Справа № 1140/2612/18
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2019 року м. Дніпросправа № 1140/2612/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Управління Держпраці у Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2018 року, (суддя суду першої інстанції ОСОБА_1А.), прийняте в порядку спрощеного провадження в м. Кропивницький, у справі за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до Управління Держпраці у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

25 вересня 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила: визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу №КР1899/392/АВ/ТД-ФС від 12.09.2018 року.

Позов ФОП ОСОБА_2 мотивовано тим, що спірною постановою на неї накладено штраф у розмірі 111690 грн. на підставі акту інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю №КР1899/392/АВ від 22.08.2018 року. Позивачка не погоджується з цією постановою, стверджуючи, що при її винесенні порушені норми КУпАП щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення, а при проведенні інспекційного відвідування порушено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 року. Позивачка вказує, що вона не використовувала найману працю громадянки ОСОБА_3 та заперечує порушення приписів статей 21, 24 КЗпП України. Зазначає, що на момент проведення інспекційного відвідування 21.08.2018 року ОСОБА_3 знаходилася у приміщенні кафе тимчасово, на прохання позивачки приглядала за її майном на час її відсутності, зумовленої викликом того дня до Благовіщенського ВП Гайворонського ВП ГУНП Україні у Кіровоградській області для допиту в якості свідка. Позивачка, наголошуючи на тому, що ОСОБА_3 не є її працівником, ніколи не обслуговувала під її керівництвом відвідувачів кафе, не підпорядковувалася трудовому розпорядку, не виконувала жодних трудових чи цивільно-правових обовязків, просить суд визнати протиправною та скасувати спірну постанову.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2018 року адміністративний позов задоволено: визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу №КР1899/392/АВ/ТД-ФС від 12.09.2018 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що 21.08.2018 року відбувся виїзд робочої групи по легалізації заробітної плати і тіньової зайнятості Благовіщенської РДА. Під час відвідування кафе за адресою: Кіровоградська область, Благовіщенський р-он, с. Новоселиця, траса Київ-Одеса 256 км., власником якого є ФОП ОСОБА_2. В приміщенні кафе знаходилась ОСОБА_3 та виконувала роботу по обслуговуванню клієнтів кафе. Даний факт зафіксовано робочою групою в акті та шляхом фотофіксації. На підставі інформації про використання найманої праці без офіційного оформлення, наказу Управління від 21.08.2018 року №1105 та направлення на проведення інспекційного відвідування від 21.08.2018 року №1105/02.05.15, головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управлінням Держпраці у Кіровоградській області з 21.08.2018 року по 22.08.2018 року проведено інспекційне відвідування з питань додержання законодавства про працю фізичною особою підприємцем ОСОБА_2, за результатами якого складено акт. В акті перевірки зазначено, що в приміщенні кафе, власником якого є позивач працювала ОСОБА_3 та виконувала роботу по обслуговуванню клієнтів кафе. Надати письмові пояснення вона відмовилась, усно повідомила, що допомагає ФОП ОСОБА_2 тимчасово, без укладення трудового договору на період її відсутності. Даний факт зафіксовано в акті робочої групи та зафіксований засобами фотофіксації. Під час проведення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_2 було відібрано пояснення, відповідно до якого в приміщенні кафе знаходилась жінка яку вона попросила приглянути за збереженням майна. Вищезазначене, на думку відповідача, свідчить про порушення вимог ст. 21 та 24 КЗпП України та свідчить про наявність підстав для прийняття у відношенні позивача постанову про притягнення його до відповідальності у вигляді штрафу.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, а також відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи, що ОСОБА_2 з 29.07.2016 року зареєстрована як фізична особа-підприємець, основним видом її економічної діяльності є діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування. (а.с. 16) Позивач надає послуги швидкого харчування у кафе, розташованому на автодорозі Київ ОСОБА_1 256 км, яке є тимчасовою спорудою для здійснення підприємницької діяльності. (а.с. 62 66)

Першим заступником начальника Управління Держпраці на підставі службової записки начальника відділу Г.ОСОБА_4 від 21.08.2018 року про виявлення факту нелегальної праці у ФОП ОСОБА_2 видано наказ №1105 від 21.08.2018 року "Про проведення інспекційного відвідування", яким доручено провести інспекційне відвідування з питань додержання законодавства про працю ФОП ОСОБА_2 в термін з 21.08.2018 року по 22.08.2018 року, у звязку із наявністю інформації, передбаченої пп.3 п.5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 року. (а.с. 28 - 31)

На підставі цього наказу головному державному інспектору праці ОСОБА_5 видано направлення №1105/02.15 від 21.08.2018 року, яким доручено проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_2 з питання трудового договору та дотримання його умов, на період з 21.08.2018 року по 22.08.2018 року. (а.с. 32)

За наслідками інспекційного відвідування, проведеного 21.08.2018 року, інспектором праці ОСОБА_5 складено акт інспекційного відвідування №КР1899/392/АВ від 22.08.2018 року, за висновками якого ФОП ОСОБА_2 порушено вимоги статей 21, 24 КЗпП України. (а.с. 10 - 12)

У ході інспекційного відвідування 22.08.2018 року були відібрані пояснення від ФОП ОСОБА_2 (а.с. 33) Останньою акт інспекційного відвідування 22.08.2018 року підписано із запереченнями, а 23.08.2018 року на нього подані зауваження до Управління Держпраці. Вказані зауваження та заперечення відхилені відповідачем, про що позивачку повідомлено листом №01-22-02/3690-18 від 29.08.2018 року. (а.с. 13)

Крім того, інспектором праці ОСОБА_5 складено припис №КР1899/392/АВ/П від 29.08.2018 року про усунення порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_2, з вимогою інформувати про його виконання до 22.09.2018 року. (а.с. 14)

Розгляд справи про накладення штрафу призначено на 12.09.2018 року, про що позивачку повідомлено телефонограмою від 03.09.2018 року. (а.с. 42, 50 - 53)

Розгляд справи в Управлінні Держпраці відбувся 12.09.2018 року за участю позивача, якій розяснено її права і обов'язки та вручено відповідну памятку. (а.с. 43- 44)

Розглянувши матеріали перевірки, начальник Управління Держпраці за результатами розгляду справи склав постанову №КР1899/392/АВ/ТД-ФС від 12.09.2018 року, якою за порушення вимог статей 21, 24 КЗпП України (фактичний допуск до роботи без укладення трудового договору одного працівника ОСОБА_3В.), на підставі абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України на ФОП ОСОБА_2П накладено штраф у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, що склало 111690 грн. (3723 грн. х 30). (а.с. 15)

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем у ході розгляду справи не надано достовірних доказів того, що ОСОБА_3 на постійній основі працювала у ФОП ОСОБА_2, підлягала внутрішньому трудовому розпорядку та отримувала за виконану роботу заробітну плату, що б свідчило про наявність між ними трудових відносин.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено Кодексом законів про працю України.

Частиною першою статті 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

У відповідності до статті 21 КЗпП України, трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома роботодавця.

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов'язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров'я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами (стаття 23 КЗпП України).

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Таким чином, як вірно зазначив суд першої інстанції, визначальним для вирішення спірних відносин у цій справі є встановлення факту використання позивачкою як фізичною особою-підприємцем найманої праці громадянки ОСОБА_3 та наявність ознак трудових правовідносин між ними.

Як видно з матеріалів справи, допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 дала показання, що з ОСОБА_2 вони кілька років перебувають в приятельських відносинах. 21.08.2018 року вона приїхала з с. Мечиславка Благовіщенського району, де вона проживає, до кафе, що належить позивачці та знаходиться на автодорозі Київ ОСОБА_5, для отримання від неї консультацій з особистих питань. Тоді ж ОСОБА_2 попросила залишитися її у кафе на нетривалий час та приглянути за приміщенням, оскільки вона була змушена поїхати у м. Благовіщенське, а вхідний замок у кафе був несправний. ОСОБА_3 погодилася на це прохання та залишилися у підсобному приміщенні кафе, очікуючи повернення ОСОБА_2 Згодом до кафе зайшли 3 жінки та чоловік. Коли вона вийшла їм назустріч з підсобки, одна з жінок сфотографувала її, попросила назватися та зателефонувати ОСОБА_2, що вона і зробила. Свідок ОСОБА_3 стверджувала, що у кафе, власником якого є ФОП ОСОБА_2, вона ніколи не працювала, а остання не наймала її на роботу. Залишившись 21.08.2018 року на прохання ОСОБА_2 у приміщенні кафе, вона не виконувала ніякої роботи, не мала на меті отримання заробітної плати чи будь-якої іншої винагороди і не отримувала їх від ОСОБА_2 Їхні стосунки носили приятельський характер та не передбачали трудових відносин.

Такі ж обставини ОСОБА_3 виклала у письмових поясненнях, що надавалися 23.08.2018 року позивачкою разом із зауваженнями на акт інспекційного відвідування №КР1899/392/АВ від 22.08.2018 року (а.с. 34-35)

Відповідачем під час розгляду справи не надано суду достатніх та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 на постійній основі працювала у ФОП ОСОБА_2, підлягала внутрішньому трудовому розпорядку та отримувала за виконану роботу заробітну плату, що б свідчило про наявність між ними трудових відносин.

Обґрунтовуючи факт порушення позивачем ст. 24 КЗпП України відповідач посилається лише на акт інспекційного відвідування, однак, на підтвердження описаного в акті інспекційного відвідування №КР1899/392/АВ від 22.08.2018 року факту не надано належних доказів, а сам по собі акт не може визнаватись судом безумовним доказом вчинення позивачем порушення трудового законодавства. Єдиним доказом вчинення правопорушення, який надано відповідачем є фотознімок, однак із нього не вбачається факту вчинення позивачем правопорушення. Судом першої інстанції під час допиту свідка ОСОБА_3 встановлено, що на фотознімку зображена вона, а також чоловік з групи перевіряючих, які зайшли до кафе 21.08.2018 року у момент, коли ОСОБА_3 очікувала повернення ОСОБА_2

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що висновки акту інспекційного відвідування №КР1899/392/АВ від 22.08.2018 року про порушення ФОП ОСОБА_2 законодавства про працю є безпідставними та необґрунтованими, а винесена на підставі цього акту спірна постанова про накладення штрафу №КР1899/392АВ/ТД від 12.09.2018 є незаконною. Тому позов про визнання її протиправною та скасування слід задовольнити.

Відтак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстави для зміни або скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.12.2018 року в адміністративній справі №1140/2612/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підставляє відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова в повному обсязі складена 28.03.2019 р.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай