Справа № 580/120/19
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/120/19 Суддя (судді) першої інстанції: А.М. Бабич
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ганечко О.М.,

суддів Федотова І.В.,

Коротких А.Ю.,

при секретарі Біднячук Ю.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідача в частині невиконання вимог ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" щодо ненадання відповіді на заяву позивача від 22.10.2018 під час виконання виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду від 17.10.2018 року №823/2160/18;

- визнання протиправною бездіяльності головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вельган О.В. в частині невиконання вимог ст.ст. 1, 5, 10, 18, 26, 36, 52, 54, 56 Закону України "Про виконавче провадження" під час виконання виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду від 17.10.2018 №823/2160/18;

- скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вельган О.В. про закінчення виконавчого провадження №57519243 з виконання виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду від 17.10.2018 №823/2160/18;

- зобов'язання відповідача здійснити всі необхідні заходи, передбачені ст.ст. 1, 5, 10, 18, 26, 36, 52, 54, 56 Закону України "Про виконавче провадження" для примусового виконання рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2018 у справі №823/2160/18.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вельган О.В. в частині вжиття не всіх, передбачених законодавством, дій і заходів примусового виконання виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду від 17.10.2018 №823/2160/18.

Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вельган О.В. від 20.12.2018 про закінчення виконавчого провадження №57519243 з виконання виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду від 17.10.2018 №823/2160/18.

Зобов'язано Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області здійснити всі заходи та дії, передбачені законодавством, для примусового виконання виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду від 17.10.2018 року №823/2160/18 з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цього рішення.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на незаконність, необ'єктивність, необґрунтованість рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

21.03.2019 року на адресу суду надійшов відзив від позивача, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2018 року, постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 02.07.2018 року скасовано.

Ухвалено нову постанову, якою визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з несвоєчасним проведенням перерахунку та несвоєчасною виплатою перерахованої раніше призначеної пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі довідки Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 07 червня 2017 року № . Також його зобов'язано нарахувати та виплатити ОСОБА_3 компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з несвоєчасним проведенням перерахунку та несвоєчасною виплатою перерахованої раніше призначеної пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі довідки Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 07 червня 2017 року № у порядку, визначеному статтею 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-XII, Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159.

17.10.2018 року Черкаським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі № 823/2160/18.

22 жовтня 2018 року позивач звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області із заявою, в якій просив: відкрити виконавче провадження на підставі зазначеного виконавчого листа; винести постанову про арешт майна, коштів на банківських рахунках боржника; зобов'язати боржника надати відомості щодо належного йому майна за даними бухгалтерського обліку; отримати в органах доходів з зборів інформацію щодо наявних у боржника рахунків, а також про його дебіторську заборгованість; у разі невиконання боржником законних вимог державного виконавця вирішити питання про притягнення винуватих осіб до адміністративної відповідальності, а у разі виявлення ознак злочину - звернутись до органу досудового розслідування з відповідною заявою.

На підставі вказаної заяви, головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вельган О.В. постановою від 25.10.2018 відкрив виконавче провадження № 57519243.

09 листопада 2018 року за № 71346/08-01 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області направило Головному державному виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вельгану О.В. лист про виконання рішення суду.

У вказаному листі ГУ ПФУ в Черкаській області повідомило, що рішення суду буде виконуватись Пенсійним фондом України відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого постановою КМУ від 22.08.2018 №649, за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті після створення реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». З огляду на це, виконавчі дії підлягають зупиненню, на підставі п.9 ч.1 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження".

20 грудня 2018 року, на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вельганом О.В. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 57519243.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 р. № 1404-VIII (надалі за текстом - «Закон № 1404-VIII»), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону № 1404-VIII визначено перелік документів, що підлягають примусовому виконанню, до яких належать і виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону № 1404-VIII, виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ст. 63 Закону № 1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Згідно частини 4 ст. 19 Закону № 1404-VIII, сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Відповідно до пункту 9 частини 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню, у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно пункту 11 частини 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 63 цього Закону.

При цьому, частиною 3 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 378 КАС України також передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Аналіз вказаних норм права дає підстави прийти до висновку, що при виконанні рішень суду зобов'язального характеру у разі невиконання боржником такого рішення державний виконавець повинен: а) застосувати до боржника штрафні санкції у розмірах, визначених ст. 75 цього Закону (вперше та повторно); б) направити повідомлення до органу досудового розслідування про вчинення боржником кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 Кримінального кодексу України; в) звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

І тільки після вчинення усіх вищезазначених заходів державний виконавець має право винести постанову про закінчення виконавчого провадження, на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

З матеріалів справи вбачається, що в межах вказаного відкритого виконавчого провадження головним державним виконавцем Вельганом О.В. було вчинено такі дії:

25.10.2018 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 14892,00 грн. Цього ж дня направлено її з постановою про відкриття виконавчого провадження на адресу сторін виконавчого провадження;

15.11.2018 року складено акт щодо невиконання боржником судове рішення, а також винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.;

18.12.2018 року повторно складено акт щодо невиконання вимог та винесено постанови: про накладення штрафу на суму 10200,00 грн. і про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 163,30 грн. Того ж дня направив ці рішення сторонам.

Повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 19.12.2018 року за № 16600 Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вельган О.В. звернувся до Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області, в якому просив вирішити питання притягнення до відповідальності посадових осіб ГУ ПФУ в Черкаській області за умисне невиконання виконавчого листа від 17.10.2018 по справі № 823/2160/18.

Проте, в рамках даного виконавчого провадження державний виконавець не звертався до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення. В матеріалах справи також відсутні і будь-які відомості щодо внесення вищезгаданим органом досудового розслідування відповідних відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування, а так само щодо реалізації державним виконавцем його права, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, у випадку прояву бездіяльності органом досудового розслідування щодо вирішення вказаного питання.

Стаття 77 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем не було вчинено всіх дій передбачених Законом України «Про виконавче провадження», а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

За таких обставин, апеляційні скарги є необґрунтованими, їх доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, тому у їх задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді І.В. Федотов

А.Ю. Коротких

Повний текст постанови виготовлено 27 березня 2019 року.