Справа № 638/13063/18
Суддя: Аркатова К. В.
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/70/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Соколенко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в Харківській області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії ЕАВ №569766 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 31.08.2018 року відповідачем винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. 31.08.2018 року близько 11 год. ОСОБА_1 прямуючи на автомобілі по ОСОБА_3 в напрямку пр..Науки на прохання ОСОБА_4 (яка є пенсіонером, інвалідом другої групи), якій потрібно було перенести з автомобіля позивача до офісу продукти харчування доволі значної ваги, здійснив короткотермінову зупинку на правому узбіччі ОСОБА_3 неподалік від будівлі офісу. У момент завершення вивантаження з автомобіля продуктів харчування до місця зупинки поліцейський патруль, яких повідомив, що позивач зупинився на пішохідному переході ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушив ПДР. Проте, ОСОБА_1 вважає, що не порушував ПДР, оскільки не зупинявся на пішохідному переході, а відстань зупинки від виїзду з прилеглої території працівниками поліції не замірювалась. Дані зазначені в постанові не відповідають фактичним обставинам, зокрема автомобіль позивача зупинився на узбіччі проїзної частини по ОСОБА_3, всупереч зазначеному пр..Науки, 27-Б. Крім того порушена процедура складення постанови.

В судове засіданні сторони не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялись вчасно та належним чином, представник позивача надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, відповідач причин нявки не повідомив, заяв, клопотань або відзиву суду не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Постановою від 31.08.2018 року серії ЕАВ №569766 винесеною інспектором роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції Харківської області молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП за порушення п. 15.9т, 19.г ПДР та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст. 122 КУпАП). У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення, а відтак суд не приймає до уваги посилання позивача щодо протиправності дій відповідача щодо складання оскаржуваної постанови безпосередньо на місці вчинення правопорушення в порушення вимог чинного законодавства України.

Разом з тим, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність подій адміністративного правопорушення. Наявність подій правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу Адміністративного Судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Позивач зазначає, що не порушував п. 15.9и, 15.9г Правил дорожнього руху України.

Жодного доказу (в т.ч. показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху чи інші будь-які докази) в обґрунтування правомірності винесення постанови серії ЕАВ №569766, що оскаржується відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Ухвалою суду від 26.10.2018 року провадження по справі відкрито та відповідачу запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження подати - письмовий відзив на позов разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень.

Слід також зауважити, що оскаржувана постанова не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення. З цього виходить, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб'єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов'язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАВ №569766 від 31.08.2018 скасуванню.

З урахуванням приписів ч.3 ст. 286 КАС України вимога позивача визнати дії відповідача протиправними задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 72, 77, 229, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 122, 126, 185, 222, 247, 251, 256, 258, 268 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора УПП в Харківській області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАВ №569766 від 31.08.2018 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч.1 ст.122 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий