Справа № 350/1431/18
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/4185/18
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Сапіги В.П.,

при секретарі судового засідання: Бедрій Х.П.,

з участю представника третьої особи: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 24 жовтня 2018 року (суддя- Калиній М.В., ухвалене в смт. Рожнятів о 16:49, повний текст складено 02.11.2018р.) у справі № 350/1431/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Рожнятівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 про скасування постанов про накладення штрафів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася в суд з адміністративним позовом до Рожнятівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3, та просить визнати протиправними та скасувати постанови головного державного виконавця Гулянич О.М., винесені в ході виконавчого провадження ВП № 56457900 від 08 червня 2018 року про накладення штрафу в розмірі 1700 гривень та від 04 липня 2018 року про накладення штрафу в розмірі 3400 гривень.

Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 24 жовтня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, наведених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що, рішення Рожнятівського районного суду від 06.02.2018р. про знесення самочинно збудованих об'єктів нерухомості не виконується нею з поважних причин, через відсутність в АДРЕСА_1 об'єктів нерухомості площею 0,083 га, що розміщені на земельній ділянці площею 0.0101 га. про необхідність знесення яких вказано в резолютивній частині даного судового рішення.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржуване рішення суду законним та просить залишити його без змін.

Представник третьої особи в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Апелянт та відповідач повідомлялися судом про час та місце розгляду справи, однак явки представників в судове засідання не забезпечили, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Клопотання апелянта про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, оскільки не підтверджене доказами в його обгрунтування.

Відповідач у клопотанні яке надійшло на адресу суду просить розгляд справи проводити за відсутності їхнього представника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника третьої особи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки з цільовим призначенням для комерційного використання площею 0,0267 га, на якій знаходиться належний їй магазин по АДРЕСА_1.

Рішенням Рожнятівського районного суду від 06 лютого 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 травня 2018 року, зобов'язано ОСОБА_2 знести самочинно збудовані нею об'єкти нерухомості, а саме добудову до існуючого магазину та паркан, площа забудови яких в загальному складає 0,083 га, що розташовані на земельній ділянці площею 0,101 га по АДРЕСА_1

В подальшому в процесі виконання вказаного судового рішення, постановою головного державного виконавця Гулянич О.М., винесеною в ході виконавчого провадження ВП № 56457900 від 08 червня 2018 року з примусового виконання рішення Рожнятівського районного суду від 06 лютого 2018року, на позивачку накладено штраф в розмірі 1700 гривень за невиконання рішення суду. Також державним виконавцем 04 липня 2018 року винесена постанова про накладення на ОСОБА_2 штрафу в розмірі 3400 гривень, що підтверджується копіями постанов про накладення штрафу від 08 червня 2018 року та від 04 липня 2018 року (а. с. 5, 6).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 зверталася із заявами до державного виконавця, в яких зазначала, що резолютивна частина судового рішення, яке вона повинна виконати, їй не зрозуміла, та просила вжити заходів щодо роз'яснення рішення суду.

Також позивачка зверталася до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця щодо ненадання відповідей на її заяви, що підтверджується заявами від 20 червня та від 23 липня 2018 року та ухвалою Рожнятівського районного суду від 17 вересня 2018 року копії яких наявні в матеріалах справи.

Не погодившись з постановами головного державного виконавця Гулянич О.М. від 08 червня 2018 року про накладення штрафу в розмірі 1700 гривень та від 04 липня 2018 року про накладення штрафу в розмірі 3400 гривень ОСОБА_2 звернулась в суд з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції зробив висновок, про правомірність дій державного виконавця при винесенні оскаржуваних постанов про накладення штрафу.

Апеляційний суд з таким висновком суду першої інстанції погоджується з огляду на таке.

Статтею 271 ЦПК України передбачено, що за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, що державному виконавцю та стягувачу зрозумілий порядок виконання судового рішення, оскільки іншого об'єкта самочинної прибудови до належного позивачці магазину по АДРЕСА_1 не існує.

Апеляційний суд зазначає, що саме на суд, а не на державного виконавця, законодавець поклав право роз'яснення судового рішення. За умови, що іншим учасникам провадження судове рішення, як і порядок його виконання, зрозумілі, то позивачка сама не позбавлена була права звертатися до суду за роз'ясненням рішення суду, однак цього не зробила.

Відтак, судом першої інстанції зроблено вірний висновок, що для добровільного виконання судового рішення у позивачки не було будь-яких перешкод.

Відповідно до 19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання судового рішення боржником.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі.

За змістом статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником, а згідно з ч. 2ст. 63 зазначеного Закону, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначається вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_2 до суду з заявою про роз'яснення судового рішення не зверталася, добровільно його не виконала, відтак дії державного виконавця по накладенню на неї штрафів за умисне невиконання судового рішення є правомірними, відтак в задоволенні позову вірно відмовлено.

Щодо посилання апелянта на порушення норм процесуального права, то колегія суддів зазначає, що відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 317 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, однак апеляційний суд аналізуючи наведене вище вважає, що суд першої інстанції правильно вирішив спір.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 308, 315, 316, 321,322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 24 жовтня 2018 року у справі № 350/1431/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
Повний текст постанови складено 26.03.2019р. В. П. Сапіга