Справа № 826/18883/14
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Земляної Г.В.

за участю секретаря судового засідання Цюпка Б.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2 та Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 05 листопада 2018 року (повний текст складено 05 листопада 2018 року) у справі за адміністративним позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Державна архітектурно-будівельна інспекції України звернулась до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_3, в якому просила зобов'язати відповідача знести за власний рахунок збудовану самочинно добудову до будинку АДРЕСА_1.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 18 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2015 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України касаційні скарги ОСОБА_2 та Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській задоволено частково, постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 18 червня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2015 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 05 листопада 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, третя особа - ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову, якою задовольнити адміністративний позов повністю. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що проведена відповідачем реконструкція житлового будинку не відповідає державним будівельним нормам, а тому вона підлягає знесенню за рішенням суду, з огляду на істотність відхилення самочинної добудови від проекту, істотність порушення будівельних норм і правил, суперечність самочинної добудови суспільним інтересам та порушення нею прав інших осіб, а проведення перебудови самочинної добудови є неможливим і особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення.

Позивач, Державна архітектурно-будівельна інспекція України, також подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, відповідно до якого позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що ним неодноразово вживались всі необхідні заходи до відповідача з метою усунення порушень вимог містобудівного законодавства, зокрема, проводились перевірки, видавались обов'язкові для виконання приписи про усунення порушень, однак відповідачем такі порушення усунуті не були, що було підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідач подала відзив на апеляційні скарги, в якому просила відмовити в їх задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, зазначаючи, що усунення порушень державних будівельних норм, стандартів і правил можливо шляхом перебудови спірного об'єкту нерухомості, проте відповідні приписи ДАБІ України не видавало та з таким позовом до суду не зверталось, крім того, відповідач наділений правом ввести в експлуатацію об'єкт будівництва збудований без дозволу на виконання будівельних робіт, що свідчить про недоцільність знесення об'єкту самочинного будівництва, а факт істотності допущених позивачем порушень будівельних норм, державних стандартів і правил при здійсненні добудови належними доказами не підтверджений.

Інспекція ДАБК Ірпінської міської ради Київської області подала до суду апеляційної інстанції письмові пояснення, в яких зазначила про наявність підстав вважати, що відповідач не збирається добровільно виконувати вимоги приписів містобудівного законодавства та державних будівельних норм, хоча очевидними та встановленим судом є факти порушення прав та інтересів ОСОБА_2

Третя особа, ОСОБА_5, відзив на апеляційні скарги не подавав. Жодні його письмові пояснення в матеріалах справи відсутні. В судовому засіданні підтримав позицію суду першої інстанції та заперечував проти апеляційних скарг.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, представників третьої особи - ОСОБА_2, третьої особи - ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 на праві власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 квітня 2002 року реєстровий №1-996 (а.с.34 т.3) належить 3/4 частин житлового будинку АДРЕСА_1, 1/4 частина вказаного будинку належить ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 листопада 2000 року АВО №231513 (а.с.12 т.1), що підтверджено, зокрема, технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 20 березня 2010 року реєстровий №3226 (а.с.43 т.1).

Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 26 лютого 2002 року №№52/5 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», ОСОБА_2 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у приватну власність передано земельну ділянку площею 0,0296 га.

Згідно з рішенням Ірпінської міської ради Київської області від 09 вересня 2004 року №864-25-XXIV «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» (а.с.16 т.1) ОСОБА_3 передано безкоштовно в приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд земельну ділянку площею 0,0294 га за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 21 липня 2011 року (а.с.101 т.1) належить земельна ділянка площею 0,0264 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1.

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області в листопаді 2009 року було проведено обстеження території зазначеного домоволодіння та встановлено, що на території даної садиби відповідачем самочинно розпочато реконструкцію своєї частини будинку з розширенням за рахунок добудови, чим порушено статтю 22 Закону України «Про основи містобудування» та статтю 29 Закону України «Про планування та забудову територій», що відображено в протоколі №307 по справі про адміністративне правопорушення від 02 грудня 2009 року (а.с.18 т.1), внаслідок чого ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності, про що винесено постанову від 02 грудня 2009 року № 3002 (а.с.22 т.1) по справі про адміністративне правопорушення, якою на відповідача накладено штраф у розмірі 170,00 грн. та видано припис № 92 від 02 грудня 2009 року (а.с.20 т.1) про призупинення будівельних робіт та усунення допущених порушень.

За наслідком проведення позапланової перевірки на об'єкті за адресою АДРЕСА_1 встановлено невиконання відповідачем вимог припису №92 від 02 грудня 2009 року - не зареєстровано дозвільний документ про початок виконання будівельних робіт по житловому будинку, внаслідок чого видано припис №837 від 06 вересня 2012 року (а.с.29 т.1) про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким вимагалось припинити виконання будівельних робіт та зареєструвати декларацію про початок виконання будівельних робіт.

За наслідком проведення перевірки дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил Інспекцією ДАБК у Київській області ДАБІ України складено акт від 06 листопада 2012 року (а.с.24 т.1), в якому зафіксовано, що будівельні роботи не проводяться, роботи про реконструкції частини індивідуального житлового будинку виконані, протягом 2012 року відповідач дозвіл на виконання будівельних робіт та сертифікат на об'єкт закінченого будівництвом не отримувала, декларація про виконання підготовчих будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації не реєструвалися, чим порушено ст.34, п.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», внаслідок чого складено протокол №112 про адміністративне правопорушення від 06 листопада 2012 року (а.с.26 т.1) та постанову №2697 по справі про адміністративне правопорушення від 23 листопада 2012 року (а.с.31 т.1), якою на відповідача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн.

У зв'язку з невиконанням відповідачем вимог приписів щодо усунення порушень у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, ДАБІ України звернулась до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що приведення 3/4 частини будинку по АДРЕСА_1 до технічного стану у відповідність до будівельних норм і правил можливо за умови виконання робіт, наведених у висновку судової будівельно-технічної експертизи ТОВ «Київське бюро судових експертиз та досліджень «Константа» від 09 вересня 2014 року №SE01/1405-51, при цьому позивачем доказів на підтвердження факту видання припису чи звернення до відповідача з вимогою/пропозицією щодо проведення відповідної перебудови суду надано не було, що свідчить про відсутність підстав для зобов'язання відповідача знести за власний рахунок збудовану самочинно добудову до будинку АДРЕСА_1.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Спірні відносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів, Законом України «Про архітектурну діяльність» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності і спрямований на формування сприятливого життєвого середовища, досягнення естетичної виразності, економічної доцільності і надійності будинків, споруд та їх комплексів.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про архітектурну діяльність» законодавство про архітектурну діяльність складається з Конституції України, законів України «Про основи містобудування», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Статтею 10 наведеного Закону передбачено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури, додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції, здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI).

Згідно з ч.1 ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Отже, лише внаслідок невиконання вимог, встановлених у приписі орган ДАБК звертається до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об'єкта, в той же час, таке знесення відбувається за умови, що перебудова такого об'єкта самочинного будівництва є неможливою.

Таким чином, суду повинні бути надані докази того, що будівельні роботи, виконані позивачем, суперечать суспільним інтересам або порушують права інших осіб, істотно порушують будівельні норми, а також докази неможливості перебудови такого об'єкту з метою усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб чи істотного порушення будівельних норм.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно з ч.7 наведеної статті у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Отже, ознаками самочинного будівництва є відсутність належного дозволу чи належно затвердженого проекту для будівництва; об'єкт нерухомого майна збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети у встановленому порядку; створення об'єкта з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Кожна із зазначених ознак є самостійною і достатньою для того, щоб визнати об'єкт нерухомого майно самочинним будівництвом.

В той же час, у випадку істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову і лише у разі неможливості такої перебудови або відмови особи, що здійснила (здійснює) будівництво, у проведенні перебудови, таке самочинне будівництво підлягає знесенню за рішенням суду.

В матеріалах справи наявні копії експертних висновків щодо істотності порушень будівельних норм, державних стандартів і правил при здійсненні відповідачем прибудови за адресою АДРЕСА_1.

У звіті про проведення технічного обстеження на відповідність будівельних конструкцій та інженерних мереж добудови з надбудовою до існуючого житлового будинку АДРЕСА_1. від 21 січня 2011 року (а.с.203 т.1), складеному ТОВ «Столичне бюро незалежних будівельних експертиз та технічного нагляду», наявний висновок: конструкції будівлі відповідають державним стандартам, будівельним нормам і правилам; конструкцій та елементів, які знаходяться в аварійному стані не виявлено. Добудова з надбудовою до існуючого житлового будинку кв.№2 виконана згідно проекту з додержанням будівельних норм та правил, пожежних та санітарних норм. Загальний стан добудови з надбудовою оцінюється як добрий. Потребує завершення будівельно-монтажних, спеціальних та оздоблювальних робіт. Руйнування будівельних конструкцій в житловому будинку кв.№1 не пов'язане з будівництвом добудови з надбудовою до існуючого житлового будинку кв.№2.

Відповідно до висновку №11257/10-15 судово-будівельної експертизи від 09 червня 2011 року (а.с.149 т.1) проведеною Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз частина схилу покрівлі даху 3/4 частин житлового будинку АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3, спрямована на покрівлю 1/4 частини будинку ОСОБА_2 від 5 см до 35 см, що не відповідає вимогам пунктів 1.2 та 1.3 ДБН В.2.6-14-97 та пункту 2.7 ДБН А.2.2-3-2004. На момент обстеження 1/4 частини зазначеного будинку, яка належить ОСОБА_2, має місце деформація (пошкодження) елементів конструкцій - руйнування покрівлі у вигляді послаблення кріплення азбестоцементних листів до обрешітки, просвіти в окремих місцях, відколи, тріщини та сколи, а за відсутності скління та часткового протікання даху - руйнування підшивної стелі, стін, пологим. Покрівля даху другого поверху 3/4 частин будинку співвласниці ОСОБА_3 має ламану форму, а схил даху в частині спрямований на покрівлі 1/4 частини житлового будинку ОСОБА_2, однак визначити чи знаходиться у причинному зв'язку виконані будівельні роботи по добудові з надбудовою деформації елементів будівельних конструкцій і внаслідок яких саме факторів виникли дані недоліки не вбачається за можливе. Технічний стан конструктивних елементів і опоряджувальних покриттів ? частини є незадовільним - експлуатація можлива після проведення ремонту. Встановити точну причину виникнення пошкоджень не вбачається можливим. Експлуатація ? частини житлового будинку за своїм функціональним призначенням, можлива лише при умові проведення її ремонту.

Згідно з висновком за результатами обстеження і оцінки технічного стану приватного житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 від 11 липня 2011 року (а.с.173 т.1) проведеним ДП «Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій» загальний технічний стан прибудови з надбудовою до існуючого житлового будинку (кв.№2) - задовільний. Будинок потребує завершення будівельно-монтажних, оздоблювальних, спеціальних робіт та опорядження території. Для можливості подальшої експлуатації частини будинку (кв.№1) необхідно найближчим часом провести роботи: розчищення території вздовж бокового фасаду будинку; ремонт або заміна покрівлі; засклення віконних прорізів і фільонок дверей. Якщо відновлювальні заходи не будуть виконані, то технічний стан частини будівлі погіршиться, що може призвести до руйнування з можливими негативними наслідками.

В рамках розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи - Виконавчий комітет Ірпінської міської ради, Державна інспекція сільського господарства у Київській області, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області, Головне управління ДСНС України у Київській області про усунення перешкод у користуванні майном і стягнення моральної шкоди ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 05 червня 2012 року призначено судову будівельно-технічну експертизу, в результаті чого ТОВ НТЦ «Будівельна експертиза» складено висновок №19 Судової будівельно-технічної експертизи від 22 листопада 2012 року (а.с.35 т.1), згідно з яким найбільш вагомою невідповідністю вимогам будівельних норм, допущених ОСОБА_3 при новому будівництві своєї квартири є самочинне видалення стіни між приміщеннями 1-1 і 1-2, яка служила для зв'язування повздовжніх стін у первісному будинку, забезпечувала йому необхідну просторову жорсткість, була опорою для тримальних дерев'яних балок горищного перекриття над приміщенням 1-2 квартири №1, а також була власністю ОСОБА_2 Крім того, при проведенні нового будівництва допущені наступні відхилення від вимог будівельних норм: замість мінімально можливого нормативного восьмиметрового протипожежного розриву між новобудовою будинку, що досліджується, і будинком, розташованим від нього на схід, фактичний розрив дорівнює менше 6 м; не виконується умова перевищення розмірів протипожежної стіни хоча б на 0,3-0,6 м за межі контуру даху над квартирою № 1; покрівля нової будови має карнизні звіси в бік існуючої покрівлі даху над квартирою № 1; примикання суміжних стін нової будівлі з дахом над квартирою № 1 виконані без захисних фартухів; у проекті вікно суміжної стіни (ділянка 1) не замарковане як протипожежне, внаслідок чого не виконано заходи обмеження поширення вогню між частинами будівлі; на ділянці № 3 суміжної стіни у вузлі примикання до нею даху над квартирою № 1 підкладені два листи сталеві оцинковані, які не спаяні між собою. Крізь негерметичний стик між листами атмосферні опади протікають на горище перекриття квартири № 1, руйнуючи його. У цьому вузлі відсутня, передбачена в проекті ринва. Водовідведення опадів належним чином не організоване; в місцях примикання стін надбудови і перевищення їх висоти над дахом квартири № 1 буде накопичуватися додаткове снігове навантаження, на яке в початковому варіанті трибальної конструкції даху не були розраховані. Суміжна ділянка стіни другого поверху надбудови на другому поверсі зміщена на 310 мм від нової стіни першого поверху, яка розділяє приміщення 1-2 квартири № 1 від нової будівлі. Несучі дерев'яні балки горищного перекриття над приміщенням 1-2 квартири № 1 мають лише одну опору. Друга опора цих конструкцій була ліквідована (обрізана) при видалення пожежної стіни будинку, яка розмежовувала приміщення 1-1 і 1-2, на момент обстеження ці конструкції підтримуються дошками підшиття. Технічний стан конструкції квартири №1 досліджуваного будинку є аварійний, конструкції уражені грибками і пліснявою, що призвело до неможливого використання цієї частини будинку (квартира №1) за призначенням, проводити ремонтно-реставраційні роботи в цій частині будинку недоцільно і технічно неможливо, в майбутньому її необхідно розібрати. В зв'язку з чим поставлені технічні питання щодо реконструкції нової збудованої частини будинку відпадають.

В той же час, Ірпінський міський суд Київської області у своєму рішенні від 04 грудня 2014 року у справі №367/444/14-ц (а.с.192 т.2) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи - Виконавчий комітет Ірпінської міської ради, Державна інспекція сільського господарства у Київській області, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області, Головне управління ДСНС України у Київській області про усунення перешкод у користуванні майном і стягнення моральної шкоди, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2, не прийняв до уваги висновок судової будівельно-технічної експертизи ТОВ «Науково-технічний центр «Будівельна експертиза» від 22 листопада 2012 №19, оскільки під час проведення судової будівельно-технічної експертизи згідно ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 05 червня 2012 року відбулися істотні порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

За наслідками апеляційного оскарження вказаного рішення суду ухвалою Апеляційного суду Київської області від 25 березня 2015 року (а.с.199 т.2) апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення Ірпінського міського суду Київської області від 04 грудня 2014 року залишено без змін.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, беручи до уваги, що судовим рішенням, яке набрало законної сили встановлено істотні порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи при підготовці висновку судової будівельно-технічної експертизи ТОВ «Науково-технічний центр «Будівельна експертиза» від 22 листопада 2012 №19, яка проводилась в рамках зазначеної справи, колегія суддів вважає за необхідне також не брати до уваги зазначений висновок при розгляді даної справи.

В той же час, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № SE01/1405-51 від 09 вересня 2014 року (а.с.102 т.2), проведеної Київським бюро судових експертиз та досліджень «Константа», Збудовані ОСОБА_3 надбудови та прибудови за адресою АДРЕСА_1 відповідають проекту і вимогам ЖБН, включаючи протипожежні і санітарні норми при будівництві будинку. Технічний стан конструктивних елементів і внутрішнього опорядження новозбудованої частини будинку по АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3, є добрий, при якому експлуатація елементів будівлі та будинку можлива. Для приведення 3/4 частини будинку по АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3, до технічного стану у відповідність до будівельних норм і правил необхідно виконати роботи по відведенню води з покрівлі і захисту приміщень 1-го поверху і нижньої частини стін мансарди від замокання, облаштувати примикання старого даху до надбудованих стін. Згідно п.3.37 ДБН В.2.6-14-97 виконати примикання покрівлі до стін із захисними фартухами із оцинкованої покрівельної сталі. Верхня частина захисного фартуха повинна бути прикріплена до стін і загерметизована, а нижня (вдовж ухилу) повинна перекривати не менше однієї хвилі шиферу. По схилу покрівлі фартух повинен мати напуск не менше 100 мм. В приміщеннях необхідно виконати сходи на 2-й поверх, опоряджувальні роботи в тому числі становлення дверей, штукатурні роботи, підшивку стель, влаштування конструкцій підлог, внутрішні інженерні мережі.

Крім того, у вказаному висновку також зазначено, що саме довготривала експлуатація ? частини житлового будинку без проведення в ній поточного та капітального ремонтів та перевищення граничного строку ефективної експлуатації конструктивних елементів та оздоблювальних покриттів призвела до необхідності їх ремонту або заміни.

Таким чином, наявними в матеріалах справи копіями висновків експертиз та результатів і звітів обстежень житлового будинку по АДРЕСА_1 разом з прибудовою з надбудовою встановлено можливість проведення належної відповідачу на праві власності ? частини будинку до технічного стану у відповідність до будівельних норм, державних стандартів і правил шляхом виконання окремих робіт, тобто здійснивши відповідну перебудову, без необхідності знесення самочинної добудови. В той же час, судом також встановлено, що приведення ? частини житлового будинку по АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 відбулось за обставин, які не залежали від відповідача, а саме внаслідок саме довготривалої експлуатації цієї частини будинку без проведення в ній поточного та капітального ремонтів та перевищення граничного строку ефективної експлуатації конструктивних елементів та оздоблювальних покриттів, а не внаслідок проведеної відповідачем будівельних робіт у своїй частині будинку.

Наведені обставини в повному обсязі спростовують посилання апелянтів на істотність допущених відповідачем порушень будівельних норм, державних стандартів і правил при здійсненні добудови до АДРЕСА_1.

Жодних доказів на спростування можливості проведення перебудови частини будинку відповідача для приведення її у відповідність до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами суду надано не було.

Щодо посилань апелянтів на невчинення відповідачем дій з метою усунення виявлених порушень та виконання вимог приписів колегія суддів зазначає, що позивачем подавались декларація про готовність об'єкта до експлуатації від 02 жовтня 2012 року (а.с.208 т.2), повідомлення про початок виконання будівельних робіт, на які вимагається дозвіл від 02 жовтня 2012 року (а.с.210 т.2 зворот), зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт / про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт за №КС25 від 24 березня 2016 року (а.с.59 т.4), декларацію про готовність до експлуатації об'єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта від 22 квітня 2016 року №КС52 (а.с.57 т.4).

Однак, реєстрація Інспекцією ДАБК Ірпінської ради Київської області декларації №КС52 про готовність об'єкта до експлуатації, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 була скасована постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2016 року у справі №810/2593/16 за позовом ОСОБА_2 до Інспекції ДАБК Ірпінської міської ради Київської області.

Таким чином, твердження апелянтів щодо відсутності з боку відповідача жодних дій з метою припинення порушень вимог містобудівного законодавства є безпідставними та спростовані матеріалами справи.

В той же час жодних доказів на підтвердження видання інших приписів або звернень до відповідача з вимогою/пропозицією щодо здійснення перебудови 3/4 частини будинку по АДРЕСА_1 та відмови позивача здійснити відповідну перебудову матеріали справи не містять.

В суді першої та апеляційної інстанції сторони не просили суд призначити комплексу будівельно-технічну експертизу.

Колегія суддів звертає увагу на те, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою, яка передбачена законом, і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений у постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №810/5680/15, який в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, суд апеляційної інстанції доходить висновку щодо відсутності істотних порушень відповідачем будівельних норм, державних стандартів і правил при здійсненні добудови до АДРЕСА_1 та можливості проведення перебудови частини будинку відповідача для приведення її у відповідність до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, а тому беручи до уваги не вчинення позивачем заходів щодо спонукання відповідача для здійснення відповідної перебудови, як то видача відповідного припису або звернення до суду із позовом про перебудову об'єкта будівництва, а застосування крайнього заходу - знесення самочинного будівництва, з огляду на намагання відповідача усунути порушення вимог містобудівного законодавства, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про знесення відповідачем за власний рахунок збудованої самочинно добудови до будинку АДРЕСА_1.

Колегія суддів відхиляє посилання представника ДАБІ України на можливість суду вийти за межі позовних вимог та задовольнити позов частково шляхом зобов'язання відповідача здійснити перебудову вказаного об'єкта будівництва, оскільки у розумінні ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог виключно, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, а не для усунення невідповідностей, допущених суб'єктом владних повноважень при виконанні ними своїх владних, управлінських функцій у спірних правовідносинах.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Державної архітектурно-будівельної інспекції України - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 05 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 25 березня 2019 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

Г.В.Земляна