Справа № 812/398/18
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

19 березня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 812/398/18

Луганський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Петросян К.Є.,

за участю: секретаря судового засідання Грищенко М.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства Рубіжанський картонно-тарний комбінат до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

ВСТАНОВИВ:

15.02.2018 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов публічного акціонерного товариства «Рубіжанський картонно-тарний комбінат» (далі ПАТ «РКТК» або позивач) до Офісу великих платників Державної фіскальної служби (далі Офіс великих платників ДФС або відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.01.2018 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість в загальній сумі 261193,50 грн.

В обґрунтування предявленого позову зазначено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено на підставі акта перевірки, в якому зроблено висновок про неможливість встановити походження товарів та послуг, які були зазначені в первинних документах позивача, наданих до перевірки, що в свою чергу ставить під сумнів правильність відображення податкового кредиту.

Позивач вважає висновки акта перевірки від 05.12.2017 №95/28-10-50-16-06/01882551, на підставі якого винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення необґрунтованим, з огляду на наступне.

Для повного документального підтвердження товарності операцій постачання ТМЦ із ТОВ ВТФ «Октава» позивач надав відповідачу всі документальні докази постачання ТМЦ від ТОВ ВТФ «Октава» згідно укладеного договору № 103 від 09.02.2015 на суму 775 033,00 грн, а саме: видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, прибуткові акти, сертифікати якості. Наявність документального підтвердження у вигляді первинних бухгалтерських документів, на думку позивача, свідчить про недопустимість тлумачення цих операцій як «не підтверджені».

Кримінальні провадження, на які мається посилання в акті перевірки, та які відкриті по відношенню до третіх юридичних осіб, які були постачальниками ТМЦ до ТОВ ВТФ «Октава», а саме ТОВ «Артрікс трейд», ТОВ «Прайм газ», ТОВ «Абсолют», позивач вважає недоречними, оскільки їх було відкрито вже після здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ ВТФ «Октава». Позивач не має прямих взаємовідносин з вищевказаними юридичними особами, відносно яких відкрито кримінальні провадження, та не може нести відповідальність в рамках договору між позивачем та ТОВ ВТФ «Октава» за їх дії.

Щодо взаємовідносин позивача із ТОВ «Запоріжполімерторг» зазначив, що для повного документального підтвердження операцій з послуг по організації прийому макулатури, сортуванню, пресуванню та навантаженню, позивач надав відповідачу всі документальні докази здійснення господарських операцій від ТОВ «Запоріжполімерторг» згідно укладеного договору № 686 від 14.11.2013 на суму 88 359,00 грн, а саме: акти, товарно-транспортні накладні, прибуткові акти.

Наявність документального підтвердження у вигляді первинних бухгалтерських документів свідчить про недопустимість тлумачення цих операцій як «не підтверджені». Згідно укладеного договору ТОВ «Запоріжполімерторг» надавав послуги з організації прийомки макулатури та її сортування, пресування та навантаження на адресу позивача.

Непресована макулатура, згідно іншого договору з постачальником позивача надавалась для подальшої дії саме ТОВ «Запоріжполімерторг», що підтверджувалось тристоронніми актами передачі макулатури у переробку. Після сортування, пресування та навантаження макулатура надходила до позивача вже в іншому стані, а саме пресована у кіпах. Ці послуги надавалися задля зниження транспортних витрат по перевезенню макулатури з м. Запоріжжя до м. Рубіжне за рахунок можливості навантаження пресованої макулатури в транспортні засоби в декілька разів більше, ніж непресованої.

Всі надані послуги від ТОВ «Запоріжполімерторг» на адресу позивача були задокументовані у вигляді підписаних з обох сторін актів прийому-передачі товарно- матеріальних цінностей.

Договірні відносини згідно договору підряду № 686 від 14.11.2013 позивач мав лише з ТОВ «Запоріжполімерторг», тому не може нести відповідальність за відносини ТОВ «Запоріжполімерторг» з третіми юридичними особами.

Крім того, позивач надав відповідачу всі наявні документальні докази здійснення господарських операцій з ТОВ «Сі Бі Електронікс» згідно укладеного договору № 26012015 від 26.01.2015 на суму 8 700,00 грн, а саме: підписана з обох сторін товарно-транспортна накладна №793-15 від 26.01.2015; підписаний з обох сторін акт здачі-прийому робіт (надання послуг) № ОУ-0000020 від 28.01.2015.

ТОВ «Сі Бі Електронікс» надало транспортно-експедиційну послугу з перевезення продукції виробництва позивача у січні 2015 року. Цей факт надання послуг засвідчує підпис відповідальної особи з прийняття вантажу та печатка вантажоодержувача на товарно-транспортній накладній №793-15 від 26.01.2015. Договірні відносини згідно договору № 26012015 від 26.01.2015 позивач мав лише з ТОВ «Сі Бі Електронікс», тому не може нести відповідальність за відносини ТОВ «Сі Бі Електронікс» з третіми юридичними особами.

Висновок відповідача щодо відсутності реального постачальника транспортних послуг, на думку позивача є безпідставним та необгрунтованим, тому що встановлення фактичних обставин здійснюється за допомогою документальних доказів.

У рамках вищезгаданого договору підряду ТОВ «Запоріжполімерторг» ніколи не зверталось до позивача щодо залучення третіх осіб в якості субпідрядників. Тому позивач не міг знати про відносини із зазначеним у акті ТОВ «Дженерал Траст», яке (згідно акта) надавало ТОВ «Запоріжполімерторг» у жовтні 2015 року послуги з сортування та пресування макулатури.

Таким чином, позивач вважає безпідставними висновки щодо коригування податкового кредиту по операціях постачання товарно-матеріальних цінностей та послуг від ТОВ ВТФ «Октава» (), ТОВ «Запоріжполімерторг» (), ТОВ «Сі Бі Електронікс» () у сумі 174 129,00 грн, та застосування штрафної санкції у розмірі 87 064,50 грн.

На підставі вищевикладеного просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення Харківського ОВПП ДФС від 10.01.2018 №.

Ухвалою суду від 19.02.2018 позовну заяву ПАТ «РКТК» залишено без руху (т.1 а.с.232).

Ухвалою суду від 21.02.2018 відкрито провадження у справі за позовом ПАТ «РКТК», визначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження (т.1 а.с.1).

Ухвалою суду від 19.04.2018 зупинено провадження по справі за клопотанням представників сторін до 21.05.2018 (т.2 а.с.106).

Ухвалою суду від 21.05.2018 поновлено провадження у справі (т.2 а.с.111).

Ухвалою суду від 21.05.2018 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі (т.2 а.с.147).

Ухвалою суду від 21.05.2018 задоволено клопотання представника позивача, продовжено строк підготовчого провадження по справі (т.2 а.с.148).

Ухвалою суду від 06.06.2018 зупинено провадження по справі за клопотанням представників сторін до 10.07.2018 (т.2 а.с.159).

Ухвалою суду від 10.07.2018 поновлено провадження у справі (т.8 а.с.170).

Ухвалою суду від 10.07.2018 зупинено провадження по справі за клопотанням представників сторін до 13.08.2018 (т.8 а.с.172).

Ухвалою суду від 13.08.2018 поновлено провадження у справі (т.8 а.с.219).

Ухвалою суду від 13.08.2018 зупинено провадження по справі за клопотанням представників сторін до 13.11.2018 (т.8 а.с.221).

Ухвалою суду від 13.11.2018 поновлено провадження у справі (т.9 а.с.14).

Ухвалою суду від 13.11.2018 зупинено провадження по справі за клопотанням представників сторін до 13.02.2019 (т.9 а.с.16).

Ухвалою суду від 13.02.2019 поновлено провадження у справі (т.9 а.с.39).

Ухвалою суду від 25.02.2019 замінено позивача по справі з публічного акціонерного товариства «Рубіжанський картонно-тарний комбінат» на його правонаступника приватне акціонерне товариство «Рубіжанський картонно-тарний комбінат» (т.9 а.с.160).

Ухвалою суду від 25.02.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (т.9 а.с.159).

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні предявленому позову та просив його задовольнити. Згідно додаткових пояснень від 13.02.2019 зазначив, що господарські операції між позивачем та його контрагентами мали реальний характер, діяльність позивача була спрямована на отримання економічної вигоди від підприємницької діяльності, підприємства ознак фіктивності на час здійснення господарської операції не мали, що зумовлює хибність висновків податкового органу (т.9 а.с.83-101, т.10 а.с.1-22).

Представник відповідача у судовому засіданні в режимі відеоконференції проти позовних вимог ПАТ «РКТК» заперечував та просив суд відмовити у задоволенні позову. Відповідно до відзиву на адміністративний позов суду пояснив наступне (т.2 а.с.6-9).

В ході проведення перевірки встановлено взаємовідносини ПАТ «РКТК» з ТОВ «Октава» за лютий, квітень, травень 2015 року, ТОВ «Запоріжполімерторг» за жовтень 2015року та ТОВ «Сі-Бі-Електронікс» за січень 2015 року.

Перевіркою встановлено взаємовідносини ПАТ «РКТК» з контрагентом ТОВ ВТФ

«Октава» на підставі укладеного договору поставки нафтопродуктів № 103 від 09.02.2015 за період за лютий 2015 року, квітень 2015 року, травень 2015 року на загальну суму 930 039,96 грн.

Дослідженням умов договору №103 від 09.02.2015 (розділ 2 Порядок поставки (п.2.1-

2.7) встановлено, що приймання товару за кількістю, можливо на підставі або товарно-

транспортної накладної, підписаної обома сторонами або накладним документом-накладна на товар. До перевірки товарно-транспортні накладні, відповідно до яких здійснено перевезення ТМЦ (дизельне пальне та газ скраплений) не надано.

Дослідивши видаткові накладні та приходні акти на оприбуткування ТМЦ, зазначені у таблиці №2-0 встановлено, що у всіх видаткових накладних відсутні реквізити в частині зазначення номеру та дати довіреності, за якої було отримано представниками ПАТ «РКТК» ТМЦ поданим накладним. Також, у приходних актах, зазначених в таблиці №2-0 передбачено підписи та прізвища, імя по батькові відповідальних осіб підприємства: інженер, бухгалтер та завідуючий складом. У наданих приходних актах ТМЦ на склад відсутні прізвища таких осіб.

До того ж, передбаченими реквізитами приходного акту необхідно зазначати відправника ТМЦ, номера довіреностей і П.І.Б. відповідальної особи, яка отримувала такі ТМЦ.

У предявлених приходних актах відсутні взагалі назва відправника та його реквізити, що не дає змогу визначити місце відправлення ТМЦ, а також правомірність отримання таких ТМЦ фізичними особами ОСОБА_3Ю та ОСОБА_4 (зазначених у приходних актах) та належність таких осіб до працівників підприємства ПАТ «РКТК».

Харківським управлінням Офісу ВПВ ДФС від ДПІ у м. Лисичанську була отримана узагальнена податкова інформація щодо ТОВ ВТФ «Октава» від 25.02.2016р. №1490/12-09-22 звітний податковий період: грудень 2014-травень 2015 року з питань проведення фінансово-господарських операцій при визначенні сум податкового кредиту в якій зазначено, що «відповідно до податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ): за IV квартал 2014 року працювала у штаті - одна особа, за І квартал 2015 року працювала у штаті - одна особа, за II квартал 2015 року працювала у штаті - одна особа, працювало за цивільно-правовими договорами - 0 осіб.

Згідно даних ЄРПН ТОВ ВТФ «Октава» придбавала дизельне паливо, бензин, газ вуглеводний скраплений паливний для комунально-побутового споживання, а даний вид діяльності передбачає необхідність зберігання, перевезення, виконання навантажувальних та розвантажувальних робіт із залученням таких основних засобів, як: складські приміщення, транспортні засоби для перевезення, навантажувачі тощо, тому при складані даної податкової інформації неможливо підтвердити виконання господарських операції з купівлі-продажу.

Аналізом можливості виконання оформлених господарських операцій з придбання (виробництва)/продажу ідентифікованих товарів/послуг наявним трудовим ресурсам: враховуючи з однієї сторони, що у підприємства тільки один робітник - директор та головний бухгалт ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1), та враховуючи з іншої сторони специфіку здійснення операцій, можна дійти висновку, що придбання та продаж товарів не могли виконуватись зазначеним наявним трудовим ресурсом фізично.

Таким чином, при складанні даної узагальненої податкової інформації не можливо співставити обсяги реалізації ТМЦ (робіт, послуг) з наявною чисельністю штатних працівників та підтвердити фізичну реальність їх здійснення.

Балансова вартість основних засобів відповідно до Балансу (Ф.1) на 31 грудня 2014 року (кінець звітного періоду) складала 5,0 тис. грн.

При складанні даної узагальненої податкової інформації по ланцюгу взаємовідносин не встановлено походження товару (визначення виробника товару або його імпортеру на митну територію України).

Згідно компютерних баз даних встановлено, що ТОВ ВТФ «Октава» не є безпосереднім імпортером та виробником ТМЦ за номенклатурою: паливо дизельне ЕВРО, літнє, сорт С, ДТ-. К5 та газ вуглеводний скраплений паливний для комунально-побутового споживання.

Згідно проведеного аналізу наявних інформаційних ресурсів податкового органу (НАІС, АІС («Податковий блок») та додатку 5 до податкової декларації з ПДВ за лютий 2015, квітень 2015 та травень 2015 року, встановлено, що податковий кредит ТОВ ВТФ «Октава» було сформовано за рахунок наступних постачальників (відповідно до зазначеної номенклатури): у лютому 2015 року ТМЦ отримано від ТОВ "Прайм Газ"; у квітні 2015 року ТМЦ отримано від TOB «Артрікс Трейд», ТОВ "Абсолют"; у травні 2015 року ТМЦ отримано від ТОВ «Артрікс Трейд».

Під час перевірки встановлено, що по вищевказаним контрагентам - постачальникам та по ланцюгам постачання наявні кримінальні провадження за ст.205 Кримінального кодексу України (кримінальне провадження №0000121 від 13.07.2015; №0001615 від 04.08.2015; №0000152 від 15.06.2016).

Враховуючи вищенаведене встановлено, що по взаємовідносинам ТОВ ВТФ «Октава» факт постачання товарів саме від даного постачальника не підтверджується, оскільки: не підтверджено ланцюг постачання товарів; відсутні товарно-транспортних накладні, відсутні дані в первинних документах, відповідно до яких оприбутковуються ТМЦ на склад, про виписані довіреності, відповідно до яких, уповноважені особи здійснюють отримання ТМЦ; ТОВ ВТФ «Октава» та її постачальники є фігурантами кримінальних проваджень за ст. ч.2 ст.204, ч.2 ст.205,ч.З ст.212, ч.1 ст.358 Кримінального кодексу України; ТОВ ВТФ «Октава» не могла поставити вищезазначені ТМЦ та фактично їх постачати, таким чином дані бухгалтерські записи підприємством здійснено не правомірно.

Також, перевіркою встановлено взаємовідносини у жовтні 2015 року ПАТ «РКТК» з ТОВ «Запоріжполімерторг» () по договору підряду щодо організації приймання, сортування, пресування і навантаження макулатури №636 від 14.11.2013 року.

Відповідно до умов договору ПАТ «РКТК» повинно надати виконавцю обладнання. До складу обладнання входить: прес пакети ручий гідравлічний А-125 (б/у)-4 од; прес пакети ручий гідравлічний ЕК-1109 (б/у)-2 од; автонавантажувач (б/у)- 1шт; ваги платформені-1шт; ручна гідравлічна тележка -1 шт; система відео спостереження; пожарний інвентар.

Перелічене обладнання виконавець використовує виключно для приймання, сортування та пресовки макулатури, що передається замовнику.

До перевірки надано акт приймання-передачі №2 від 20.12.2013, згідно якого передаються пандус платформа - 1шт, комплект спецодягу, розрахований на 4 людини, протипожежне знаряддя у кількості 17 одиниць, відеокамера, відео регістратор, коробка комутаційна, жорсткий диск, кабель. При цьому, жодних документів щодо передачі пресів, якими повинно здійснюватися пресування макулатури до перевірки не надано.

Інших документів, що стосуються передачі обладнання за договором - підряду №686 від 14.11.213, за допомогою якого можливо здійснювати пресування макулатури ПАТ «РКТК» не надано.

Як передбачено умовами п.3 договору датою прийому макулатури є дата відмітки в накладній на передачу макулатури виконавцю за адресою м. Запоріжжя, вул. Базова, 11.

До перевірки ПАТ «РКТК» не надано документи, які б свідчили передачу та прийняття макулатури ТОВ «Зпоріжполімерторг» в переробку або від ПАТ «РКТК», або від постачальників макулатури на адресу ПАТ «РКТК», яка безпосередньо підлягає обробці.

Харківським управлінням Офісу ВПВ ДФС від Запорізькою ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області було отримано узагальнену податкову інформацію щодо ТОВ «Запоріжполімерторг» податковий період жовтень 2015 року від 05.08.2016 № 1560/08-29-12 з питань проведення фінансово-господарських операцій при визначенні сум податкового кредиту з ТОВ "Дженерал Траст" за жовтень 2015 року, у звязку з неможливістю проведення перевірки ТОВ «Запоріжполімерторг», згідно якої встановлено наступне.

Згідно звіту 1 ДФ поданого за 4 квартал 2015 року, прийнятого 29.01.201б за №, працювало у штаті - 14 осіб, працювало за цивільно - правовими договорами - 0 осіб. Інформація про основні засоби: згідно Додатку AM до рядка 06.4.27 додатку ІВ до рядка 06.4 податкової декларації з податку на прибуток за 2014 року балансова вартість складала 116 095 грн.

Крім того, згідно даних електронного реєстру звітності та зареєстрованих податкових накладних в базі ЄРПН досліджено ланцюг постачання послуг по сортуванню, прийманню, пресуванню макулатури та встановлено постачальника ТОВ "Запоріжполімерторг", яким надано основний обсяг таких послуг у жовтні 2015 року - ТОВ "Дженерал Траст". Згідно бази ЕРПН встановлено, що ТОВ "Дженерал Траст" була виписана податкова накладна від 29.10.2015 № 63 на суму 64 440,00 грн в тому числі ПДВ-10740,0 грн за послуги, надані на адресу ТОВ "Запоріжполімерторг" - послуга з сортування та пресування макулатури у загальній кількості 89,5 тон.

Дослідивши склад податкового кредиту у розрізі номенклатури товарів (послуг), що у складі податкового кредиту ТОВ "Дженерал Траст" за жовтень 2015 року, було встановлено відсутність будь-якої послуги (отриманих від будь-яких постачальників) за номенклатурою «сортування та пресування макулатури».

Тобто, в ланках постачання ТОВ "Дженерал Траст" не простежується придбання послуг, номенклатурою «сортування та пресування макулатури».

Отже, на думку відповідача, ТОВ "Дженерал Траст" у жовтні 2015 року фактично не могло здійснювати господарські операції, предметом яких є подальша реалізація послуг «з сортування, приймання та пресування макулатури» з урахуванням відсутності достатніх трудових ресурсів на підприємстві, транспортних засобів, основних фондів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення фінансово-господарської діяльності, оперативності проведення операцій.

Згідно витягів з ЄДР судових рішень наявне кримінальне провадження №000043 від 07.04.2016 року Малиновського районного суду м. Одеси (справа № 521/16153/16-к) щодо ТС «Транс Брок Логістік», що перебувало у взаємовідносинах з ТОВ «Дженерал Траст».

Також, перевіркою встановлено взаємовідносини ПАТ «РКТК» з постачальником ТОВ «Сі-Бі Електронікс» на підставі договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 26.01.2015 №26012015.

Харківським управлінням Офісу ВПВ ДФС від ДПІ в Артемівському р-ні м. Луганська ГУ ДФС у Луганській області була отримана узагальнена податкова інформація від 01.09.2015 X. /7/12-33-22 щодо ТОВ "Сі Бі Електронікс" за звітний податковий період вересень, серпень, липень, червень 2014 року, квітень, березень, лютий, січень 2015 року з питань проведення фінансово-господарських операцій з ТОВ «ХТГ 21» за період січень-квітень 2015 року, у звязку з неможливістю проведення позапланової виїзної перевірки, внаслідок місцезнаходження підприємства на неконтрольованій українською владою території. Відповідно до такої інформаіції встановлено наступне.

Відповідно до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за 2015 рік працювала в штаті - 1 особа, працювало за цивільно-правовими договорами - 0 осіб. Балансова вартість основних засобів - відсутні. Інформація про наявність транспортних засобів згідно АІС «Автомобіль» - відсутня.

Одним з контрагентів постачальників у січні 2015 року ТОВ "Сі Бі Електронікс" було ТОВ "ХТГ 21" (код 39514890). Згідно податкової інформації, яка складена фахівцями ДПІ у Дзержинському районі Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 26.06.2015 року за №1040/20-30-22-03/39514890 щодо ТОВ "ХТГ 21" (код 39514890) за звітний період декларування ПДВ з 28.11.2014 року по 25.06.2015 встановлено, що ТОВ "ХТГ 21" основним видом діяльності якого є неспеціалізована оптова торгівля.

Таким чином, ТОВ «Сі Бі Елекьронікс» самостійно не виконувались дані послуги та перевиставлено дані послуги на ТОВ "ХТГ 21". ТОВ "ХТГ 21" не має власного транспорту та не могло самостійно надавати транспортно-експедиційні послуги. Дослідивши склад податкового кредиту у розрізі номенклатури товарів (послуг), що у складі податкового кредиту ТОВ "ХТГ 21" за січень 2015 року було встановлено відсутність будь якої послуги (отриманих від будь-яких постачальників) за номенклатурою «транспортно-експедиційні послуги або транспортно-експедиційне обслуговування».

Досліджено інформацію з єдиного державного реєстру судових рішень та встановлено, що по вищевказаним контрагентам-постачальникам та по ланцюгам постачання наявні кримінальні провадження, в тому числі за ст.205 Кримінального кодексу України.

Отже, на думку відповідача, неможливо підтвердити отримання автотранспортних послуг від ТОВ "Сі Бі Електронікс" згідно наданих до перевірки документів податкового та бухгалтерського обліку.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-74 КАС України, суд дійшов до такого.

Судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Рубіжанський картонно-тарний комбінат» зареєстроване в якості юридичної особи, , місцезнаходження: м.Рубіжне, вул.Менделєєва, 67, є платником податку на додану вартість з 01.03.2014, що не заперечується сторонами (т.9 а.с.74-80).

Згідно направлень, виданих Харківським управлінням Офісу великих платників податків ДФС, відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, пункту 77.1 статті 77 ПК України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків за ІІІ квартал 2017 року, на підставі наказу Офісу великих платників податків ДФС від 08.09.2017 №1950, відповідачем була проведена планова виїзна документальна перевірка ПАТ «Рубіжанський картонно-тарний комбінат» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 30.06.2017, за результатами якої складено акт від 05.12.2017 №95/28-10-50-16-06/01882551 (т.1 а.с.10-208).

Висновком акта перевірки встановлено порушення ПАТ «РКТК», зокрема п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198. п.200.1, 200.2 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 174129 грн, в тому числі за лютий 2015 року у сумі 27497 грн, за березень 2015 року у сумі 1450 грн, за квітень 2015 року у сумі 116030 грн, за травень 2015 року у сумі 11480 грн, за жовтень 2015 року у сумі 17672 грн.

10.01.2018 відповідачем відносно ПАТ «РКТК» винесено податкове повідомлення-рішення за №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість в сумі 261193,50 грн, з яких 174129 за податковим зобовязанням, 87064,5 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1 а.с.8).

Позивач, не погодившись із вказаними рішеннями відповідача звернувся до суду.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі ПК України) податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно із пунктом 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (пункт 198.2 статті 198 ПК України).

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За змістом пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), первинним документою є документ, який містить відомості про господарську операцію.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

З огляду на викладене аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Як вбачається з акта від 05.12.2017, в ході проведення перевірки встановлено взаємовідносини ПАТ «РКТК» з ТОВ ВТФ «Октава» за лютий, квітень, травень 2015 року, ТОВ «Запоріжполімерторг» за жовтень 2015року та ТОВ «Сі Бі Електронікс» за січень 2015 року.

Матеріалами справи підтверджено, що 09.02.2015 між ТОВ ВКФ «Октава» (постачальник) та ПАТ «РКТК» (покупець) укладено договір №103 поставки нафтопродуктів (т.1 а.с.209-213).

Відповідно до умов договору, постачальник зобовязується протягом 2015 року передавати в узгоджені терміни, а покупець приймати та оплачувати на умовах, викладених в договорі, паливо дизельне, бензин автомобільний, скраплений газ пропан бутан. Якість товару, що поставляється повинна відповідати діючим вимогам ДСТУ і має супроводжуватися паспортами якості та сертифікатами відповідності заводу-виробника.

ПАТ «РКТК» задекларовано в деклараціях з податку на додану вартість податковий кредит по взаємовідносинам з ТОВ ВТФ «Октава»: за лютий 2015 року 27497,33 грн, квітень 2015 року 116029,33 грн, травень 2015 року 11480,00 грн (т.3 а.с.158-227).

На підтвердження реальності господарських операцій по взаємовідносинам з ТОВ ВТФ Октава позивачем надано рахунки-фактури, довідки про рух грошових коштів, документи про якість, замовлення постачальнику, оборотно-сальдові відомості по рахунку 91, замовлення-калькуляція, заправні відомості, акти списання ТМЦ (зріджений газ у виробництво), видаткові накладні, заправні відомості, акти списання ТМЦ у виробництво, подорожні листи (т.4 а.с.50-241).

Натомість на виконання вимог частини другої статті 77 КАС України відповідачем не спростована інформація, надана позивачем, що за даними складського та бухгалтерського обліку зафіксовано отримання позивачем товарно-матеріальних цінностей від ТОВ ВТФ Октава для подальшого використання їх у виробництві, що підтверджується наявною та належним чином оформленою первинною документацією, яка долучена до матеріалів справи.

Також, 14.11.2013 між ПАТ «РКТК» (замовник) та ТОВ «Запоріжполімерторг» (виконавець) укладено договір підряду №686, відповідно до пункту 1 якого виконавець зобовязується виконати послуги по організації приймання макулатури, сортування, пресовки та відвантаження на адресу замовника, а замовник сплатити вказані послуги згідно з умовами даного договору згідно додатків та специфікацій, оформлених сторонами у письмовому вигляді, і які є невідємною частиною договору (т.1 а.с.214-218).

ПАТ «РКТК» задекларовано в декларації з податку на додану вартість за жовтень 2015 року податковий кредит по взаємовідносинам з ТОВ «Запоріжполімерторг».

На підтвердження господарських операцій з ТОВ Запоріжполімерторг позивачем надано платіжні доручення на підтвердження факту сплати послуг, акти приймання-передачі до договору підряду від 1411.2013 №686, акт приймання-передачі робіт, видаткові накладні, рахунки-фактури, виробничі звіти, товарно-транспортна накладні (т.2 а.с.179-274 37-39, т.3 а.с.1-59).

Надані позивачем та досліджені в судовому засіданні первинні документи свідчать про надання ТОВ Запоріжполімерторг позивачу послуг з організації прийомки макулатури та її сортування, пресування та навантаження на адресу позивача.

Як зазначив у судовому засіданні представник позивача, ПАТ «РКТК» надало ТОВ Запоріжполімерторг своє обладнання з метою зменшення транспортних витрат, оскільки пресована макулатура займає значно менші місця при транспортуванні та оформили зазначену передачу відповідними актами.

Згідно договору №26012015 від 26.01.2015, укладеного між ПАТ «РКТК» (замовник) та ТОВ «Сі Бі Електронікс» (виконавець), останній прийняв на себе зобовязання по організації та виділенню автотранспорту для доставки переданого замовником вантажу у строки та в пункт, визначений замовником та передати його особі, що має право на отримання вантажу, а замовник зобовязується сплатити за перевозку вантажу встановлену платню в порядку і розмірах, визначених даним договором (т.1 а.с.224-230).

На підтвердження господарських операцій з ТОВ Сі Бі Електронікс позивачем надано заявку на транспортування вантажу, платіжне доручення щодо сплати у сумі 8700,00 грн, договір про надання послуг, товарно-транспортну накладну (т.10 а.с.50-65).

За даними бухгалтерського обліку зафіксовано отримання позивачем товарно-матеріальних цінностей від ТОВ Сі Бі Електронікс для подальшого використання їх у виробництві, що підтверджується наявною та належним чином оформленою первинною документацією, яка долучена до матеріалів справи.

Надана позивачем первинна бухгалтерська документація щодо операцій з ТОВ ВТФ Октава, ТОВ Запоріжполімерторг та ТОВ Сі Бі Електронікс відповідачем не спростована.

Норми податкового законодавства не визначають місце знаходження платника податку (контрагента) та його звітування до контролюючих органів як критерій правового статусу платника податків (позивача) щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту. Вказаних висновків дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 27.03.2018 у справі № 816/809/17, адміністративне провадження № К/9901/1349/17.

Також наявність певної аналітичної інформації з інформаційних систем податкового органу або відомості, одержані від інших підрозділів податкової служби чи інших органів державної влади, можуть свідчити лише про наявність у податкового органу певних сумнівів, однак не доказують з достовірністю того факту, що в дійсності позивач не міг продати товар контрагентам.

Висновки відповідача не можуть ґрунтуватися на податковій інформації по контрагентах позивача та не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних договорів за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

Крім того, як слідує із висновку Верховного Суду (постанова від 20.03.2018 у справі № 804/939/16, адміністративне провадження № К/9901/376/17) податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального закону.

За твердженням відповідача за даними електронного реєстру звітності та зареєстрованих податкових накладних з ланцюга постачання контрагента позивача - ТОВ ВТФ Октава, останній мав взаємовідносини з ТОВ Прайм Газ (), ТОВ Артрікс Трейд (код ЄДРПОУ 39314152), ТОВ Абсолют (), які в свою чергу відповідно до податкової інформації не є виробниками та безпосередніми імпортерами зазначеної номенклатури ТМЦ.

На підставі вказаного, відносно підприємств ТОВ ВТФ Октава здійснюється досудове розслідування кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних порушень, передбачених ч. 2 ст. 204, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України.

Згідно із поясненнями сторін, підставою для негативних висновків відповідача слугувало також кримінальне провадження від 07.04.2016 № 0000043 Малиновського районного суду м. Одеси (справа № 521/16153/16-к) щодо ТОВ Транс Брок Логістік, що перебувало у взаємовідносинах з ТОВ Дженерал Траст. В межах досудового слідства вирішується питання щодо транзитних фінансових потоків ТОВ Запоріжполімерторг, спрямованих на здійснення операцій із надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобовязання, з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, які не мають реального товарного характеру.

Крім того, відповідачем досліджено інформацію з єдиного державного реєстру судових рішень та встановлено, що по контрагентам-постачальникам та по ланцюгам постачання наявні кримінальні провадження, в тому числі за ст.205 К України. Так, згідно витягів з реєстру судових рішень встановлено наявність ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 01.08.2016 по справі № 760/6919/16-к по кримінальному провадженню № 0000630 від 08.12.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212; ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України по ТОВ «Сі Бі Електронікс».

В межах досудового розслідування у кримінальній справі вирішується питання щодо користування послугами транзитно-конвертаційної групи в період 2014 - 2016 років ряду юридичних та фізичних осіб-підприємців, які незаконно сформували податковий кредит від підприємств, що входять до складу вищевказаної транзитно-конвертаційної групи, серед яких зазначений контрагент ТОВ Сі Бі Електронікс.

Відповідно до частини шостої статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В контексті вимог частин пятої та шостої статті 78 КАС України не потребують доказування обставини, зазначені у вироку суду у кримінальній справі.

Проте, суд зауважує, що у вказаних кримінальних провадженнях на даний час вирок відсутній, остаточне рішення не прийнято, тому суд не ототожнює процесуальну ухвалу із вироком у справі.

В свою чергу, відповідач дійшов висновку щодо заниження ПАТ «РКТК» податку на додану вартість на загальну суму 174129 грн з огляду на інформацію, яка була отримана на підставі податкової інформації по ланцюгу постачальників контрагентів позивача, та містилась в процесуальних документах суду в кримінальних провадженнях щодо ТОВ ВТФ Октава, ТОВ Запоріжполімерторг та ТОВ Сі Бі Електронікс.

Таким чином, відповідач обмежився посиланням на податкову інформацію та процесуальні документи у кримінальній справі без їх належної перевірки відповідно до приписів пунктів 79.1, 79.2 статті 79 ПК України на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документів та даних, наданих платником податків.

Відповідно до ст. 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні та пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні для надання їм юридичної сили і доказовості мати обов'язкові реквізити.

Згідно п.п. 2.1 та п.п. 2.4 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення № 88), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи (на паперових та машино зчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити, як назву підприємства, установи, від імені яких складено документ; назву документа (форми), код форми; дату і місце складання; зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному та вартісному виразі); посаду, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Так, в контексті спірних правовідносин належить відмітити рішення Європейського суду з прав людини у справі Булвес АД проти Болгарії (2009 рік, заява №3991/03), у яких, перевіряючи відповідність позбавлення права на податковий кредит/бюджетне відшкодування вимогам статті 1 Протоколу № 1, Європейський суд з прав людини застосовував принцип пропорційності. Цей принцип є складовою частиною принципу верховенства права і вимагає додержання справедливого балансу між вимогами публічного інтересу та захистом прав приватних осіб, у реалізацію яких здійснюється втручання держави.

Провівши відповідну оцінку, Європейський суд з прав людини визнав, що справедливий баланс не додержується, коли платника податку на додану вартість позбавляють права на податковий кредит/бюджетне відшкодування за відсутності доказів його залучення до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування, чи доказів того, що йому було відомо/повинно було бути відомо про таку діяльність його постачальників.

Практикою Європейського суду з прав людини підтверджується неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії за неправомірні дії іншої компанії. Так, у пункті 71 рішення у справі Булвес АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) суд дійшов висновку що компанія заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом з пенею. Такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності.

З аналізу викладеного вбачається, що Європейський суд з прав людини чітко визначив правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом. Вказаний підхід до визначення недопустимості порушення майнових прав особи знайшов своє продовження у праві Європейського Союзу, зокрема у Шостій Директиві від 17 травня 1977 року №77/388/ЄЕС щодо гармонізації законодавства держав-членів стосовно податків з обороту.

Таким чином, суд вважає, що під час перевірки відповідач не врахував всі обставини, поверхнево дослідив спірні взаємовідносини та дійшов передчасного висновку щодо заниження позивачем податку на додану вартість у періоді, що перевірявся.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням вимог статті 77 КАС України суд критично оцінює посилання відповідача на відкриті кримінальні провадження щодо контрагентів позивача, оскільки саме вирок суду в кримінальному провадженні є обовязковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вищевказані обставини та докази, які суд оцінює у їх сукупності відповідно до статті 90 КАС України, спростовують посилання відповідача щодо відсутності реального характеру у спірних господарських операціях.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність спірного податкового повідомлення рішення від 10.01.2018 № НОМЕР_2 в порядку частини другої статті 77 КАС України, внаслідок чого позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а податкове повідомлення рішення від 10.01.2018 № НОМЕР_2 в частині збільшення ПАТ «РКТК» суми грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість в загальній сумі 261193,50 грн є протиправним та підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Платіжним дорученням від 14 лютого 2018 року № 1501 позивачем сплачений судовий збір у сумі 3917,91 грн (т.1 а.с.2). Відповідно, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 3917,91 грн.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов приватного акціонерного товариства Рубіжанський картонно-тарний комбінат до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 10.01.2018 №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (, вул.Дегтярівська, 11Г, м.Київ, 04119) на користь приватного акціонерного товариства Рубіжанський картонно-тарний комбінат (, вул.Менделєєва, 67, м.Рубіжне, Луганська область, 93006) судові витрати у розмірі 3 917,91 грн (три тисячі девятсот сімнадцять гривень 91 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено та підписано 27 березня 2019 року.

Суддя ОСОБА_6