Справа № 0540/9360/18-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

28 березня 2019 р. Справа №0540/9360/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Христофоров А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність щодо невиконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.10.2018 року у адміністративній справі № 0540/9360/18-а за позовом ОСОБА_1 до Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25 вересня 2018 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не виплати пенсії ОСОБА_1 з серпня 2018 року;

- зобов'язати Словянське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування, виплату пенсії та сплатити заборгованість ОСОБА_1 з серпня 2018 року негайно після проголошення судового рішення.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 до Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, місцезнаходження: Донецька область, м. Словянськ, пл. Соборна, буд. 3 про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не виплати пенсії ОСОБА_1 (рнокпп. НОМЕР_1) з серпня 2018 року.

Зобов'язано Словянське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування, виплату пенсії та сплатити заборгованість ОСОБА_1 (рнокпп. НОМЕР_1) з серпня 2018 року.

В частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць рішення суду зобовязано виконати негайно.

30 листопада 2018 року на виконання рішення суду видані виконавчі листи.

Постановою головного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2Ю від 06.12.2018 року відкрито виконавче провадження № 57859973 про зобовязання Словянське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування, виплату пенсії та сплатити заборгованість ОСОБА_1 з серпня 2018 року.

18 грудня 2018 року Словянське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області листом № 34239/07 щодо самостійного виконання рішення суду вказало, що управлінням рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист № 0540/9360/18а від 30.11.2018 року виконано у повному обсязі, ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії з 01.08.2018 року.

Відповідно до ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2019 року апеляційну скаргу Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року на рішення у справі №0540/9360/18-а повернуто заявникові.

Таким чином рішення набрало законної сили 29 січня 2019 року.

18 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з заявою в порядку ст. 383 КАС України, в якій просить суд:

- визнати незаконними дії Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, що полягають у не виплаті, за період з серпня 2018 року по січень 2019 року включно заборгованості по пенсії ОСОБА_1 у сумі 31 387,80 грн.

- зобовязати Словянське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити пенсію ОСОБА_1 за період з серпня 2018 року по січень 2019 року включно.

- постановити у відношенні посадових осіб Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області окрему ухвалу відповідно до ст. 249 КАС України та направити матеріали до Прокуратури Донецької області для порушення кримінальної справи за умисне невиконання рішення суду посадовою особою.

В обґрунтування вказаної заяви зазначив, що необхідність у звернення до суду в порядку ст. 383 КАС України зумовлена тим, що відповідачем всупереч вимог рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року не виплачено пенсію позивачу з серпня 2018 року.

27 лютого 2019 року позивач звернувся з запитом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, у відповідності до Закону України «Про доступ до публічної інформації», з метою отримання наступної інформації: за який місяць була виплачена пенсія; у якому розмірі та за який період здійснено нарахування пенсії (у разі її нарахування), якщо таке не здійснено, вказати підстави; коли буде виплачена заборгованість з пенсії з урахуванням виплати за один місяць а також умови виплати заборгованості пенсії та поточні нарахування.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надіслало відповідь на запит позивача, в якому зазначено, що на виконання рішення суду, залишеного без змін ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2019 року, Словянським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області у березні 2019 року поновлено нарахування пенсії позивачу з серпня 2018 року та в частині виплати пенсії в межах суми стягнення за 1 місяць, в лютому 2019 року управлінням проведено виплату пенсії за період з 01.02.2019 року по 28.02.2019 року через банківську установу АТ «Ощадбанк», але Словянське обєднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області позбавлене можливості провести інші виплати через очікування визначення Кабінетом Міністрів України порядку здійснення таких виплат.

Відповідно до ч. 5 ст. 383 КАС України, у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання.

Сторони до судового засідання по справі не зявились, про дату,час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Представник відповідача 28 березня 2019 року через відділ документообігу та архівної роботи суду надав пояснення, відповідно до яких зазначає, що невиконання судового рішення в частині невиплати суми пенсії з серпня 2018 року за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 383 КАС України, заяву розглянуто в порядку письмового провадження.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Таким чином право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

За змістом частини 1 ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи. Із зазначено вбачається, що виконуючи рішення суду відповідач зобов'язаний враховувати обставини встановленні судовим рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з ч. 6 ст. 383 КАС України за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З системного аналізу вищезазначених норм права встановлено, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб'єкта владних повноважень приписів ст. 383 КАС України вбачається за можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб'єктом владних повноважень дій зобов'язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

При цьому, в контексті розуміння вимог чинного законодавства дії суб'єкта владних повноважень - це активна поведінка суб`єктів владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та/чи юридичних осіб.

Водночас, судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу N 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово зазначав про те, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Європейської конвенції з прав людини, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення. Так, у рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, Суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу- у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, - і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов'язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід'ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Саме з метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегулювано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, регламентований ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Отже, обов'язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Як встановлено судом, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року по справі № 0540/9360/18-а, зокрема, зобов'язано Словянське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування, виплату пенсії та сплатити заборгованість ОСОБА_1 (рнокпп. НОМЕР_1) з серпня 2018 року.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року Словянським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області поновлено нарахування пенсії позивачу з серпня 2019 року та в частині виплати пенсії в межах суми стягнення за 1 місяць, в лютому 2019 року управлінням проведено виплату пенсії за період з 01.02.2019 року по 28.02.2019 року через банківську установу АТ «Ощадбанк».

Отже, фактично Словянським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не виконало судове рішення в частині виплати пенсії ОСОБА_1 за період з серпня 2018 року по січень 2019 року включно, за винятком здійсненної виплати за 1 місяць, що є прямим порушенням статті 129(1) Конституції України.

Обставини не виконання суб'єктом владних повноважень рішення суду, зокрема, в частині проведення виплати пенсії ОСОБА_1 за період з серпня 2018 року по січень 2019 року включно, за винятком здійсненної виплати за 1 місяць свідчить про порушення відповідачем охоронюваного інтересу позивача та можливість використання позивачем правового механізму ст. 383 КАС України.

Проте, в матеріалах справі відсутні докази розміру пенсійних виплат, які мав отримувати чи отримує позивач, тому встановити, що за період з серпня 2018 року по січень 2019 року відповідач має сплатити позивачу саме 31 387,80 грн. немає жодних підстав.

Щодо вимоги позивача направити матеріали до Прокуратури Донецької області для порушення кримінальної справи за умисне невиконання рішення посадовою особою, суд зазначає, що вимога є передчасною.

Проте суд зазначає, що відповідно до ч.1,2,3 ст. 382 Кримінального кодексу України умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню - карається штрафом від п'ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років. Ті самі дії, вчинені службовою особою, - караються штрафом від семисот п'ятдесяти до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до п'яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб, - караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до ч. 9 ст. 249 КАС України окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.

В даному випадку, з урахуванням наданих пояснень відповідача, суд не вбачає ознак кримінального правопорушення в ознаках його дій, а тому відсутні підстави для надсилання ухвали прокурору або органу досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень на виконання судового рішення в порядку ст. 383 КАС України по справі №0540/9360/18-а за позовом ОСОБА_1 до Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 241, 243, 248, 370, 383 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність щодо невиконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.10.2018 року у адміністративній справі № 0540/9360/18-а задовольнити часткво.

Визнати незаконними дії Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, що підлягають у не виплаті, за період з серпня 2018 року по січень 2019 року заборгованості по пенсії ОСОБА_1, окрім здійсненої в лютому 2019 року виплати пенсії в межах суми стягнення за 1 місяць.

Зобовязати Словянське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити пенсію ОСОБА_1 за період з серпня 2018 року по січень 2019 року, окрім здійсненої в лютому 2019 року виплати пенсії в межах суми стягнення за 1 місяць.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 28 березня 2019 року.

Ухвала, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Христофоров А.Б.