Справа № 420/6656/18
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/6656/18

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О. Дата і місце ухвалення: 04.02.2019р., м. Одеса
Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лукянчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року по справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до суду з позовом до Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності щодо не закінчення виконавчого провадження ВП №57232883 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з виконанням рішення, зобов'язання винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №57232883 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку із виконанням рішення суду до відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно п. 9 ч. 1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Позивач, посилаючись на те, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.12.2018р. по справі №420/5747/18 встановлено той факт, що головним управлінням Фонду рішення суду від 05.04.2018р. по справі №815/796/18 виконано до відкриття виконавчого провадження ВП №57232883, про що головне управління повідомило Управління ДВС листом від 01.10.2018р. №16069/03 з наданням підтверджуючих документів, тому, керуючись положенням п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VIII, виконавче провадження №56542142 підлягало закінченню у зв'язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом до відкриття виконавчого провадження, просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року в задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відмовлено.

Справу розглянуто судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження. (а.с.2-3).

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не повне з'ясування обставин справи, просить скасувати рішення від 04 лютого 2019 року з прийняттям нового судового рішення - про задоволення позову.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.12.2018 року по справі №420/5747/18 визнано протиправною та скасовано постанову ВП №57232883 від 18.10.2018 року про накладення штрафу та зазначено, що невиконання рішення суду управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а тому, апелянт вважає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.04.2018 року по справі №815/796/18 ним виконано повністю, та керуючись положенням п.9 ч. 1 ст.39 Закону № 1404-VIII вказує, що виконавче провадження №56542142 підлягає закінченню у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом до відкриття виконавчого провадження.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 18.09.2018р. відкрито виконавче провадження №57232883 з виконання виконавчого листа №815/796/18 від 22.08.2018р., виданого Одеським окружним адміністративним судом про «зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» №900-VІІІ, ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та довідки №20066 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016 року, яка виготовлена Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Одеській області, починаючи з 01.01.2016 року».

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 18.10.2018р. у ВП №57232883 накладено штраф на боржника - ГУ ПФУ в Одеській області у розмірі 5100,00грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.12.2018р. по справі №420/5747/18 було задоволено адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області і визнано протиправною та скасовано постанову Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ВП№57232883 від 18.10.2018 р.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову виходив з того, що у встановлений законом строк для добровільного виконання рішення, підтвердження повного виконання позивачем не надано, державним виконавцем правомірно не закінчено виконавче провадження №57232883 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про не обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для відмови у їх задоволені, при цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VIII).

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п. 9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»).

Колегія суддів погоджується із твердженням апелянта, що невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, та накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів, при цьому зазначає, що в даному випадку відсутність фінансового забезпечення та фактична відсутність коштів може вважатися лише поважною причиною невиконання рішення та підставою для незастосування штрафних санкцій, а не підтвердженням фактичного виконання рішення в повному обсязі, що в свою чергу тягне за собою закриття виконавчого провадження на підставі ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що закриття виконавчого провадження пов'язується з повним, фактичним виконанням рішення, що в свою чергу пенсійним органом не виконано, оскільки доплата пенсії ОСОБА_2 за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. у сумі 56 639, 76 грн. вчинена не була.

На підставі зазначеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку жодних передбачених Законом підстав для закінчення виконавчого провадження не встановлено.

Отже, враховуючи відсутність у відповідача підтвердження повного виконання позивачем вказаного вище рішення суду, державним виконавцем правомірно не закінчено виконавче провадження №57232883 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Окрім зазначеного вище колегія суддів звертає увагу на положення, викладені в статті 124 Конституції України, а саме судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід'ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового розгляду.

На підставі вище зазначеного та з урахуванням відсутності підстав у державного виконавця для закінчення виконавчого провадження, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволені адміністративного позову.

Відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 27 березня 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лукянчук