Справа № 2040/5193/18
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 р.Справа № 2040/5193/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Тацій Л.В.,

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченка А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТІ-ПРО" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Горшкова О.О., м. Харків, повний текст складено 29.10.18 по справі № 2040/5193/18

за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТІ-ПРО"

про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив: до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоровю людей, експлуатацію нежитлових приміщень ТОВ РЕНТІ ПРО, за адресою: м. Харків, майдан Захисників України, буд. 7/8, зупинити повністю шляхом їх знеструмлення з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання, у звязку з чим зобовязати керівництво ТОВ РЕНТІ ПРО негайно припинити використання цих нежитлових приміщень з метою проведення будь якої діяльності, не повязаної з усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2018 року - позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення, ухвалити нове, яким позов залишити без задоволення. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповноту дослідження обставин у справі. Зазначив, що порушення, встановлені позивачем усунуті в повному обсязі, не усуненими залишаються порушення, відображені у пунктах 8-10 та 18 акту перевірки від 08.05.2018 за №7. Порушення, які залишаються не усуненими, є такими, що не можуть бути виконаними, оскільки передбачають перебудову, знос тих будівель, які при прийнятті в такому стані в експлуатацію, погоджені, в тому числі, пожежною службою, а також частково перебувають у власності інших осіб, а не ТОВ РЕНТІ ПРО.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав з підстав та мотивів, викладених у скарзі, просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача змісту судового рішення, що оскаржується, апеляційної скарги, пояснення представників сторін, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в період з 07.05.2018 по 08.05.2018 Державним пожежно - рятувальним загоном Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області з охорони обєктів (м. Харків) проведена позапланова перевірка додержання (виконання) вимог законодавства у сфері пожежної безпеки в приміщеннях ТОВ РЕНТІ ПРО, за адресою: м. Харків, майдан Захисників України, буд. 7/8.

Перевірка проводилась у відповідності до вимог Кодексу цивільного захисту України, Законів України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», наказу від 04.05.2018 року №111 «Про проведення позапланових перевірок об'єктів» Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, посвідчення па проведення перевірки від 04.05.2018 року №16 Державного пожежно - рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області з охорони об'єктів (м. Харків).

В ході перевірки нежитлових приміщень ТОВ «РЕНТІ ПРО», за адресою: м. Харків, майдан Захисників України, буд. 7/8 встановлено, що вони експлуатуються з порушеннями вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоровю людей, на підставі чого складено акт № 7 (а.с. 19-28, т.1).

Так, у вищезазначеному акті встановлено наступні порушення:

- допускається замикання дверей евакуаційних виходів на замки, що важко відчиняються зсередини;

- під час експлуатації об'єкту допускається зменшення мінімальної протипожежної відстані (не витримано протипожежну відстань від 4-х поверхової нежитлової будівлі III ступеня вогнестійкості (зі сторони заднього фасаду) до 2-х поверхової нежитлової прибудови II ступеня вогнестійкості, не менше ніж 8 м. по факту впритул);

- автомобільний проїзд до 4-х поверхової нежитлової будівлі (зі сторони заднього фасаду) не утримується вільним, за рахунок 2-х поверхової нежитлової прибудови (тим самим не забезпечується доступ пожежників з автодрабин і автопідйомників у будь-яке приміщення);

- допускається порушення інженерних та планувальних рішень у відступ від нормованих вимог (будівля не обладнана автоматичною системою пожежогасіння, за рахунок того, що сходи типу С'2, які сполучають ігрову зону з першим поверхом ТРЦ «Протон» не відокремлені від прилеглих до них коридорів та приміщень протипожежними перегородками 1-го типу);

- підтримання експлуатаційної придатності СІ ІЗ не проводиться відповідно до вимог ДБН В.2.5- 56:2014 «Системи протипожежного захисту»;

- під час експлуатації на об'єкті допускається зниження класу вогнестійкості елементів заповнення прорізів у протипожежних перешкодах;

- отвори, що утворилися в місцях перетинання стін різними комунікаціями, не зашпаровані негорючим матеріалом, який забезпечує межу вогнестійкості та димогазопроникненням, що вимагається для цих перешкод.);

- під час експлуатації на об'єкті допускається зниження класу вогнестійкості елементів заповнення прорізів у протипожежних перешкодах, (венткамера не відділена протипожежною перегородкою 1-го типу від сходової клітки відповідно до вимог ДБН В.1.1-7-2016 «Пожежна безпека об'єктів будівництва».);

- приміщення на 1-му та 2-му поверхах (в тому числі ігрова зона) ТЦ «Протон» не в повному обсязі забезпечені системою димовидалення (наявних вікон з механічним відкриванням, що розташовані у 2-му світі не достатньо, поза 15 м розташовані приміщення);

- не надані акти проведення прихованих робіт з прокладання електричних проводів та кабелів в об'ємі ТЦ «Протон» (в тому числі ігрова зона «Дитяча планета»);

- не всі приміщення обладнані системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5- 56:2014 «Системи протипожежного захисту» (системою пожежної сигналізації, оповіщенням про пожежу та управлінням.

Відповідач зазначив, що ТОВ РЕНТІ ПРО вчинено дії з метою усунення виявлених порушень у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоровю людей, на підтвердження чого відповідачем надано до суду першої інстанції:

свідоцтво про право власності на нерухоме майно ТОВ РЕНТІ ПРО, договори оренди нежитлового приміщення № А-21/2016 від 30.12.2016 року, № А-40-1/2016 від 01.02.2017 року, акт перевірки відповідності систем протипожежного захисту, акт прийняття в експлуатацію виконаних робіт з вогнезахисного обробляння від 15.04.2015 року, договір № 02012018/30 від 02.01.2018 року обслуговування технічних засобів систем протипожежного захисту, акт № 9 перевірки та прочистки димових і вентиляційних каналів комунально побутових об'єктів, житлових та громадських будинків від 17.07.2017 року, наказ № 4-ПБ від 13.10.2017 року, в якому затверджено Інструкцію «Про заходи пожежної безпеки» та призначено відповідальну особу, протокол № 2 перевірки ізоляції силових електропроводок, акт № 925 виконання робіт з технічного обслуговування вогнегасників, декларацію готовності об'єкта до експлуатації від 16.08.2015 року (а.с. 46-86, т.1).

Окрім того, судом встановлено, що 30.07.2018 ТОВ РЕНТІ ПРО у звязку із усуненням виявлених під час перевірки порушень, звернувся до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області із заявою про проведення перевірки (а.с. 132-134, т.1).

14.08.2018 року Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області проведено повторну позапланову перевірку нежитлових приміщень ТОВ РЕНТІ ПРО, за адресою: м. Харків, майдан Захисників України, буд. 7/8, за результатом чого складено акт № 38 (а.с. 161-175, т.1).

В ході перевірки будівлі відповідача встановлено, що вона експлуатується з порушеннями вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей, а саме:

- під час експлуатації обєкту допускається зменшення мінімальної протипожежної відстані (не витримане протипожежну відстань від 4-х поверхової нежитлової будівлі III ступеня вогнестійкості (зі сторони заднього фасаду) до 2-х поверхової нежитлової прибудови І ступеня вогнестійкості, не менше ніж 8 м, по факт; впритул);

- автомобільний проїзд до 4-х поверхової нежитлової будівлі (зі сторони заднього фасаду) не утримується вільним, за рахунок 2-х поверхової нежитлової прибудови (тим самим не забезпечується доступ пожежників з автодрабин і автопідйомників у будь-як приміщення);

- допускається порушення інженерний та планувальний рішень у відступ від нормованих вимог (будівля і обладнана автоматичною системою пожежегасіння, за рахунок того, що сходи типу С2, які сполучають ігрову зону з першим поверхом ТРЦ «Протон» не відокремлено від прилеглих до них коридорів та приміщень протипожежними перегородками 1 -го типу);

- під час експлуатації на об'єкті допускається знижені класу вогнестійкості елементів заповнення прорізів протипожежних перешкодах, (венткамера не відділена протипожежною перегородкою 1-го типу від сходок клітки відповідно до вимог ДБН В. 1.1 -7-2016 «Пожеж на безпека об'єктів будівництва».);

- приміщення на 1-му та 2-му поверхах (в тому числі ігрова зона) ТЦ «Протон» не в повному обсязі забезпечені системою димовидалення (наявних вікон з механічним відкриванням не достатньо, поза 15 м розташовані приміщення);

- не всі приміщення обладнані системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5- 56:2014 «Системи протипожежного захисту» (системою пожежної сигналізації, оповіщенням про пожежу та, управлінням евакуювання людей).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що повторна перевірка ТОВ РЕНТІ ПРО, яка була ініційована за заявою підприємства, не підтвердила факт усунення ТОВ РЕНТІ ПРО виявлених порушень у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоровю людей, а порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки створюють реальну загрозу життю та здоровю людей, тому співмірним заходом реагування є зупинення повністю експлуатації нежитлових приміщень ТОВ РЕНТІ ПРО, за адресою: м. Харків, майдан Захисників України, буд. 7/8, шляхом їх знеструмлення з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання, у звязку з чим зобовязати керівництво ТОВ РЕНТІ ПРО негайно припинити використання цих нежитлових приміщень з метою проведення будь якої діяльності, не повязаної з усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом цивільного захисту України, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Згідно з ч. 5 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб'єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Положеннями ч. 7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 67 КЦЗ України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Відповідно до ч. 2 ст. 68 КЦЗ України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 70 КЦЗ України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Виходячи з вищевикладеного, орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акту, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок тощо), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд.

При цьому, захід реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі до повного усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб є заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Поняття «загрози життю та здоров'ю» є оціночним. Однак це не спростовує необхідність дослідження судом доказів, якими обґрунтовується їх наявність та зважаючи, що такі позови розглядаються за позовними заявами суб'єктів владних повноважень, суди не повинні обмежуватися тільки даними актів перевірок. Достовірність інформації про зафіксовані в них порушення має бути перевірена судами шляхом зібрання відповідних доказів, а застосування судом обраного заходу реагування обґрунтовуватися з дотриманням всіх принципів адміністративного судочинства.

Відсутність мотивованої оцінки кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, не зазначення мотивів відхилення кожного аргументу учасника свідчать, що висновки суду про визнання підтвердженими обставин існування підстав для застосування заходів реагування є передчасними та необґрунтованими, здійсненими на підставі неповно встановлених обставин, які мають значення для правильного вирішення спору.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 31.10.2018 р. у справі № 826/14758/17.

При цьому, суд повинен встановити обставини щодо того, які саме порушення були фактично усунуті школою на час прийняття судом рішення та чи не усунуті порушення вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, створюють реальну загрозу життю та здоров'ю людей, а усунення цих порушень вимагає вжиття заходів реагування саме у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі відповідача.

При обранні виключного заходу реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі, позивачем як суб'єктом владних повноважень, і судом, відповідно, має враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.

Зазначена позиція апеляційного суду узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 19.06.2018 р. у справі № 820/5143/17.

Колегія суддів зазначає, що правила пожежної безпеки в Україні, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 р. № 1417, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 05.03.2015 р. за № 252/26697 (далі Правила).

Згідно п. п. 1.1, 1.2 глави 1 розділу V Правил, усі системи протипожежного захисту мають бути справними і утримуватися в постійній готовності до виконання роботи. Несправності, які впливають на їх працездатність, повинні усуватися негайно, інші несправності усуваються в передбачені регламентом терміни, при цьому необхідно робити записи у відповідних журналах. Будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту".

Відповідно до п. 4 розділу І Правил, пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

Колегія суддів зазначає, що недодержання субєктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоровю населення. Забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоровя та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення.

Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов'язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов'язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

Застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення підприємством позивача виявлених порушень. Крім того, застосований до скаржника захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки в закладі охорони здоровя.

Аналогічний висновок зроблений Верховим судом у постанові від 28.02.2019 р. по справі 810/2400/18 (провадження № К/9901/67046/18).

При цьому, суд повинен встановити обставини щодо того, які саме порушення були фактично усунуті на час прийняття судом рішення та чи не усунуті порушення вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, створюють реальну загрозу життю та здоров'ю людей, а усунення цих порушень вимагає вжиття заходів реагування саме у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі відповідача.

При обранні виключного заходу реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі будівель, позивачем як суб'єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.

Зазначена позиція апеляційного суду узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 19.06.2018 р. у справі № 820/5143/17.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представники сторін визнали, що не усуненими залишаються такі порушення:

- під час експлуатації обєкту допускається зменшення мінімальної протипожежної відстані (не витримане протипожежну відстань від 4-х поверхової нежитлової будівлі III ступеня вогнестійкості (зі сторони заднього фасаду) до 2-х поверхової нежитлової прибудови І ступеня вогнестійкості, не менше ніж 8 м, по факт; впритул);

- автомобільний проїзд до 4-х поверхової нежитлової будівлі (зі сторони заднього фасаду) не утримується вільним, за рахунок 2-х поверхової нежитлової прибудови (тим самим не забезпечується доступ пожежників з автодрабин і автопідйомників у будь-як приміщення);

- допускається порушення інженерний та планувальний рішень у відступ від нормованих вимог (будівля не обладнана автоматичною системою пожежогасіння, за рахунок того, що сходи типу С2, які сполучають ігрову зону з першим поверхом ТРЦ «Протон» не відокремлено від прилеглих до них коридорів та приміщень протипожежними перегородками 1 -го типу);

- приміщення на 1-му та 2-му поверхах (в тому числі ігрова зона) ТЦ «Протон» не в повному обсязі забезпечені системою димовидалення (наявних вікон з механічним відкриванням не достатньо, поза 15 м розташовані приміщення).

Щодо порушення Розділу ІІІ підпунктів 1.1, 1.3, 1.6 глави 1 Правил пожежної безпеки в Україні, які фактично полягають у тому, що: під час експлуатації обєкту допускається зменшення мінімальної протипожежної відстані (не витримане протипожежну відстань від 4-х поверхової нежитлової будівлі III ступеня вогнестійкості (зі сторони заднього фасаду) до 2-х поверхової нежитлової прибудови І ступеня вогнестійкості, не менше ніж 8 м, по факт; впритул); автомобільний проїзд до 4-х поверхової нежитлової будівлі (зі сторони заднього фасаду) не утримується вільним, за рахунок 2-х поверхової нежитлової прибудови (тим самим не забезпечується доступ пожежників з автодрабин і автопідйомників у будь-як приміщення), колегія суддів зазначає наступне.

Так, п.п. 1.1 глави 1 Правил пожежної безпеки в Україні передбачено, що під час експлуатації обєктів забороняється зменшувати мінімальні протипожежні відстані. Територія обєктів, ділянок, що межують з житловими будинками, дачними та іншими будинками, протипожежні відстані між будинками, спорудами, майданчиками для зберігання матеріалів, устаткування повинні систематично очищатися від сміття, відходів виробництва, тари, опалого листя, котрі необхідно регулярно видаляти (вивозити) у спеціально відведені місця.

В акті перевірки позивач, вказуючи на порушення п.п. 1.1 глави 1 ППБ зазначив, що під час експлуатації обєкту, який належить відповідачу не витримане протипожежну відстань від 4-х поверхової нежитлової будівлі III ступеня вогнестійкості (зі сторони заднього фасаду) до 2-х поверхової нежитлової прибудови І ступеня вогнестійкості, не менше ніж 8 м, по факту впритул).

Проте, судом встановлено, не заперечувалось представником позивача в судовому засіданні, що нежитлові приміщення ТОВ РЕНТІ ПРО, за адресою: м. Харків, майдан Захисників України, буд. 7/8, придбані відповідачем в грудні 2013 року. Станом на дату придбання нежитлових приміщень відповідачем вони були введені в експлуатацію та погоджені з пожежними службами.

В період після придбання приміщень, відповідачем не здійснювалась їх реконструкція, за рахунок якої змінилась протипожежна відстань від 4-х поверхової нежитлової будівлі III ступеня вогнестійкості (зі сторони заднього фасаду) до 2-х поверхової нежитлової прибудови І ступеня вогнестійкості.

Окрім того, судом встановлено, що відповідач є власником лише частини будівлі за адресою: м. Харків, майдан Захисників України, буд. 7/8 та не є власником прилеглої будівлі, а отже усунення у будь-який спосіб, визначених у акті порушень в частині збільшення відстані між будівлями відповідачем, безумовно призведе до порушення прав третіх осіб.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що норматив, який передбачає мінімально допустимі відстані між будівлями, встановлено ДБН 360-92**, яким передбачено, що Державні будівельні норми "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" поширюються на проектування нових і реконструкцію існуючих міських і сільських поселень України. Ці норми обов'язкові для органів державного управління, місцевого і регіонального самоуправління підприємств і установ незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування, громадських об'єднань і громадян, які здійснюють проектування, будівництво і благоустрій на території міських і сільських поселень.

Таким чином, забезпечення вказаних норм ДБН 360-92**, на які посилається позивач, можливо дотриматись лише при проектуванні, будівництві та реконструкції, але, в даному випадку, судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що частина будівлі за адресою: м. Харків, майдан Захисників України, буд. 7/8, придбана відповідачем вже після закінчення її будівництва та прийняття в експлуатацію, позивачем не зазначені можливі шляхи усунення вказаних порушень та не наведено, яким чином, за рахунок зупинення експлуатації та знеструмлення приміщень відповідача, які є лише частиною будівлі, в якій встановлено дане порушення, призведе до їх усунення чи забезпечення протипожежної безпеки.

Окрім того, позивачем, ані в акті перевірки, ані в доводах адміністративного позову, ані в поясненнях представника не наведеного будь-яких доводів, яким чином, порушення протипожежної відстані між будівлями створює загрозу життю та здоровю людей, крім порушень нормативу, передбаченого ДБН, який слід враховувати при будівництві, проектуванні та реконструкції існуючих будівель.

Щодо порушення п.п. 1.3 та 1.6 глави 1 ППБ, позивач в акті перевірки зазначив, що автомобільний проїзд до 4-х поверхової нежитлової будівлі (зі сторони заднього фасаду) не утримується вільним, за рахунок 2-х поверхової нежитлової прибудови (тим самим не забезпечується доступ пожежників з автодрабин і автопідйомників у будь-як приміщення).

Так, п.п. 1.3, 1.6 глави 1 Правил пожежної безпеки в Україні передбачено, що автомобільні дороги, проїзди й проходи до будівель, споруд, пожежних вододжерел, підступи до зовнішніх стаціонарних пожежних драбин, пожежного інвентарю, обладнання та засобів пожежогасіння мають бути завжди вільними, утримуватися справними, взимку очищатися від снігу. Забороняється зменшувати ширину доріг та проїздів для пожежних автомобілів. Автомобільні дороги та проїзди для пожежних машин повинні мати дорожнє покриття, придатне для їх проїзду. Влаштовуючи проїзди для пожежних автомобілів до будівель, споруд та вододжерел ґрунтовою дорогою, її треба укріплювати шлаком, гравієм або іншими матеріалами для забезпечення можливості підїзду будь-якої пори року.

З наведених підпунктів ППБ, судом встановлено, що Правила в цій частині передбачають обовязок утримання підїзних доріг та заборону їх зменшення.

Водночас, згідно акту позивача, що автомобільний проїзд до 4-х поверхової нежитлової будівлі (зі сторони заднього фасаду) не утримується вільним саме за рахунок 2-х поверхової нежитлової прибудови.

Проте, в акті перевірки позивачем не зазначено, з яких підстав обовязок усунення цих порушень покладається саме на позивача, чи здійснювалась позивачем перевірка, який власник, 4-х поверхової нежитлової будівлі або 2-х поверхової нежитлової прибудови, допустив порушення щодо проїзду, чи є інші підїзні шляхи, яким чином саме відповідач може забезпечити виконання цього пункту.

Водночас, надаючи оцінку вказаному порушенню з урахуванням висновків акту перевірки, суд апеляційної інстанції враховує, що будівля, частина якої належить на праві власності відповідачу була прийнята в експлуатацію, погоджена з пожежними службами, а отже у суду відсутні підставі дійти висновку про те, що вказана будівля побудована без дотримання норм протипожежної відстані від нежитлової будівлі, яка розташована поруч.

По даному порушенню, позивачем також ані в акті перевірки, ані в доводах адміністративного позову, ані в поясненнях представника не наведеного будь-яких доводів, яким чином, саме це порушення створює загрозу життю та здоровю людей, крім порушень нормативу, який слід враховувати при будівництві, проектуванні та реконструкції існуючих будівель. Доводів про неутримання підїзних шляхів в належному стані, недотримання позивачем вимог щодо дорожнього покриття, а також наявності такого обовязку саме у відповідача (враховуючи право власності ТОВ «РЕНТІ ПРО» лише на частину будівлі та наявність суміжних будівель), позивачем не наведено.

Щодо порушення п.п. 1.2 глави 1 Розділу V ППБ, яке полягає у тому, що будівля не обладнана автоматичною системою пожежогасіння, за рахунок того, що сходи типу С2, які сполучають ігрову зону з першим поверхом ТРЦ «Протон» не відокремлено від прилеглих до них коридорів та приміщень протипожежними перегородками 1 -го типу, колегія суддів зазначає наступне.

Так, п.п. 1.2 глави 1 Розділу V ППБ, передбачено, що будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту».

Колегія суддів зазначає, що відповідно до пп. 1 п. 1 ДБН В.2.5-56:2014, вимоги цих будівельних норм поширюються на проектування, монтування, перевірку відповідності і підтримання експлуатаційної придатності систем протипожежного захисту (далі - СПЗ), а саме:

- автоматичних систем пожежогасіння (далі - АСПГ);

- автономних систем пожежогасіння локального застосування (далі - СПГа);

- систем пожежної сигналізації (далі - СПС);

- систем оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей (далі - СО);

- систем протидимного захисту (далі - СПДЗ);

- систем централізованого пожежного спостерігання (далі - СЦПС);

- диспетчеризації СПЗ.

Зазначені вище СПЗ призначені для протипожежного захисту будинків, будівель або їх частин (приміщень), споруд, устаткування різного призначення (далі - обєкти) відповідно до додатків А та Б під час нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення, капітального ремонту цих обєктів.

Аналогічні види СПЗ наведені також у п. 6.1 ДБН В.2.5-56:2014.

Наведене свідчить про те, що чинними ДБН визначено декілька окремих різновидів СПЗ.

Положеннями п. 5 ДБН В.2.5-56:2014 визначено, що необхідність обладнання обєктів СПЗ або галузь їх застосування визначається відповідно до вимог цих норм, галузевих норм та інших нормативно-правових актів з питань пожежної безпеки.

В свою чергу, в акті перевірки вказано, зокрема, про те, що будівлі та приміщення підприємства відповідача не обладнано СПЗ відповідно до ДБН В. 2.5 56:2014 «Системи протипожежного захисту», але не міститься посилання на те, яким саме видом СПЗ не обладнано будівлі та приміщення та зі встановленням якого саме виду СПЗ позивач вважатиме усунутими порушення вимог законодавства в сфері пожежної безпеки.

Позивачем також не наведено жодних доводів з приводу того, яким чином саме невідокремлення сходів типу С2, які сполучають ігрову зону з першим поверхом ТРЦ «Протон» від прилеглих до них коридорів та приміщень протипожежними перегородками 1 -го типу, впливає на дане порушення.

Окрім того, акт перевірки та припис позивача, не містить жодного посилання на те, що порушення стосуються саме проведення окремих видів діяльності, які передбачають певні особливості щодо вимог пожежної безпеки, а висновки позивача мають загальний характер саме щодо експлуатації будівлі в цілому. Наведене в судовому засіданні також підтверджено представником позивача, який пояснив, що при проведенні перевірки специфіка діяльності, яка здійснюється в приміщеннях, які належать позивачу, не враховувалась при виявленні порушень та зверненні до суду з цим позовом.

Щодо порушення, яке полягає у тому, що приміщення на 1-му та 2-му поверхах (в тому числі ігрова зона) ТЦ «Протон» не в повному обсязі забезпечені системою димовидалення (наявних вікон з механічним відкриванням не достатньо, поза 15 м розташовані приміщення), колегія суддів зазначає наступне.

Дане порушення суд апеляційної інстанції не може визнати конкретизованим, оскільки позивачем зазначено «не в повному обсязі забезпечені системою димовидалення», шляхи усунення порушення також не визначені ані в акті перевірки, ані в приписі.

Окрім того, колегія суддів при наданні оцінки встановленим порушенням в частині системи пожежогасіння та системи димовидалення, враховує надані відповідачем копії актів перевірки відповідності систем протипожежного захисту за 2018 рік, перевірки та прочистки димових і вентиляційних каналів, згідно яких вказані системи перевірені та знаходяться в належному стані.

Колегія суддів не заперечує і усвідомлює важливість діяльності органів державного нагляду і необхідність дотримання всіма субєктами господарської діяльності норм законодавства в галузі протипожежної безпеки. Проте, на думку суду, органи державного нагляду у своїй діяльності не звільняються від необхідності діяти з точки зору розумної доцільності, міри (пропорційності) і здорового глузду в прийнятті мір.

Як вбачається з адміністративного позову, контролюючий орган просить вжити захід реагування у вигляді повного зупинення подальшої роботи будівлі позивача шляхом відключення джерела електроживлення.

Позовні вимоги органу ДСНС України про вжиття заходів реагування ґрунтуються виключно на підставі висновків акту перевірки додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки. В той же час, вказаний акт перевірки містить тільки перелік встановлених порушень вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки без вказання родових ознак таких порушень і привязки їх до певного обєкту.

Згідно практики Європейського суду з прав людини оцінка додержання статті 1 Першого протоколу спирається на «справедливу рівновагу (баланс)» між інтересами держави (суспільства), пов'язаними з втручанням у право власності, й інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання (рішення в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»).

Однак цей баланс не варто розуміти як необхідність обов'язкового досягнення «соціальної справедливості» у кожній конкретній справі. Зазначений критерій означає, що повинно бути розумне співвідношення (іншими словами - обґрунтована пропорційність) між метою, якої передбачається досягти, та засобами, що для цього використовуються. «Справедливого балансу» не буде дотримано, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення в справі «Трегубенко проти України»).

Тобто порушення статті 1 Першого протоколу становить не саме по собі ущемлення прав особи, а наявний істотний дисбаланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном (рішення від 23.01.2014 в справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У пошуках «справедливої рівноваги» Європейський суд з прав людини враховує велику кількість різноманітних чинників. Але й у цих питання (як і в питаннях наявності «суспільного інтересу») також визнає за державою достатньо широку «сферу розсуду», за винятком випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах (рішення в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», рішення від 22 січня 2009 року в справі «Булвес проти Болгарії»).

Звертаючись до суду з позовом про застосування заходів реагування орган державного нагляду повинен обґрунтувати наявність підстав для цього, тобто вказати та довести, що виявлені порушення створюють загрозу життю та здоров'ю людей, а також необхідність застосування конкретного заходу реагування залежно від характеру порушень та ступеню їх небезпеки, тому необхідно з'ясувати чи є захід реагування співрозмірним до мети його застосування і що таке втручання у права відповідача буде пропорційним і, таким чином, буде досягнуто справедливий баланс між інтересами відповідача та публічними інтересами.

Метою застосування цього заходу є відвернення ймовірного настання для прав та інтересів невизначеного кола осіб негативних наслідків виявлених порушень. Такі негативні наслідки полягають у завданні шкоди життю та здоров'ю людей, але їх настання є вірогідною подією.

Чинним законодавством з питань цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки будівель та споруд встановлена можливість застосування як органом державного нагляду, так і судом різних заходів реагування за одні й ті самі порушення, при цьому критерієм їх розмежування є створення такими порушеннями загрози життю та здоров'ю людей і саме наявність такої загрози надає можливість для застосування адміністративним судом заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень.

Враховуючи те, що позивачем в акті перевірки не конкретизовано порушення та шляхи їх усунення, колегія суддів зазначає, що в цьому випадку зупинення експлуатації будівлі підприємства відповідача не є пропорційною мірою реагування, а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

За таких обставин, зупинення експлуатації будівель підприємства відповідача не є пропорційною та повною мірою реагування з огляду на виявлені порушення.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В межах спірних правовідносин позивачем не доведено, що того, що порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки створюють реальну загрозу життю та здоров'ю людей, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи те, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2018 ухвалено з порушенням норм матеріального права, воно підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТІ-ПРО" задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2018 року по справі № 2040/5193/18 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3
Повний текст постанови складено 27.03.2019 року