Справа № 826/14500/18
Суддя: Губська Олена Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

27 березня 2019 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Губська О.А., перевіривши апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.11.2018 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничо-комерційна фірма “Діон” до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов’язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо не вчинення дій, спрямованих на повернення на рахунок Договору про спільну діяльність від 29 червня 2004 року №612 - уповноважена особа ТОВ «ВКФ «Діон» 24430679, укладеного між позивачем та ПАТ «Укргазвидобування» надміру сплаченого грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 619789,53 грн.;

- зобов'язати ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві підготувати та надати на виконання до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про повернення Договору про спільну діяльність від 29 червня 2004 року №612 - уповноважена особа ТОВ «ВКФ «Діон» 24430679, укладеного між позивачем та ПАТ «Укргазвидобування» надміру сплаченого грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 619789,53 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.11.2018 позов задоволено.

Не погодившись з таким рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про звільнення від сплати судового збору/відстрочення сплати судового збору. Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2018 року залишено без руху та надано апелянту строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом подання до суду апеляційної інстанції оригіналу документа про сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду в розмірі 13945,26 грн.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року апеляційну скаргу Державної фіскальної служби в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.11.2019 повернуто особі, яка її подала в зв’язку з тим, що недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, апелянтом у строк, встановлений судом, усунуті не були.

18 березня 2019 року Головне управління ДФС у м.Києві повторно подало апеляційну скаргу.

Зазначена апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з таких підстав.

За правилами п. 1 ч. 5 ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС) у редакції на час подання скарги, до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (станом на час подання позову) за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня цього року встановлено на рівні 1762 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного спору є бездіяльність відповідача, що виразилася у невчинення дій, спрямованих на повернення на рахунок Договору про спільну діяльність від 29 червня 2004 року №612 - уповноважена особа ТОВ «ВКФ «Діон» 24430679, укладеного між позивачем та ПАТ «Укргазвидобування» надміру сплаченого грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 619789,53 грн., що має наслідком зміну майнового стану позивача, а тому є вимогою майнового характеру.

З огляду на наведені правові норми, сума судового збору, яка підлягає сплаті за подання апеляційної скарги у розглядуваному випадку становить 13 945,26 грн. (619789,53 х 1,5% х 150%).

З матеріалів справи вбачається, що апелянтом до суду апеляційної інстанції було надіслано платіжне доручення від 01.02.2019 №389 про сплату судового збору в розмірі 2643,00 грн.

З огляду на викладене, апелянту необхідно доплатити судовий збір у розмірі 11302,26 грн. (13 945,26 – 2643,00).

Реквізити для сплати судового збору за подачу апеляційних скарг:

Отримувач коштів: УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897; Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача 1055; Код класифікації доходів бюджету 22030101.

З приводу доводів апелянта, що позовні вимоги ТОВ “Виробничо-комерційна фірма “Діон” є вимогами немайнового характеру, а тому відповідачем в повному обсязі сплачено суму судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.11.2018 в розмірі 2643 ,00 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Окремі рішення, прийняті суб'єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» вбачається, що збільшення податковим органом зобов'язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

Тобто, вимоги, наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими.

Враховуючи викладене, вирішення заявлених у справі №826/14500/18 вимог має наслідком зміну майнового стану позивача, а тому є вимогами майнового характеру.

Аналогічна правова позиція міститься в ухвалі Верховного Суду від 19 березня 2018 року по справі №805/3202/17-а.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо скаржником у строк , визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційного оскарження визнані судом неповажними.

Згідно з ч.1 ст.295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 195 КАС України учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення було прийнято 16 листопада 2018 року. Водночас, апеляційна скарга відповідачем подана лише 18 березня 2019 року, тобто з порушенням встановленого процесуальним законом строку для її подачі.

Разом з апеляційною скаргою Головним управлінням ДФС у м.Києві заявлено клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження, яке вмотивоване тим, що відповідач вперше звернувся з апеляційною скаргою у межах строків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Однак, такі доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки, вперше апеляційну скаргу Шостим апеляційним адміністративним судом повернуто Головному управлінню ДФС у у місті Києві 19 лютого 2019 року, тоді як з апеляційною скаргою відповідач повторно звернувся майже через місяць, а саме лише 18 березня 2019 року, тобто із пропущенням встановленого строку на апеляційне оскарження.

Навіть, якщо брати до уваги посилання апелянта, що копію ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року ним отримано 04.03.2019, то з апеляційною скаргою відповідач повторно звернувся лише через два тижні – 18.03.2019.

Так, статтею 44 КАС України передбачено обов'язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п'ятої цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов'язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов'язків, встановлених законом або судом.

Такими процесуальними обов'язками учасників справи визначено, крім іншого, дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень, а також виконання встановлених законом вимог щодо оформлення апеляційної скарги, зокрема, надання документу про сплату судового збору, в тому числі, на підставі ухвали суду апеляційної інстанції про залишення касаційної скарги без руху.

Таким чином, відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційний перегляд справи, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги, її форми та змісту, для чого, як особа, зацікавлена у її поданні, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

До того ж, підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов'язані з дійсно непереборними та об'єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання апеляційної скарги.

Скаржником не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що він з поважних причин протягом двох тижнів з моменту отримання ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від19.02.2019 про повернення апеляційної скарги, не подавав апеляційну скаргу.

За таких обставин відсутні підстави для визнання поважними, наведені Головним управлінням ДФС у місті Києві, причинт пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.11.2018.

Оскільки апеляційна скарга подана до Шостого апеляційного адміністративного суду з пропуском 30-ти денного строку на апеляційне оскарження, та апелянт не надає жодних доказів, які підтверджували б поважність пропуску строку для подачі апеляційної скарги та зволікання із зверненням з апеляційного скаргою, це є перешкодою в прийнятті апеляційної скарги Головного управління ДФС у м. Києві до провадження суду апеляційної інстанції, то у відповідності до ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, а апелянту необхідно надати строк для усунення недоліків, а саме: вказати поважні підстави пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а саме поважні причини зволікання із зверненням з апеляційного скаргою з моменту отримання ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2019 про повернення апеляційної скарги.

Крім того, апелянту необхідно подати до суду апеляційної інстанції документа про сплату судового збору у розмірі 11302,26 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, згідно з якою вказана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, а апелянту встановлюється строк для усунення недоліків.

Пунктом 4 частини 1 ст. 299 КАС України встановлено, що, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись статтями 298, 299 КАС суддя, -

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.11.2018 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничо-комерційна фірма “Діон” до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов’язання вчинити дії - залишити без руху.

Надати скаржникові строк на усунення недоліків протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали.

У разі неусунення недоліків у вищезазначений строк, до апеляційної скарги будуть застосовані наслідки, визначені п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Губська