Справа № 0540/9235/18-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року справа №0540/9235/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Геращенка І.В., суддів: Сіваченка І.В., Ястребової Л.В.,

секретар судового засідання - Токарева А.Г.,

з участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 січня 2019 року у справі № 0540/9235/18-а (головуючий І інстанції Дмитрієв В.С., повний текст складений 06.02.2019 року у м. Слов'янську Донецької області) за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3, позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Донецькій області (далі - ГУ Держпраці у Донецькій області, відповідач), в якому просив визнати протиправними та скасувати постанови про накладення штрафу від 21 серпня 2018 року № ДЦ 677/547/АВ/ТД-ФС в сумі 670140 грн. та № ДЦ 677/547/АВ/ІП-ФС в сумі 3723 грн. (т. 1 а.с. 4-12).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 січня 2019 року позов задоволений частково:

- визнати протиправною та скасовано постанову ГУ Держпраці у Донецькій області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДЦ 677/547/АВ/ІП-ФС від 21 серпня 2018 року в розмірі 3723,00 грн.;

- у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено (т.1 а.с. 230-234).

Позивачем на рішення суду в частині незадоволених позовних вимог подано апеляційну скаргу, в якій просив частково скасувати рішення суду та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у відповідній частині, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права (т.1 а.с. 238-244).

В обґрунтування доводів зазначив, що укладання між позивачем та фізичними особами договорів на професійне навчання з метою набуття досвіду практичної роботи передбачено законодавством. Також, посилався на те, що позивача не було повідомлено про дату розгляду справи про накладення штрафу. З посилання на норми п. 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509, вважає, що передбачено накладення штрафу на підставі акту про порушення, виявлене під час перевірки, а не під час інспекційного відвідування. Крім того, відповідно до Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю та Порядку здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295, інспекційне відвідування є формою державного контролю за додержанням законодавства про працю, а перевірка - формою державного нагляду.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення та рішення суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчив доводи апеляційної скарги разом з відзивом на неї, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі обставини справи.

Позивач - ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) на час проведення інспекційного відвідування зареєстрована у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 2 березня 2018 року, запис № 2 0411384, вид діяльності 47.11 - роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний) (а.с. 48).

На підставі наказу ГУ Держпраці у Донецькій області від 25 липня 2018 року № 855 «Про проведення інспекційного відвідування Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3», направлення на проведення інспекційного відвідування суб'єкта господарювання від 25 липня 2018 року №557/04.1/15-14-12 посадовими особами відповідача було здійснено вихід для проведення інспекційного відвідування позивача з питань дотримання законодавства про працю в частині неоформлених трудових відносин (а.с. 179-180).

Підставою для винесенням наказу стали, зокрема: лист Департаменту з питань економіки Маріупольської міської ради №21.3-36583-21.2.1 від 18 липня 2018 року, згідно якого ФОП ОСОБА_3 здійснює підприємницьку діяльність на 7 торгівельних об`єктах (а.с. 132-133); інформація загальнодоступного Реєстру виданих, призупинених та анульованих ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, згідно якої ФОП ОСОБА_3 має ліцензії на 7 об`єктах торгівлі; інформація Маріупольського об`єднаного управління ПФУ Донецької області від 04 липня 2018 року №1030/34-3/14, згідно якої ФОП ОСОБА_3 не має працевлаштованих осіб (а.с. 177-178).

У період з 27 липня 2018 року по 30 липня 2018 року посадовими особами ГУ Держпраці у Донецькій області проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1), яка використовує найману працю; місцезнаходження об'єктів відвідування: магазин по АДРЕСА_1; магазин по АДРЕСА_7; магазин по АДРЕСА_3; торгівельний павільйон по АДРЕСА_8 магазин по АДРЕСА_5 торгівельний павільйон та магазин по АДРЕСА_6, за результатами якої складений акт від 30 липня 2018 року № ДЦ 677/547/АВ (а.с. 63-67).

Актом перевірки, зокрема, зафіксовано порушення позивачем вимог частини 1 статті 21 КЗпП України, ч. 1 та 3 статті 24 КЗпП України та ст. 253 КЗпП України, а саме: допуск працівників ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до роботи без укладення трудового договору та без повідомлення органу ДФС про прийняття працівника на роботу.

В ході перевірки 27 липня 2018 року працівники ФОП ОСОБА_3 надали письмові пояснення щодо укладання трудових договорів.

Згідно пояснень ОСОБА_4 від 27.07.2018 року, остання з червня 2018 року проходить стажування згідно договору з ФОП ОСОБА_3 на посаді продавця та отримує заробітну плату у розмірі 3250 грн.(с. 142-143).

В письмових поясненнях від 27.07.2018 року ОСОБА_6 вказала, що з 24 липня 2018 року проходить стажування у ФОП ОСОБА_3 на посаді продавця та отримує мінімальну заробітну плату (а.с. 144-145).

ОСОБА_9 в поясненнях від 27.07.2018 року зазначила, що трудовий договір не складався, проходить стажування з 25 липня 2018 року по 2 години, з 27 липня 2018 року цілий день, заробітну плату не отримувала (а.с. 146-147).

ОСОБА_7 в поясненнях від 27.07.2018 року зазначила, що трудовий договір не складався, проходить стажування з 26 липня 2018 року по 3 години, з 27 липня 2018 року - 5 годин, заробітна плата 1,5 % від виручки за день (а.с. 148-149).

В поясненнях від 27.07.2019 року ОСОБА_5М зазначила. що з 23 липня 2018 року проходить стажування у ФОП ОСОБА_3, заробітну плату не отримувала (а.с. 150-151).

ОСОБА_8 від надання пояснень відмовилася, про що зазначила у письмових поясненнях (а.с. 152-153).

На другий день проведення інспекційного відвідування - 30 липня 2018 року (28 липня 2018 року та 29 липня 2018 року - вихідні дні), ФОП ОСОБА_3 були надані такі документи, зокрема: копія трудового договору з працівником ОСОБА_4 від 28 липня 2018 року б/н, дата підписання - 28 липня 2018 року; копія трудового договору з працівником ОСОБА_6 від 11 жовтня 2016 року б/н, дата підписання - 28 липня 2018 року; копія повідомлення про прийняття працівника на роботу від 27 липня 2018 року, надіслане до Лівобережного відділення Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області по працівниках ОСОБА_4, ОСОБА_6; копія наказу від 27 липня 2018 року № 1 Про прийняття на роботу ОСОБА_4 з 28.07.2018 року; копія наказу від 27 липня 2018 року № 2 Про прийняття на роботу ОСОБА_6 з 28.07.2018 року (а.с. 154-159, 164).

02.08.2018 року позивачем подані зауваження на акт від 2 серпня 2018 року. До зауважень додані копії заяв ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9; копії договорів на професійне навчання ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9; копія повідомлення про прийняття працівника на роботу від 02.08.2018 року; копії наказів від 01.08.2018 року: про прийняття на роботу ОСОБА_7 з 03.08.2018 року, про прийняття на роботу ОСОБА_9 з 03.08.2018 року, про прийняття на роботу ОСОБА_8 з 03.08.2018 року, про прийняття на роботу ОСОБА_5 з 03.08.2018 року; копії трудових договорів: від 11.10.2016 року між позивачем та ОСОБА_6, підписаного 28.07.2018 року, від 28.07.2018 року між позивачем та ОСОБА_4, підписаного 28.07.2018 року; копії наказів від 27.07.2018 року про прийняття на роботу з 28.07.2018 року: ОСОБА_6, ОСОБА_4, копія трудової книжки ОСОБА_4, ОСОБА_6 (а.с. 21, 24-28, 31-47, 160-163, 165).

7 серпня 2018 року ГУ Держпраці у Донецькій області надано відповідь на зауваження № 04.1-13-6/8252, що надані до зауваження документи лише підтверджують факт використання праці без оформлення трудових відносин під час проведення інспекційного відвідування та укладення трудових договорів після його завершення - 3 серпня 2018 року (а.с. 166).

8 серпня 2018 року ГУ Держпраці у Донецькій області складено повідомлення № 04.1-13-6/8289-18 про розгляд справи про накладення штрафів на ФОП ОСОБА_3 згідно ч. 2 ст. 265 КЗпП України 21 серпня 2018 року о 10 годині 00 хв. та о 10 год. 30 хв. (а.с. 169).

Зазначене повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу отримано позивачем 13 серпня 2018 року, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 170) та спростовує твердження позивача щодо неналежного повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу.

Щодо неможливості з'ясувати зміст відправлення, суд зазначає, що представник позивача у судовому засіданні заявив, що позивачем у середині серпня 2018 року взагалі не отримано будь-якої поштової кореспонденції від відповідача. Враховуючи відсутність інших поштових відправлень з боку відповідача у цей період, суд вважає доведеною обставину щодо повідомлення позивача про розгляд справи про накладення штрафу.

21 серпня 2018 року ГУ Держпраці у Донецькій області прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДЦ 677/547/АВ/ТД-ФС, якою за порушення вимог ч. 1 ст. 21, ч. 1, ч. 3 ст. 24, ст. 253 КЗпП України - допуск працівників ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до роботи без укладення трудового договору та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу, на ФОП ОСОБА_3 накладено штраф в сумі 670140 грн. (а.с. 22).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи.

Спірним при апеляційному розгляді є правомірність постанови про накладення штрафу від 21 серпня 2018 року № ДЦ 677/547/АВ/ТД-ФС.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року № 877-V (далі - Закон № 877) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно частини 1 статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96 (далі - Положення № 96) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, зокрема, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення.

За приписами п. 7 Порядку № 96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Відповідно до пп. 6 п. 4 Порядку № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Щодо посилання позивача на те, що нормами п. 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509, передбачено накладення штрафу на підставі акту про порушення, виявлене під час перевірки, а не під час інспекційного відвідування. Крім того, відповідно до Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю та Порядку здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295, інспекційне відвідування є формою державного контролю за додержанням законодавства про працю, а перевірка - формою державного нагляду, суд апеляційної інстанції вважає їх необґрунтованими з таких підстав.

Відповідно до п. 2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»» (далі - Порядок № 295) державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів.

Таким чином інспекційне відвідування є формою здійснення перевірки, як заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю.

Відповідно до п. 19 Порядку № 295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Таким чином, зазначеними вище нормами Порядку № 295 передбачено складання акту за результатами інспекційного відвідування.

Відповідно до пп. 3, 4 п. 5 Порядку № 295 інспекційні відвідування проводяться: за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту; за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю.

Направлення на проведення інспекційного відвідування було вручено ФОП ОСОБА_3 27 липня 2018 року, про що свідчить її підпис (а.с. 139) та спростовує твердження позивача про її відсутність під час інспекційного відвідування.

Відповідно до п. 20 Порядку № 295 акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об'єкта відвідування.

Акт інспекційного відвідування складено у двох примірниках, один примірник на 48 аркушах отримано ОСОБА_3 30 липня 2018 року про що свідчить її підпис (а.с. 67).

Штрафи, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.

Відповідно до Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 509 (далі - Порядок № 509) штрафи можуть бути накладені на підставі: рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації; акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками.

Постановою заступника начальника ГУ Держпраці у Донецькій області № ДЦ 677/547/АВ/ТД-ФС від 21 серпня 2018 року накладено штраф на ФОП ОСОБА_3 в розмірі 670140 грн. за допуск працівників ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до роботи без укладення трудового договору та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

Відповідачем встановлено порушення позивачем вимог законодавства про працю - ч. 1 ст. 21 КЗпП України та ч. 1, ч. 3 ст. 24 КЗпП України, а саме: допущення позивачем до роботи працівників без укладення трудового договору та без повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівників на роботу.

Згідно ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до частин першої та третьої статті 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; при укладенні контракту; у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); при укладенні трудового договору з фізичною особою; в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Матеріалами справи підтверджено, що ФОП ОСОБА_3 допущено ОСОБА_4 до роботи на підставі договору про професійне навчання від 4 липня 2018 року та особистої заяви про прийняття на стажування від 3 липня 2018 року; ОСОБА_5 - на підставі договору про професійне навчання від 23 липня 2018 року та особистої заяви про прийняття на стажування від 22 липня 2018 року, ОСОБА_6 - на підставі договору про професійне навчання від 24 липня 2018 року та особистої заяви про прийняття на стажування від 23 липня 2018 року, ОСОБА_7 - на підставі договору про професійне навчання від 26 липня 2018 року та особистої заяви про прийняття на стажування від 25 липня 2018 року, ОСОБА_8 - на підставі договору про професійне навчання від 26 липня 2018 року та особистої заяви про прийняття на стажування від 26 липня 2018 року, ОСОБА_9 - на підставі договору про професійне навчання від 25 липня 2018 року та особистої заяви про прийняття на стажування від 24 липня 2018 року, які були надані позивачем при проведені інспекційного відвідування 30 липня 2018 року.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що стажування працівника на робочому місці без оформлення трудових відносин чинним законодавством про працю передбачено в окремих випадках, а саме: згідно Закону України «Про вищу освіту», Закону України «Про освіту», Закону України «Про зайнятість».

Підприємство (в тому числі магазин), установа, організація може укласти зі студентом вищого навчального закладу, учнем професійно-технічного навчального закладу договір про стажування. Особливості стажування, зокрема, укладення договору про стажування визначено постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2013 року № 20 «Про затвердження Порядку укладення договору про стажування студентів закладів вищої освіти та учнів закладів професійної (професійно-технічної) освіти на підприємствах, в установах та організаціях і Типової форми договору про стажування студентів закладів вищої освіти та учнів закладів професійної (професійно-технічної) освіти на підприємствах, в установах та організаціях».

Також передбачені випадки цільового направлення центрами зайнятості до роботодавців безробітних, які перебувають на обліку для навчання, стажування необхідним роботодавцю посадам з подальшим працевлаштуванням.

Відповідно до п. 2 Порядку № 20 стажисти - студенти закладів вищої освіти та учні закладів професійної (професійно-технічної) освіти, що здобули спеціальність або професію за освітньо-кваліфікаційним рівнем «кваліфікований робітник», «молодший спеціаліст», освітньо-професійним ступенем «молодший бакалавр», освітнім ступенем «бакалавр", продовжують здобувати освіту за наступним ступенем (освітньо-кваліфікаційним рівнем) і проходять стажування на підприємствах за спеціальністю або професією, ІНФОРМАЦІЯ_1, на визначених договором про стажування умовах у вільний від навчання час.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що форма договору на професійне навчання має відповідати вимогам, встановленим відповідними законодавчими актами.

Вивченням змісту договорів на професійне навчання встановлено, що в них зазначено про затвердження форми наказом Міністерства праці України, тобто такі договори складені в довільній формі та без конкретного посилання на документ (дата, номер) затвердження відповідної форми, що є порушенням чинного законодавства України.

Крім того, підстави для стажування визначенні лише у випадках, передбачених законодавством.

Відомості щодо направлення центром зайнятості ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 для навчання та стажування позивачем до суду також не надано.

Отже, матеріалами справи встановлено, що до початку проведення інспекційної відвідування позивач не мав працевлаштованих осіб.

В матеріалах справи міститься: підписаний сторонами безстроковий трудовий договір від 28 липня 2018 року, укладений між ФОП ОСОБА_3В та ОСОБА_4, як продавцем продовольчих товарів із зазначенням графіку роботи, розміру заробітної плати, зобов'язань працівника; підписаний сторонами безстроковий трудовий договір від 11 жовтня 2016 року, укладений між ФОП ОСОБА_3В та ОСОБА_6 як продавцем продовольчих товарів із зазначенням графіку роботи, розміру заробітної плати, зобов'язань працівника, який підписано 28 липня 2018 року; наказ №1 від 27 липня 2018 року «Про прийняття на роботу ОСОБА_4.»; наказ №2 від 27 липня 2018 року «Про прийняття на роботу ОСОБА_6».

Суд апеляційної інстанції зазначає, що факт здійснення виконання трудових обов'язків без оформлення трудового договору зафіксовано 27 липня 2018 року, в той час зазначені договори підписані 28 липня 2018 року.

Крім того, суд апеляційної інстанції залишає поза увагою посилання позивача на повідомлення про прийняття на роботу ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з датою формування 27 липня 2018 року, оскільки за приписами ч. 2 ст. 265 КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу», повідомлення органам ДФС про прийняття працівника на роботу повинне буде здійснене до початку роботи працівника, при цьому, станом на 27 липня 2018 року працівники виконували трудові обов'язки без оформлення трудового договору, про що зазначили у письмових поясненнях.

Крім того, суд погоджується з твердженнями відповідача, що надання до зауважень копій трудових договорів укладених 03 серпня 2018 року між ФОП ОСОБА_3 та працівниками ОСОБА_9, ОСОБА_7 ОСОБА_5, ОСОБА_8 та надання повідомлення про їх прийняття з датою формування повідомлення у страхувальника - 2 серпня 2018 року, лише підтверджують факт використання праці без оформлення трудових відносин під час проведення інспекційного відвідування та укладення трудових договорів після його завершення.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що факт допущення позивачем до роботи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 без належного оформлення трудових відносин підтверджується належними та допустимими доказами.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 21.08.2018 року № ДЦ 677/547/АВ/ТД-ФС в сумі 670140 грн.

В іншій частині рішення суду не оскаржене.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 січня 2019 року у справі № 0540/9235/18-а за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 27 березня 2019 року.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді І.В. Сіваченко

ОСОБА_10

Л.В. Ястребова