Справа № 0240/2493/18-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0240/2493/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Комар П.А.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

20 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представників відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транссигнал ОЛК" до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2018 року позивач, ТОВ "Транссигнал ОЛК", звернулося до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позов до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Вінницькій області) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень - рішень від 05.03.2018 № та №.

Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 08 листопада 2018 року адміністративний позов задовольнив у повному обсязі. Судове рішення мотивоване тим, що позивачем у відповідності до вимог митного законодавства для підтвердження заявленої митної вартості товару було подано до митного органу всі необхідні для цього документи, та відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що преференційне походження товару не підтверджено, пільги надані (отримані) неправомірно, декларація інвойс від 15.04.2016 №002/2016 складена із порушенням вимог Протоколу 1 Угоди, а тому на підставі Акту перевірки №606/02-32-14-09/32054869 від 14.02.2018 прийнято оскаржувані податкові повідомлення - рішення від 05.03.2018: НОМЕР_1, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем ПДВ з ввезених на територію України товарів на 687,13 грн., з них: за основним зобов'язанням 549,7 грн. та 137,43 грн. за штрафними санкціями.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що чинним законодавством визначені підстави для сумнівів достовірності задекларованої країни походження товару, зокрема, перелік обґрунтованих сумнівів наводиться у Листі ДФС України від 03.03.2017р. №5466/7/99-99-19-03-17, у якому зазначений вичерпний перелік підстав, які дають підставу для сумніву у заявлених деклараціях на оформлення. В цьому Листі зазначено 8 підстав, та наголошується, що подання субєктами ЗЕД документів про походження товару з метою відновлення преференційного режиму відповідно до ст.301 МК України не є підставою (причиною) для здійснення цих документів (без обґрунтованих сумнівів щодо достовірності документів про походження товару). Вважає, що ДФС у Вінницькій області у своєму акті не відобразив які саме сумніви виникли з приводу походження товарів, також, Вінницька митниця та ДФС у Вінницькій області жодного разу не запросила додаткові підтверджуючи документи про походження товару. Позивач зазначає, що Вінницька митниця, таємно, не повідомляючи платника податку робить якісь невідомого характеру запити до невідомих органів зарубіжних країн і з цього робить неоднозначні висновки, оскільки в акті перевірки не зазначена жодна обставина, яка б дала підстави сумніватися у походженні товару з Європи.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року - без змін.

Представники відповідача підтримали доводи апеляційної скарги та просили суд задовольнити її.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що TOB «Транссигнал ОЛК» на підставі зовнішньоекономічного контракту №1/2016 від 04.01.2016 укладеного між TOB «Транссигнал ОЛК» та ATTWELL BUSINESS INC. LIMITED ввезено на митну територію України товари оформлені за митною декларацією від 29.06.2016 № 401090002/2016/014714 в режимі IM 40 «Рама до вантажного автомобіля (сідлового тягача) MAN, моделей TGA, TGX, модельного ряду 18,24,26,33, без двигуна, без компонентів паливної системи, без системи відпрацьованих газів, без осей, без коліс, без інших навісних елементів: ідентифікаційний номер рами: WMAH24ZZ05Gl77655, така, що була у використанні, рік виготовлення: 2005. Торговельна марка: MAN. Фірма виробник: MAN. Країна виробництва: DE (Німеччина)» із наданням пільг в оподаткуванні по ввізному миту, преференція 410 із застосуванням митної процедури «Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС (Абзац перший частини першої статті 29 додатка 1-А «Тарифний графік України» до глави 1 розділу IV «Торгівля та питання, пов'язані з торгівлею» (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони)» на підставі інвойсу наданого експортером № 002/2016 від 15.04.2016.

Митне оформлення товару за даною митною декларацією проводилось за шостим (резервним) методом визначення митної вартості товарів, код преференції 410 «Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС», із застосуванням преференційної ставки ввізного мита - 0%. Підстава - наданий при митному оформленні товару Інвойс від 15.04.2016 № 002/2016 виданий ATTWELL BUSINESS INC. LIMITED.

ГУ ДФС у Вінницькій області за МД від 29.06.2016 №401090002/2016/014714 проведено перевірку 26.04.2017, про що складено Акт №330/02-32-14-09/32054869 та винесено податкові повідомленням - рішення від 18.05.2017 № та № про визначення суми грошових зобов'язань за платежем мито у розмірі 3435,64 грн. та податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів у сумі 687,13 грн.

Актом перевірки було зафіксовано порушення, що полягає у наступному: Митна Декларація була складена в доларах США, що не перевищує 6000 євро за офіційним курсом НБУ на момент митного оформлення. Однак згідно ст.31 Протоколу 1 Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони декларація має бути складена у євро.

ТОВ "Транссигнал ОЛК" непогоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями - рішеннями подано скаргу в рамках адміністративного оскарження в порядку ст.56 ПК України.

Державна фіскальна служба розглянула заперечення TOB «Транссигнал ОЛК» та задовольнила скаргу. Прийнято Рішення від 20.07.2017 №15637/6/99-99-11-03-03-25 про скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 18.05.2017.

До уповноважених органів Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії Державною фіскальною службою було направлено запит від 10.07.2017 №11640/5/99-99-19-04-02-16 з проханням провести верифікацію на автентичність (підтвердження преференційного походження) і правильність застосування валюти долари США у декларації - інвойс від 15.04.2016 за №002/2016.

У відповіді уповноважених органів Великобританії від 11.10.2017 за результатами верифікації, зокрема, повідомлено, що товар не відповідає вимогам Угоди ЄС та не може бути кваліфікований як преференційний.

Згідно із пунктом 2 частини 2 статті 351 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-УІ зі змінами (далі - Кодекс), наказу Головного управління ДФС у Вінницькій області №387 від 24.01.2018 проведена документальна невиїзна перевірка дотримання TOB «Транссигнал ОЛК» вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування під час митного оформлення товарів за МД від 29.06.2016 № 401090002/2016/014714, за результатами якої складено акт про результати документальної невиїзної перевірки №606/02-32-14-09/32054869 від 14.02.2018.

Перевіркою встановлено порушення TOB «Транссигнал ОЛК»:

- вимог пункту 2 статті 22, а саме «Умови складання декларації інвойс» Протоколу 1 Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони, ратифікованої Законом України від 16.09.2014 № 1678-VII;

- пункту 2 статті 31 Протоколу 1 Угоди, про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони;

- статті 257 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495- VI зі змінами в частині достовірності декларування відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для їх митного контролю та митного оформлення;

- статті 281 Митного кодексу України в частині правильності, обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг, застосування звільнення від оподаткування ввізним митом, в результаті чого занижено податкове зобов'язання по сплаті ввізного мита на суму 2 748,51 грн.;

- вимог пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ зі змінами, що призвело до заниження податкового зобов'язання по сплаті податку на додану вартість на суму 549,70 грн.

На підставі Акту перевірки №606/02-32-14-09/32054869 від 14.02.2018 прийнято оскаржувані податкові повідомлення - рішення від 05.03.2018:

- НОМЕР_1, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем ПДВ з ввезених на територію України товарів на 687,13 грн., з них: за основним зобов'язанням 549,7 грн. та 137,43 грн. за штрафними санкціями;

- НОМЕР_2, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "мито на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності" на сум 3435,64 грн., з них: 2748,51 грн. - основний платіж та 687,13 грн. - штрафні санкції).

Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями - рішеннями, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, Законом України від 16.09.2014 № 1678-VII ратифіковано Угоду про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони (далі Угода). Згідно з статтею 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно із статтею 281 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VI зі змінами (далі МКУ), допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.

Статтею 16 «Загальні вимоги» Протоколу 1 «Щодо визначення концепції «Походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» Угоди (далі Протокол 1 Угоди) передбачено, що товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію Угоди за умови подання одного з таких документів: сертифікат з перевезення товару EUR. 1.; декларація інвойс, надана експортером.

Пунктом 2 статті 22 «Умови складання декларації інвойс» Протоколу 1 «Щодо визначення концепції «Походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони, ратифікованої Законом України від 16.09.2014 № 1678-VII (далі Протокол 1 Угоди) встановлено, що декларація інвойс може бути складена, якщо розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу або України і відповідають іншим вимогам Протоколу 1 Угоди.

Як встановлено судом першої інстанції TOB «Транссигнал ОЛК», відповідно до митної декларації оформленої в режимі IM 40 ДЕ від 29.06.2016 № 401090002/2016/014714 задекларовано для ввезення на митну територію України товар: «Рама до вантажного автомобіля (сідлового тягача) MAN...» фактурною вартістю 600.00 доларів США.

Статтею 31 «ОСОБА_5 в євро» Протоколу 1 Угоди встановлено, що для застосування положень статті 22 (1Ь) у випадках, коли інвойс на товари надано у іншій валюті ніж євро, кожна з зацікавлених країн повинна щорічно встановлювати суми в національних валютах країн - членів ЄС та України, еквівалентні до наведених сум у євро. Листом ДФС від 21.12.2015 № 46669/7/99-99-25-02-03-17 доведено суми в національній валюті країн ЄС, еквівалентні сумам в євро, які будуть застосовуватися з 01 січня 2016.

Однією з вимог Протоколу 1 Угоди (пункт 2 статті 31) передбачено, що для застосування до партії товару преференційного режиму з країнами ЄС, має бути надана декларація інвойс складена експортером партії товару, сукупна вартість якої не перевищує 6000 євро з використання валюти, яка вказана в інвойсі, згідно з сумою, встановленою відповідною країною.

Відповідно до статті 22 Протоколу 1 Угоди, товари користуються режимом вільної торгівлі, якщо вони походять з Європейського Союзу, а також відповідають іншим вимогам Угоди.

При оформленні МД від 29.06.2016 № 401090002/2016/014714 із застосуванням режиму вільної торгівлі з країнами ЄС, підприємством надано декларацію інвойс від 15.04.2016 № 002/2016, яка, на переконання відповідача, не відповідає всім вимогам Протоколу 1 Угоди. А саме, в інвойсі вказана валюта до якої не встановлено еквівалентну суму в євро.

Однак, Угодою не заборонено використання сум в доларах США і у випадку складання сертифікату з перевезення форми EUR. 1.(далі - сертифікат).

Також, слід зазначити, що ст. 144 глави 7 Угоди сторони зобовязуються не обмежувати і дозволяти відповідно до положень статті VIII Статей Угоди Міжнародного валютного фонду 1944 року будь-які платежі та перекази у вільно конвертованій валюті за поточними рахунками платіжного балансу між Сторонами.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, TOB «Транссигнал ОЛК» було надано документи, які підтверджують верифікацію отриманого товару, зокрема, сертифікат про походження товару.

Згідно ч. 3 ст. 43 Митного кодексу України сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

Також, наданий лист від експортера товару ATTWELL BUSINESS INC. LIMITED (Великобританія)» свідчить про те, що товар «Рама до вантажного автомобіля (сідлового тягача) MAN...» виготовлений в Німеччині.

Отже, враховуючи, що позивачем при митному оформлені надано декларацію інвойс від 15.04.2016 №002/2016, відповідно якого загальна фактурна вартість партії товару складає 600 доларів США, що не перевищує 6000 євро за офіційним курсом НБУ на момент митного оформлення, відтак в діях позивача відсутні порушення вимог чинного законодавства щодо митного оформлення товару та застосування методу такого оформлення.

Колегія суддів також зазначає, що з метою підвищення ефективності роботи з перевірки сертифікатів з перевезення товару форми EUR.1 та декларацій інвойсів відповідно до статті 33 Протоколу 1 "Щодо визначення концепції "Товарів, що походять з певної країни" і методів адміністративного співробітництва" до Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом від 27 червня 2014 року та з урахуванням Пояснення Комісії ЄС (2007/С 83/01 від 17.04.2007), ДФС України в листі від 03.03.2017 №5466/7/99-99-19-03-17, зокрема зауважує, що подання суб'єктами ЗЕД документів про походження товару з метою відновлення преференційного режиму відповідно до статті 301 Митного кодексу України ( № 4495-VI) не є підставою (причиною) для здійснення перевірки цих документів (без обґрунтованих сумнівів щодо достовірності документів про походження товару).

Перевірка підтверджень походження може також здійснюватися у довільному порядку (вибірково) за наявності відповідного доручення ДФС.

У разі наявності обґрунтованих сумнівів щодо достовірності сертифіката або декларації, перевірка цих документів здійснюється шляхом направлення до ДФС відповідного запиту згідно з наказом Держмитслужби від 13.09.2010 № 1050 "Про затвердження Порядку направлення до Держмитслужби звернень митних органів щодо проведення перевірки сертифікатів про походження товару".

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не надано переконливих доказів, які підтверджують правомірність прийнятих оскаржуваних рішень, що також спростовує доводи апеляційної скарги, що преференційне походження товару не підтверджено, пільги надані (отримані) неправомірно, декларація інвойс від 15.04.2016 №002/2016 складена із порушенням вимог Протоколу 1 Угоди.

Крім того, факт отримання листа відповідачем від уповноважених осіб Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії щодо підтвердження верифікації на автентичність та правильність застосування валюти долари США у декларації інвойс від 15.04.2006 №002/2016, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості, оскільки в матеріалах справи та перевірки містяться докази походження товару.

Враховуючи, що позивачем у відповідності до вимог митного законодавства для підтвердження заявленої митної вартості товару було подано до митного органу всі необхідні для цього документи, та відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для задоволення позову шляхом визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень Головного управління ДФС у Вінницькій області № та № від 05.03.2018.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 28 березня 2019 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_6 ОСОБА_5