Справа № 9901/150/19
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 березня 2019 року

Київ

справа №9901/150/19

адміністративне провадження №П/9901/150/19

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Білоуса О.В., перевіривши матеріали позову ОСОБА_2 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання неправомірними дій та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 20 березня 2019 року звернулася до суду з позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККСУ, Комісія) в якому просив:

визнати неправомірними дії ВККСУ щодо проведення 12 листопада 2018 року анонімного письмового тестування у межах конкурсу до Верховного Суду, оголошеного 2 серпня 2018 року, у павільйоні Виставкового центру «КиївЄкспоПлаза» за адресою: м. Київ, вул. Салютна, 2Б, як такому, що не відповідає нормам ДБН України ДБН В.2.2-3:2018;

скасувати рішення Комісії від 13 листопада 2018 року №257/зп-18 в частині відмови ОСОБА_2 у допуску до виконання практичного завдання під час іспиту та визнання його таким, що не склав іспиту, не підтвердив здатності здійснювати правосуддя у касаційних судах у складі Верховного Суду та припинив участь в оголошеному 2 серпня 2018 року конкурсі на зайняття 78 вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду.

Відповідно до частини четвертої статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Вимоги до позовної заяви встановлені статтями 160 та 161 КАС України.

Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини п'ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з частиною першою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначив, що провівши 12 листопада 2018 року анонімне письмове тестування у павільйоні Виставкового центру «КиївЕкспоПлаза» за адресою: м. Київ, вул. Салютна, 2-Б, який не відповідає нормам ДБН України, Комісія порушила його право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Так, як зазначає позивач, у приміщенні, де проходило анонімне письмове тестування, була низька температура повітря та підвищена швидкість повітря (протяги), що привело до порушення терморегуляції його організму, що, в свою чергу, спричинило у нього простудне захворювання.

Зі скаргами на неналежний мікроклімат позивач звернувся до уповноваженого представника Комісії, яка супроводила його до пункту медичної допомоги, де йому дали таблетку «Парацетамолу», проте це не покращило його хворобливого стану до кінця іспиту, а, повернувшись до м. Херсон, ОСОБА_2 звернувся за медичною допомогою у Комунальний заклад «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Лучанського», де йому поставили діагноз «гостре респіраторне захворювання верхніх дихальних шляхів».

Погіршення здоров'я позивача, викликане недотриманням відповідачем вимог ДБН України стосовно приміщення, в якому 12 листопада 2018 року проводилось тестування, стало, на його думку, причиною незадовільного результату проходження ним анонімного письмового тестування.

При цьому, про невідповідність приміщення, у якому проводилось тестування, вимогам ДБН України позивач, як він про це зазначає в позові, дізнався у процесі розгляду іншого позову, рішення у якому прийнято 6 березня 2019 року.

Надаючи оцінку наведеним доводам позивача, суд виходить з того, що визначені процесуальним законом строки, про які зазначено вище, це той орієнтовний період часу, протягом якого позивач мав би проявити інтерес стосовно свого порушеного права, якщо він дійсно зацікавлений у його поновленні.

Строк звернення до суду для такої категорії спорів, як щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, доволі стислий - один місяць, і якщо зважити на характер спірних правовідносин, встановлений строк з одного боку має на меті дисциплінувати позивача, який, якщо він справді зацікавлений у відновленні своїх порушених прав, повинен якомога швидше реалізувати своє право на захист, з іншого боку - є своєрідним бар'єром, який повинен запобігати зловживанню правами і сприяти правовій визначеності правовідносин, які виникають у зв'язку з проходженням публічної служби.

Підсумовуючи зазначене, реалізувати своє право на захист в порядку адміністративного судочинства, зокрема в спорах, які виникають у зв'язку з проходженням публічної служби, потрібно вчасно, а поновити пропущений строк суд може, якщо для цього є поважні і об'єктивні причини.

Суд критично ставиться до наведених доводів позивача, оскільки відповідно до вимог статті 122 КАС України строк звернення до адміністративного суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з позовної заяви, про низьку температуру повітря та підвищену швидкість повітря (протяги), що привело до порушення терморегуляції організму позивача, він дізнався саме 12 листопада 2018 року, перебуваючи у павільйоні Виставкового центру «КиївЕкспоПлаза» за адресою: м. Київ, вул. Салютна, 2-Б, де проводився іспит.

Крім того, про проведення іспиту саме у приміщенні Виставкового центру «КиївЕкспоПлаза» за адресою: м. Київ, вул. Салютна, 2-Б позивач мав дізнатися заздалегідь, зокрема, із оголошення Комісії від 18 жовтня 2018 року, розміщеного на її офіційній інтернет сторінці.

Про захворювання, яке стало наслідком, як вказує позивач, низької температури повітря та підвищеної швидкості повітря (протягів) у приміщенні Виставкового центру «КиївЕкспоПлаза», позивач дізнався 14 листопада 2018 року, що підтверджується листком непрацездатності серія АДВ №914647, копія якого додана до матеріалів позовної заяви.

Щодо оскаржуваного рішення ВККСУ від 13 листопада 2018 року №257/зп-18, то ОСОБА_2 в позовній заяві не зазначає коли про нього дізнався.

Однак, суд звертає увагу, що у справі П/9901/915/18 за позовом ОСОБА_2 до ВККСУ про визнання дій неправомірними, скасування рішення (в частині), позивач 27 грудня 2018 року уточнив позовні вимоги та просив суд визнати неправомірними дії ВККСУ щодо проведення 12 листопада 2018 року анонімного письмового тестування у приміщенні, у якому мікроклімат робочої зони не відповідав ГОСТу та Державним стандартам України; скасувати рішення ВККСУ №257/зп-18 від 13 листопада 2018 року в частині відмови ОСОБА_2 у допуску до виконання практичного завдання під час іспиту та визнання його таким, що не склав іспиту, не підтвердив здатності здійснювати правосуддя у касаційних судах у складі Верховного Суду, та припинення його участі в оголошеному 02 серпня 2018 року конкурсі на зайняття 78 вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду; зобов'язати ВККСУ провести повторне анонімне тестування щодо позивача у межах конкурсу на заняття вакантної посади судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, оголошеного Комісією 02 серпня 2018 року.

Отже, ОСОБА_2 станом на 27 грудня 2018 року був обізнаним про оскаржуване рішення відповідача від 13 листопада 2018 року та вже вважав його таким, що порушує його права та законні інтереси.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 пропустив місячний строк звернення до суду з цим позовом та не подав обґрунтованої заяви про поновлення цього строку.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, позивачу з метою усунення виявлених недоліків необхідно вказати підстави для поновлення пропущеного строку для звернення до суду із вказаним позовом.

У разі неусунення недоліків позовної заяви протягом установленого строку вона буде повернута заявнику згідно із пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 122, 123, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання неправомірними дій та скасування рішення залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Білоус