Справа № 285/4598/18
Суддя: Михайловська А. В.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/4598/18

провадження у справі № 2-а/0285/1/19

26 березня 2019 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Михайловської А.В.

за участі секретаря судового засідання Ковальової З.С.

імя (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_1, представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

відповідач заступник начальника Львівської митниці ДФС начальник Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Новоград-Волинський справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Львівської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_4 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення митних правил № 6400/20900/18 від 20.11.2018 року,

встановив:

07.12.2018 року в адресу суду надійшов адміністративний позов у якому ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 просила скасувати постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_4 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення митних правил № 6400/20900/18 від 20.11.2018 року про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 8 500 грн.

В обґрунтування позову вказує, що дана постанова отримана по пошті рекомендованим відправленням 27.11.2018 року, відтак вважає, що строк її оскарження пропущений з поважних причин. По суті позову вказує на те, що 07.07.2016 року її син ОСОБА_1 не ввозив транспортний засіб «Renault» VIN VF1BA0W, р.н. WJ84442 на митну територію України в митному режимі «транзит». Зазначає, що він був лише пасажиром, а тому вважає її незаконною (а.с.1-3).

10.12.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, розяснено учасникам право вчинення відповідних процесуальних дій (а.с.14-15).

02.01.2019 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов, у якому відповідач вказує на те, що аргументи позивача не можуть братися до уваги оскільки контроль за переміщенням транспортних засобів через митний кордон України покладений на митні органи, і лише інформація, яка міститься в ЄАІС ДМСУ і АСМО «Інспектор» має остаточне значення. Із витягу ЄАІС вбачається, що ОСОБА_1 ввіз на митну територію України даний транспортний засіб (а.с.25-28).

22.01.2019 року у порядку виконання запиту до суду направлено матеріали, які були предметом розгляду під час винесення оскаржуваної постанови (а.с.3447).

26.02.2019 року в адресу суду надійшла відповідь УПМПтаМВ Закарпатської митниці ДФС на запит суду (а.с.79).

У судовому засіданні 04.02.3019 року та 13.02.2019 року позивач та його представники позовні вимоги підтримали, які просили задовольнити.

У судове засідання 26.03.2019 року учасники справи не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У заяві до суду представник позивача просить справу розглянути у відсутності, позивача та відсутності його представників, заявлені вимоги підтримує.

Заслухавши позивача по справі, його представників, зясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного.

Встановлено, що 20.11.2018 року заступником начальника Львівської митниці ДФС начальником Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_4 винесено постанову про порушення митних правил № 6400/20900/18, винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8 500 грн.

Із постанови слідує, що 19.10.2018 року, близько 02 год. 37 хв., в зону митного контролю митного поста «Краковець» Львівської митниці ДФС, вїхав рейсовий автобус, р.н. WK55790, у якому прямував ОСОБА_1

В ході митного контролю вказаної особи, а також внесених даних про нього в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України виявилося, що ОСОБА_1 07.07.2016 року через пункт митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці, було ввезено на митну територію України транспортний засіб марки «Renault» VIN VF1BA0W, р.н. WJ84442, без письмового декларування та сплати митних платежів, які підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб).

Одночасно було встановлено відсутність в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України інформації про вивезення з митної території України вказаного автомобіля, станом на 19.10.2018 року.

Відповідно до частини першої статті 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

При цьому, в розумінні пунктів 57, 59 частини першої статті 4 Митного кодексу України товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі; транспортні засоби комерційного призначення - це, зокрема, автотранспортний засіб (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи), що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів разом з їхніми звичайними запасними частинами, приладдям та устаткуванням, а також мастилами та паливом, що містяться в їхніх звичайних баках упродовж їхнього транспортування разом із транспортними засобами комерційного призначення.

Згідно зі статтею 95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п'ять діб.

Відповідно до частини третьої статті 470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу митного органу - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Встановлено, що транспортний засіб ««Renault» VIN VF1BA0W, р.н. WJ84442, переміщувався по «зеленому коридору», що є елементом двоканальної системи проходження митного кордону.

Частиною першою статті 366 Митного кодексу України встановлено, що двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.

Канал, позначений символами зеленого кольору, призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари і транспортні засоби у відповідних обсягах:

- не підлягають оподаткуванню митними платежами;

- не підпадають під встановленні законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території;

- не підлягають письмовому декларуванню.

Відповідно до частини шостої статті 366 Митного кодексу України громадяни, які проходять (проїжджають) через «зелений коридор», звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон.

Відтак, транспортний засіб «Renault» VIN VF1BA0W, р.н. WJ84442, ввозився з метою транзиту.

За змістом статті 522 Митного кодексу України справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468-470, 474, 475, 477-481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

У силу статті 523 Митного кодексу України від імені митниць справи про порушення митних правил розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками, а від імені центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - посадовими особами, уповноваженими на це відповідно до посадових інструкцій, або іншими особами, уповноваженими на це керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Поняття адміністративного правопорушення відображено у частині першій статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення та передбачає протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною першою статті 458 Митного кодексу України закріплено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з пунктом 1.1. частини 1 розділу ІІІ Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17 листопада 2015 року №1118, встановлено, що в разі ввезення транспортних засобів на митну територію України з метою транзиту власник або уповноважена особа представляють уповноваженій особі митного органу, у зоні діяльності, якого розташований пункт пропуску через державний кордон України, транспортний засіб для здійснення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії документів, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про знаття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення транспортного засобу з наданням пільг в оподаткуванні) перелік яких визначено в підпункті 4.2 пункту 4 цього розділу.

Таким чином, при оформленні зобов'язання про транзит визначальним є не факт знаходження особи за кермом автомобіля та наявності прав на керування транспортним засобом, а факт зазначення такої особи у поданих документах власником транспортного засобу або уповноваженою особою.

Разом з тим, судом не вдалося можливості встановити чи зазначений ОСОБА_1 у поданих документах власником автомобіля ««Renault» VIN VF1BA0W, р.н. WJ84442, або уповноваженою особою.

У свою ж чергу встановлено, що на ім'я ОСОБА_1, згідно відомостей до бази даних НАІС ГСЦ МВС України, посвідчення водія на його ім'я не видавалося (а.с.11). Відтак, останній не міг бути водієм даного транспортного засобу.

Позивач та його представники стверджують, що він не є власником та уповноваженою особою даного автомобіля. Наполягають на тому, що останній ніколи не знаходився у його користуванні.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність субєкта власних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, що позивач під час перетину 07.07.2018 року кордону через пункт митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці, був зазначений у поданих документах власником автомобіля ««Renault» VIN VF1BA0W, р.н. WJ84442, або уповноваженою особою, суд приходить до висновку, що заявлений адміністративний позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 77, 286, п.п. 15 п. 15 Перехідних положень КАС України, суд, -

постановив:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до заступника начальника Львівської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_4 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення митних правил № 6400/20900/18 від 20.11.2018 року.

Скасувати скасувати постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_4 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення митних правил № 6400/20900/18 від 20.11.2018 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 8 500 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуюча - суддя: А.В.Михайловська