Справа № 466/7763/18
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/2979/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Курильця А.Р.,

за участю секретаря судового засідання Чопко Ю.Т.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2018 року у справі № 466/7763/18 (рішення ухвалено в м. Львові, головуючий суддя Білінська Г.Б.,) за адміністративним позовом ОСОБА_3 до начальника управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області ОСОБА_4, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 26.09.2018 звернулася в суд із адміністративним позовом до начальника управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області ОСОБА_4, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 17 вересня 2018 року №724-ОК/0244По/0801/-18, винесену начальником управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області ОСОБА_6 про визнання її винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову вказує на протиправність винесеної постанови про накладення адміністративного стягнення №724-ОК/0244По/08/01/-18 за порушення вимог земельного законодавства, а саме: самовільне зайняття земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 6,5 га, які розташовані за межами села Завязанці Завязанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_5 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Вказує, що право на земельну ділянку виникає лише після його державної реєстрації, а держава реалізує своє право на землю через відповідні органи державної влади. Таким чином, оскільки в Державному земельному кадастрі немає інформації про земельну ділянку сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 6,5 га, яка розташована за межами села Завязанці Завязанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, та немає жодних правовстановлюючих документів, які б підтверджували існування права власності на таку земельну ділянку та відповідно встановлювали орган державної влади, через який державою реалізовується її право власності на цю земельну ділянку, самого права власності на «державні» землі, як і самої земельної ділянки - як обєкта цивільних прав не існує.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив вимоги апеляційної скарги.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 16.08.2018 Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області прийнято наказ №724-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності».

На виконання наказу, Державним інспектором - головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Мостиському, Самбірському, Старосамбірському, Турківському районах ОСОБА_7, за участю провідного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Мостиському, Самбірському, Старосамбірському, Турківському районах ОСОБА_8 та у присутності спеціаліста по земельних питаннях Завязанцівської сільської ради ОСОБА_9 було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства за обєктом земельної ділянки.

За результатами обстеження земельної ділянки складено акт обстеження земельної ділянки від 16.08.2018 №724-ДК/251/АО/Ю/01/-18 та акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за обєктом-земельної ділянки від 16.08.2018 №724-ДК/614/АП/09/01/-18, якими встановлено, що ТзОВ «Агрокультура Мостиська» самовільно зайняло земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення, площею 6,5 га, яка знаходяться за межами населеного пункту Завязанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області шляхом засівання сої.

11.09.2018 Управлінням контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області директору ТзОВ «Агрокультура Мостиська» ОСОБА_3 винесено припис №724-ДК/0244Пр/03/01/-18 про усунення порушення вимог земельного законодавства в місячний термін.

11.09.2018 відповідачем винесено постанову №724-ДК/0244По/08/01/-18 про накладення адміністративного стягнення, якою встановлено, що ОСОБА_3, яка працює директором ТзОВ «Агрокультура Мостиська» порушено вимоги ст.ст. 125, 126, Земельного Кодексу України, а саме самовільно зайнято земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 6,5 га за межами населеного пункту Завязанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області шляхом засівання сої.

Копія постанови про накладення адміністративного стягнення вручена ОСОБА_3 наручно 11.09.2018.

Вважаючи оскаржувану постанову незаконною та винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права позивач звернулася до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надала суду жодного доказу, який би підтверджував виникнення у неї права на спірну земельну ділянку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до статті 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Пунктом «б» частини 1 статті 211 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Отже, обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку.

Відповідно до ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. За нормами ст. 125 цього Кодексу право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Частиною 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 2 статті 3 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме шино та їх обтяжень» визначено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 12, 32 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме шино та їх обтяжень» встановлено, що Державний реєстр прав містить записи про зареєстровані права на нерухоме майно, обєкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії. а також документи., формовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі доведення таких реєстраційних дій, відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом, а інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі прав, є відкритою, загальнодоступною та платною, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 144 ЗК України передбачено, що у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля складають протокол про порушення та видають особі, яка допустила порушення, вказівку про його усунення у 30-денний строк. Якщо особа, яка допустила порушення земельного законодавства, не виконала протягом зазначеного строку вказівки державного інспектора щодо припинення порушення земельного законодавства, державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля відповідно до закону накладають на таку особу адміністративне стягнення та повторно видають вказівку про припинення правопорушення чи усунення його наслідків у 30-денний строк.

У відповідності до статті 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Згідно з п. 1 статті 53-1 КУпАП самовільне зайняття земельної ділянки тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з матеріалами справи, факт самовільного зайняття директором ТзОВ «Агрокультура Мостиська» ОСОБА_5 земельної ділянки, шляхом засівання сої встановлено перевіркою, що проводилася головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель в Мостиському, Самбірському, Старосамбірському, Турківському районах ОСОБА_7, про що складено акт обстеження земельної ділянки від 16.08.2018 № 724-ДК/251/АО/Ю/01/-18 і акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за обєктом-земельної ділянки від 16.08.2018 № 724-ДК/614/АП/09/01/-18.

В той же час колегія суддів зауважує, що ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції позивачем не було надано доказів, які б підтверджували право на використання даної земельної ділянки.

Позивачем не надано жодних документів, що підтверджують правомірність користування вказаною земельною ділянкою, тому відповідачем обґрунтовано зроблено висновок про наявний факт самовільного зайняття позивачем земельної ділянки, у зв'язку з чим відповідач правомірно виніс постанову про накладення адміністративного стягнення.

Колегія суддів також враховує звернення голови Завязанцівської сільської ради ОСОБА_10 від 16.08.2018 №2-18-386 до Управління Держгеокадастру, з якого видно, що саме він наголошував на виявленні фактів самовільного зайняття ТзОВ «Агрокультура Мостиська» земельних ділянок, які не виділялись Товариству у користування.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Керуючись статтями 229, 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2018 року у справі №466/7763/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя ОСОБА_11
судді ОСОБА_12
ОСОБА_13