Справа № 0440/6136/18
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

21 березня 2019 року м. Дніпросправа № 0440/6136/18

головуючий суддя І інстанції Неклеса О.М.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,
суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 року в адміністративній справі № 0440/6136/18 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Міністерство оборони України про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дніпропетровського обласного військового комісаріату, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Міністерство оборони України, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати відмову Дніпропетровського ОВК у складанні висновку щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги, як інваліду війни 3 групи з 08 квітня 2016 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, та направленні документів на розгляд комісії МО України (вих. № 7/12078/8 від 02 липня 2018 року);

- зобов`язати Дніпропетровський ОВК скласти висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 та статей 16 - 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", як інваліду війни 3 групи з 08 квітня 2016 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, та направити його на розгляд комісії МО України.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 ,звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищезазначене рішення як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що при зверненні із заявою про отримання одноразової грошової допомоги ним було подано всі необхідні документи, передбачені п. 11 Порядку № 975. Зауважено, що відповідач, по суті поданої заяви, повинен скласти висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги (можливості призначення та виплати такої допомоги) та направити його разом з поданими особою документами до Комісії Міністерства оборони України.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з серпня 1987 року по грудень 1988 року проходив службу на території Демократичної Республіки Афганістан.

Відповідно до виписки з акта огляду МСЕК Серія 12 ААА № 394304 позивачу встановлено з 08.04.2016р. IIІ групу інвалідності, у зв`язку з захворюванням, що пов`язане з виконанням військових обов`язків при проходженні військової служби у місцях, де велися бойові дії.

Витягом із протоколу № 1027 від 11.03.2016р. Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України встановлено, що захворювання позивача пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії.

Згідно висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 09.03.2016 року №551/Ж осколкові поранення могли бути спричинені у 1988 році.

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК Серія 12 ААА № 995287 позивачу встановлено з 01.05.2018р. IIІ групу інвалідності, у зв`язку з захворюванням, що пов`язане з виконанням військових обов`язків при проходженні військової служби у місцях, де велися бойові дії.

23.06.2018 року позивач звернувся до Дніпропетровського ОВК із заявою, про отримання одноразової грошової допомоги. Згідно переліку додатків, які надані позивачем до заяви, значиться: копія паспорту, копія військового квитка, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, копія довідки до акту МСЕК, копія витягу з протоколу засідання ЦВЛК МОУ, копія акту огляду фахівців в галузі СМЕ, копія довідки про відкриття рахунку в установі банку.

Листом від 02.07.2018р. №7/12078/8 Дніпропетровський обласний військовий комісаріат повідомив позивача про те, що при перевірці документів, які були подані позивачем, не надано: заяву встановленого зразка (додаток №12 до наказу № 530), згоду на обробку персональних даних, документ про причини та обставини поранення, що не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. З метою недопущення порушення прав на отримання одноразової грошової допомоги позивачу запропоновано з`явитись до Дніпропетровського обласного військового комісаріату для належного оформлення необхідного пакету документів, у відповідності до вимог законодавства. Також відповідач повідомив що надасть допомогу та посприяє в формуванні документів та підготовці необхідних запитів для отримання необхідних документів.

Не погодившись з вказаними доводами відповідача, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відмови або іншої прямої вказівки у відповіді щодо порушення права позивача, у листі від 02.07.2018 року судом не встановлено. Зауважено, що позовні вимоги є передчасними та необґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно із частиною першою статті 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" дія цього Закону поширюється на: військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей; військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти; військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей.

Відповідно ч. 1 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Підставою для отримання одноразової грошової допомоги є встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, урегульовано Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року (далі - Порядок № 975).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 975 особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Частиною другою пункту 3 Порядку № 975 встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Абзацом шостим пункту 11 Порядку № 975, серед іншого, визначено, що до заяви про призначення одноразової грошової допомоги додається документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва).

Перелік документів, які військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності подає уповноваженому органу зазначений у пункті 11 Порядку № 975.

Порядок № 975 не визначає, який саме документ (медична довідка, акт розслідування, архівна довідка, висновок експерта, протокол військово-лікарської комісії, довідка МСЕК тощо) повинна подати особа, яка звертається за отриманням одноразової грошової допомоги.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 975 призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або, у разі відмови, для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Виходячи з наведеного, Порядком № 975 встановлено вичерпний перелік рішень (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), що приймаються розпорядником бюджетних коштів за наслідками розгляду висновку керівника уповноваженого органу щодо виплати одноразової грошової допомоги та документів, зазначених в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Як свідчать встановлені обставини справи, за результатом розгляду поданих позивачем документів, відповідачем було сформовано лист від 02.07.2018 року № 7/12078/8, яким позивача було повідомлено, що останнім не було подано заяву встановленого зразка, згоду на обробку персональних даних та документу про причини та обставини поранення, зокрема, про те, що поранення не пов`язане з учиненням особою кримінального або адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення, оформлене протоколом Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 11.03.2016 року № 1027, яким встановлено причинно-наслідковий зв`язок між захворюванням та несенням військової служби та яке було долучено позивачем до заяви, є належним документом, що вказує на причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання. У свою чергу, саме відповідач, як уповноважений суб`єкт владних повноважень, зокрема, використовуючи архівні матеріали, зобов`язаний був довести протилежне, а саме те, що позивач отримав поранення (контузію, травму або каліцтво) при вчиненні кримінального чи адміністративного правопорушення або у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинив собі тілесні ушкодження.

Вказана правова позиція також відповідає правовим висновкам Верховного Суду, відображеним в постанові від 02.11.2018 року по справі № 825/1558/18, що враховується судом апеляційної інстанції відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Що стосується доводів відповідача, відносно неподання позивачем заяви встановлено зразка (додаток № 12 до наказу № 530) та як наслідок обґрунтованості неформування відповідного висновку, то суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними, оскільки, як вбачається з поданої позивачем заяви 25.06.2018 року, в ній містяться всі необхідні реквізити, визначені, зокрема, наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 року та з нього можливо встановити волевиявлення позивача на отримання одноразової грошової допомоги.

Також, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи відповідача щодо ненадання позивачем згоди на обробку персональних даних та як наслідок обґрунтованості ненадіслання документів до Міністерства оборони України, оскільки вказана згода не передбачена переліком документів визначених Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України№ 975 від 25 грудня 2013 року, яка має вищу юридичну силу, згідно ієрархії нормативно-правових актів, порівняно з наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 року.

Окрім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що виходячи зі змісту Порядку № 975 від 25 грудня 2013 року, надання особою заяви невстановленої форми або неподання згоди на обробку персональних даних не може бути підставою для відмови в реєстрації документі такої особи та неприйняттю відповідного висновку.

Відтак, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності і, на що не звернув увагу суд першої інстанції відмовляючи в позові, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо безпідставності відмови Дніпропетровського ОВК у складанні висновку щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги та зобов`язання останнього, скласти висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 та статей 16 - 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", як інваліду війни 3 групи з 08 квітня 2016 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, та направити його на розгляд комісії Міністерства оборони України.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції було прийнято з порушенням норм матеріального права, що свідчить про необхідність його скасування та відповідно задоволенні апеляційної скарги.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору, колегія суддів апеляційного суду виходить з приписів ст. 139 КАС України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308,ст. 310, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 року в адміністративній справі № 0440/6136/18 скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 у складанні висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як інваліду війни 3 групи з 08 квітня 2016 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, та направленні документів на розгляд комісії Міністерства оборони України (вих. № 7/12078/8 від 02 липня 2018 року).

Зобов`язати Дніпропетровський обласний військовий комісаріат скласти висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 та статей 16 - 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", як інваліду війни 3 групи з 08 квітня 2016 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, та направити його на розгляд комісії Міністерства оборони України.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя Л.А. Божко

суддя Ю.В. Дурасова