Справа № 160/9723/18
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року Справа № 160/9723/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування рішення, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування»;
зобов`язати відповідача зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1 періоду з 27 травня 2010 року по 26 травня 2011 року на посаді бригадира монтажників санітарно-технічних систем і устаткування в ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» та призначити означену пенсію з 18 жовтня 2018 року.
У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що управління діяло в межах повноважень та порушень закону не допустило. Зокрема вказує, що у період роботи з 27 травня 2010 року по 26 травня 2011 року позивача в ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» останнім не проводилась атестація робочих місць, а отже не має законних підстав для зарахування до пільгового стажу за Списком №1 вказаного періоду роботи ОСОБА_2 на даному підприємстві.
Сторони в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
А тому, з огляду на вимоги ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Згідно з ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 07.11.2018 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Не погодившись з такою відмовою пенсійного органу у призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до п."а" ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п.20 Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Зі змісту зазначених норм вбачається, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.
Також, згідно п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. N383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.
Отже, для підтвердження пільгового стажу за періоди роботи після 21.08.1992 року та як наслідок можливості їх віднесення до пільгового стажу, особою також мають бути надані документи, які б підтверджували проведення атестації робочих місць.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно записів в трудовій книжці та уточнюючих довідок, що надавались відповідачу ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, підтверджується, що в спірний період ОСОБА_2 працював повний робочий день, виконуючи роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці в період:
- з 24.01.2006 року по 08.04.2013 року виконував роботу в хімічному виробництві, на ремонті та експлуатації енергетичного устаткування в виробництві мінеральних добрив на посаді монтажника санітарно-технічних систем та устаткування бригадира, що передбачено в розділом VIII підрозділ 8А пункту 8А.1 код КП 7136, підстава КП ДК 003-2010 Списку №1, затвердженого Постановою КМУ від 16.01.2003р. №36.
Отже, із зазначених документів позивача вбачається, що, зокрема, у період з 27.05.2010р. по 27.05.2011р. ОСОБА_2 працював на посаді, яка передбачена Списком №1.
При цьому, на переконання пенсійного органу, вказаний період роботи, а саме 27.05.2010р. по 26.05.2011р. позивача не підлягає зарахуванню до його пільгового стажу роботи, який надавав би право на призначення пенсії за Списком №1, оскільки у цей період підприємством не проводилась атестація робочих місць.
З огляду на викладене, суд не погоджується з вказаними висновками пенсійного органу з урахуванням наступного.
Відповідно до п.2, 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року N442 визначено, що основною мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на пять років.
Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Крім того, наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21 серпня 2000 року №205 «Про затвердження Роз'яснення про проведення атестації робочих місць за умовами праці в окремих випадках» визначено, що з метою запобігання необґрунтованому позбавленню працівників, зайнятих на робочих випадках за скрутне фінансово-економічного стану, що склався на підприємстві з незалежних від нього причин, для проведення атестації робочих місць, де не сталися докорінні зміни умов і характеру праці у зв'язку з впровадженням нових технологій, засобів виробництва, матеріалів, реконструкцією існуючих об'єктів, приміщень тощо, можливе використання результатів санітарно-гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища і трудового процесу,отриманих під час попередньої атестації, за умови реалізації технічних і організаційних заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працівників за результатами попередньої атестації робочих місць і дотримання всіх інших вимог вищезазначеного Порядку.
При цьому, п.11 Порядку №442 (в редакції, що діяла в спірний період) передбачено, що контроль за якістю проведення атестації, правильністю застосування списків N 1 і 2 виробництв, робіт, професій посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, пільги і компенсації, покладається на органи Державної експертизи умов праці.
Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу-постанови ЗАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» від 27.05.2005р. за №162 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» було затверджено перелік робочих місць, виробництв, професій та посад,працівникам яких надається право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №1 та по Списку №2.
Згідно відповідного Переліку до наказу-постанови від 27.05.2005р. за №162 професія «монтажник санітарно-технічних систем та устаткування, бригадир санітарно-технічних систем та устаткування» була атестована та включена до переліку робочих місць, виробництв, професій і посад, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №1.
Тобто, первісно проведеною атестацією було підтверджено наявність особливо шкідливих та особливо важких умов праці на робочому місці «монтажник санітарно-технічних систем та устаткування, бригадир санітарно-технічних систем та устаткування», на якому в спірний період працював позивач.
Згідно листа ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» від 02.04.2010 року за вих.№22-01/508 (ПАТ було утворено шляхом реорганізації ЗАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив»), направленого на адресу головного державного експерта області з умов праці управління праці та соціального захисту населення, було продовжено дію атестації робочих місць, яка була розпочата 27.05.2005 року, у звязку із скрутним фінансовим станом підприємства на той час. Даний лист був затверджений головним державним експертом області з умов праці та дію наказу №162 продовжено на строк до 01.01.2011 року(а.с.24).
Також з листа ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» від 29.12.2010 року за вих.№22-01/242 вбачається, що проведення атестації було подовжено до 27.05.2011 року за погодженням з головним державним експертом області з умов праці(а.с.23).
При цьому, в даному листі підприємство зазначило, що умови, характер праці, технологія виробництва та робочі місця не змінились.
Так, згідно наказу ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» від 27.05.2011 року №156а «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці» затверджено результати чергової атестації робочих місць, згідно якої професія «монтажник санітарно-технічних систем та устаткування, бригадир санітарно-технічних систем та устаткування» була включена до переліку робочих місць, виробництв, професій і посад, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №1.
Отже, твердження відповідача про те, що в спірний період в ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» не проводилась атестація робочих місць не відповідають дійсності.
З огляду на викладене вбачається, що результати атестації, оформлені наказом-постановою від 27.05.2005р. за №162 були погоджені та продовжені головним державним експертом області з умов праці до 27.05.2011 року та в подальшому підтверджені результатами наступної атестації робочих місць, що в свою чергу має наслідком аттестованість робочих місць позивача у спірний період з 27.05.2010 року по 26.05.2011 року та як наслідок можливість віднесення вказаного періоду роботи позивача до пільгового стажу за Списком №1.
Наведені докази підтверджують те, що особливо шкідливі та особливо важкі умови праці позивача на підприємстві за професією згідно Списку №1 у період з 27.05.2010 року по 26.05.2011 року залишались незмінними і відповідачем означеного не спростовано.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідач, не зарахувавши до пільгового стажу роботи ОСОБА_2 за Списком №1 періоду роботи з 27.05.2010 року по 26.05.2011 року в ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив», допустив протиправні дії, що призвели до порушення права позивача на отримання пенсії за віком на пільгових умовах. Відтак порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов'язання відповідача зарахувати до стажу роботи для призначення пільгової пенсії за віком спірний період роботи та призначити відповідну пенсію за віком на пільгових умовах.
Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст.45 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку, зокрема, пенсії за віком призначаються з дня досягнення пенсійного віку.
Оскільки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 досяг пенсійного віку, тому суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах саме з 18.10.2018 року.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, з урахуванням заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати підлягають відшкодуванню.
Керуючись ст.ст.243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_2 - задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».
Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_2 до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 27 травня 2010 року по 26 травня 2011 року на посаді бригадира монтажників санітарно-технічних систем і устаткування в ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив», призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах починаючи з 18.10.2018 року.
Стягнути на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текс рішення суду складено 22 березня 2019 року.

Суддя О.В. Єфанова