притаманні адміністративним правовідносинам, натомість - притаманні цивільним правовідносинам, які з урахуванням суб'єктного складу можуть бути предметом судового розгляду у відповідному суді загальної юрисдикції або господарському суді.

Аналогічні висновки Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 04.04.2018 по справі № 539/1957/16-а.

Відповідно до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведені норми суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в порядку адміністративного судочинства, відтак - підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 27 березня 2019 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Кузьменко Л.В. Загороднюк А.Г.