Справа № 420/5417/18
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/5417/18
Головуючий в 1 інстанції: Марин П. П.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шляхтицького О.І.,

суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій щодо обмеження призначеної пенсії та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУПФУ) щодо обмеження призначеної та виплачуваної пенсії по інвалідності (з урахуванням надбавок, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) максимальним розміром та зобов'язати ГУПФУ здійснювати виплату призначеної пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) без обмеження її максимальним розміром, а також провести доплату різниці в пенсії між максимально нарахованими та фактично виплаченими розмірами з дня призначення пенсії по інвалідності по день фактичного проведення доплати.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що загальний розмір пенсії позивача має складати 16934,05 грн., проте відповідач, безпідставно обмежив розмір виплачуваної позивачу пенсії 10 прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, і здійснював виплату пенсії позивача з 02 липня 2018 року (з дня призначення пенсії по інвалідності) в сумі 14350,00 грн. На переконання позивача таке обмеження відповідачем пенсії позивача максимальним розміром є протиправним, не відповідає нормам Конституції України та порушує право позивача на належний рівень пенсійного забезпечення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року позовні вимоги було задоволено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ГУПФУ подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить його скасувати та відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Обставини справи.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивачу з 15 травня 2018 року призначена пенсія за вислугу років, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про призначення пенсії (а.с.7). При обчисленні пенсії позивачу враховано наступні складові грошового забезпечення: посадовий оклад (6110,00 грн.), оклад за військове звання (1480,00 грн.), процентна надбавка з вислугу років 45%(3712,50 грн.), середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці в тому числі: робота з таємними виробами, носіями, док.15% 15%,надбавка за специфічні умови проходження служби 10%, премія 27% всього 14851,25 грн., в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 14851,25 грн. Основний розмір пенсії: 62% грошового забезпечення (9207,78 грн.), а також підвищення та надбавки до пенсії, а саме: учасник АТО учасник бойових дій (363,00грн), учасник бойових дій (40,00 грн.). Загальний розмір пенсії з надбавками позивача склав 9610,78 грн.

ОСОБА_2 є особою з інвалідністю, що підтверджується наявним в матеріалах справи довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 02.07.2018 року серія 12 ААА (а.с.9) та посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.10).

ГУПФУ з 01.07.2018 року здійснено перерахунок пенсії позивачу у зв'язку з переходом на інший вид пенсії, а саме пенсії по інвалідності. Відповідно до перерахунку пенсії позивачу (а.с.8), підсумок пенсії з надбавками становить 16934,05 грн., а з урахування максимального розміру пенсії - 14350,00 грн..

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що положення частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зі змінами, щодо встановлення максимального розміру пенсії не більше десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, та щодо встановлення максимального розміру пенсії тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, не більше 10740 гривень, - втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 20 грудня 2016 року. Також було зазначено, що пунктом 2 розділу 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» передбачено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01 січня 2016 року.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції помилковими і такими, що не відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України та Законам України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Відповідно до частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон) (в редакції станом на 13 листопада 2016 року) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 № 1774-VIII (набув чинності 01 січня 2017 року) у частині 7 статті 43 Закону слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Разом з тим, рішенням Конституційного суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону зі змінами, зокрема, частина 7 статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до положень статті 152 Конституції України, закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що положення частини 7 статті 43 Закону щодо встановлення максимального розміру пенсії не більше десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність щодо встановлення максимального розміру пенсії тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, не більше 10740 гривень, - втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного Рішення, тобто з 20 грудня 2016 року, а тому з цієї дати не підлягають застосуванню.

Доводи відповідача з приводу того, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 № 1774-VIII, який у частині 7 статті 43 Закону слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінив словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року» підлягає застосуванню незважаючи на рішення Конституційного суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 оскільки набув чинності 01 січня 2017 року, тобто після винесення вказаного рішення КСУ 20 грудня 2016 року, колегія суддів не приймає до уваги з оглядку на таке.

Вказаний закон від 06 грудня 2016 № 1774-VIII вніс зміни до положень Закону, які станом на момент такого внесення фактично вже не існували, як правові норми, що підлягають до застосування, а тому не можуть вважатись такими, що встановлюють, змінюють чи припиняють будь-які правовідносини. Колегія суддів зазначає, що така правова колізія виникла виключно з огляду на хронологію винесення рішення Конституційного суду України № 7-рп/2016, яке було прийнято - 20 грудня 2016 року, тобто після прийняття 06 грудня 2016 року закону України № 1774-VIII, яким вносились відповідні зміни до частини 7 статті 43 Закону, однак до набрання чинності таким законом України № 1774-VIII - 01 січня 2017 року. Суд зазначає, що вказані процеси щодо внесення змін до Закону та винесення Конституційним судом України рішення № 7-рп/2016 відбувались паралельно та не узгоджено один з одним, що, водночас, не відміняє неможливість застосування частини 7 статті 43 Закону в даних спірних правовідносинах.

Разом з тим положеннями частини 1 статті 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи № 3668-VI від 08 липня 2011 року (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Податкового кодексу України, Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати 10740 гривень.

Колегія суддів зазначає, що вказані положення Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи № 3668-VI від 08 липня 2011 року є окремими нормами права, які повинні застосовуватись поряд з іншими законодавчими актами, що регулюють спірні правовідносини, зокрема, Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, є чинними та такими, що не відповідають Конституції України не визнавались.

Крім того, Перехідними положеннями Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи № 3668-VI від 08 липня 2011 року передбачено, що цей Закон набирає чинності з 1 жовтня 2011 року, крім абзацу одинадцятого підпункту 11 та абзацу сто тридцять восьмого підпункту 17 пункту 6 розділу II цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2012 року.

Обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Отже, враховуючи, що позивачу, як призначення пенсії вперше, так перехід в рамках Закону на пенсію по інвалідності, відбулись в 2018 році, тобто після набрання чинності вищевказаним законом, колегія суддів приходить до висновку, що обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, поширюється на позивача.

Наведені висновки також узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 03 квітня 2018 року справа №361/4922/17.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновків щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а тому, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 317 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким адміністративний позов слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - задовольнити, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року - скасувати.

Прийняти по справі постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій щодо обмеження призначеної пенсії та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Потапчук В.О. Семенюк Г.В.