Справа № 810/4025/18
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/4025/18 Суддя (судді) першої інстанції: Терлецька О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Харитонова Х.Б., за участі представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Держпраці у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 у справі за адміністративним позовом Фізичної - особи підприємця ОСОБА_4 до Начальника Головного Управління Держпраці у Київській області про визнання протиправним та скасування припису, -

В С Т А Н О В И В :

03.08.2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Управління Держпраці у Київській області про визнання протиправними та скасування припису Головного управління Держпраці у Київській області про усунення виявлених порушень від 11.07.2018 №КВ796/55/АВ/П та постанови Головного Управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 24.07.2018 №КВ796/55/АВ/ТД/ФС-311.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем безпідставно прийнято спірний припис та спірну постанову, оскільки факту допущення позивачем до роботи іншої фізичної особи без належного оформлення трудових відносин не було, такий висновок відповідача спростовується належними та допустимими доказами.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 р. позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірність спірних рішень.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 р., як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що спірний припис та спірну постанову прийнято правомірно внаслідок встановлення порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити. Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, підтримавши висновки суду першої інстанції.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, пояснення представників сторін, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до направлення на проведення інспекційного відвідування №796, інспектором праці (головним державним інспектором) відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління з питань праці Головного управління Держпраці у Київській області ОСОБА_5 (службове посвідчення №55) у період з 10.07.2018 по 11.07.2018 проведено інспекційне відвідування Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 з питання додержання законодавства про працю неоформлених трудових відносин.

За результатами інспекційного відвідування позивача складено акт від 11.07.2018 № КВ796/55/АВ про порушення ФОП ОСОБА_4 ч.3 ст.24 КЗпП України та Постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015р. №413 "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу", зокрема:

1) допуск до роботи працівника без укладення трудового договору;

2) допуск до роботи працівника без повідомлення територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку підприємця, як платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, про прийняття працівника на роботу.

До акту перевірки від 11.07.2018р.№ КВ796/55/АВ долучені письмові пояснення ОСОБА_6 від 10.07.2017р.; письмові пояснення ФОП ОСОБА_4 від 10.07.2018р.

Відповідач дійшов до таких висновків вважаючи, що ОСОБА_6 виконувала роботу продавця, відпускаючи в момент прибуття інспектора товар покупцеві, при цьому здійснюючи розрахунок за даний товар.

11.07.2018 інспектором праці головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування інвалідів, з питань дитячої праці та інших нормативно-правових актів ОСОБА_5 (службове посвідчення №55) виданий припис від 11.07.2018 р. №КВ796/55/АВ/П, відповідно до якого вимагається усунути порушення вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України. У строк до 11.08.2018 письмово інформувати про виконання вимог припису Головне управління Держпраці у Київській області.

11.07.2018 інспектором праці ОСОБА_5 (службове посвідчення НОМЕР_1) складено Протокол про адміністративне правопорушення за № КВ796/55/АВ/П/ПТ, передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП.

16.07.2018 Головним управлінням Держпраці у Київській області направлено повідомлення позивачу про розгляд справи за ст. 265 Кодексу законів про працю України та запрошено з'явитися до ГУ Держпраці у Київській області 24.07.2018.

24.07.2018 на підставі акту інспекційного відвідування від 10.07.2018 №КВ796/55/АВ, відповідачем прийнято постанову №КВ796/55/АВ/ТД/ФС-311, якою позивача притягнуто до відповідальності, передбаченою абз. 2 ч.2 ст. 265 КЗпП України - накладено штраф в розмірі 111 690 (сто одинадцять тисяч шістсот дев'яносто) гривень.

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (надалі Закон № 877) визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Статтею 1 Закону № 877 визначені терміни, зокрема:

державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища

заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Відповідно до ч.4,5 ст.2 Закону № 877 заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації. Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов'язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Частиною 3 ст.6 цього Закону визначено, що суб'єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю). Зокрема, у абз.1 та 2 ст.11 вказаного Закону суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов'язаний: допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом.

Статтею 10 Закону №877 передбачені права суб'єкта господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), в тому числі, перевіряти наявність у посадових осіб органу державного нагляду (контролю) службового посвідчення та посвідчення (направлення) і одержувати копію посвідчення (направлення) на проведення планового або позапланового заходу; не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо: державний нагляд (контроль) здійснюється з порушенням передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких заходів; посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону; суб'єкт господарювання не одержав повідомлення про здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) в порядку, передбаченому цим Законом; посадова особа органу державного нагляду (контролю) не внесла запис про здійснення заходу державного нагляду (контролю) до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) (за наявності такого журналу в суб'єкта господарювання); тривалість планового заходу державного нагляду (контролю) або сумарна тривалість таких заходів протягом року перевищує граничну тривалість, встановлену частиною п'ятою статті 5 цього Закону, або тривалість позапланового заходу державного нагляду (контролю) перевищує граничну тривалість, встановлену частиною четвертою статті 6 цього Закону; орган державного нагляду (контролю) здійснює повторний позаплановий захід державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю); органом державного нагляду (контролю) не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб-сайті уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику; у передбачених законом випадках посадові особи не надали копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики з питань державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, або відповідного державного колегіального органу на здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю); (…) оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії органів державного нагляду (контролю) та їх посадових осіб.

Положення про Державну службу України з питань праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96(далі - Положення №96).

Згідно з п.1 Положення №96 Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно п. 7 Положення №96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з Положенням про Управління Держпраці, затвердженого наказом Держпраці від 22.06.2017 №75 Управління Держпраці у Киівській області є територіальним органом Державної служби з питань праці та відповідно їй підпорядковується.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (надалі - Порядок №295).

Пунктом 2 Порядку №295 встановлено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до підп.6 п.5 Порядку №295 інспекційні відвідування проводяться зокрема за інформацією Пенсійного фонду України та його територіальних органів про: роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної; роботодавців, у яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу; роботодавців, у яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків; працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; роботодавців, у яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці (відпустка без збереження заробітної плати без дотримання вимог Кодексу Законів про працю України та Закону України «Про відпустки»); роботодавців, у яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації; роботодавців, у яких 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів; роботодавців з чисельністю 20 і більше працівників, у яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників.

Згідно з п.6 цього Порядку № 295 під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування інспектор праці, якщо тільки він не вважатиме, що це завдасть шкоди інспекційному відвідуванню або невиїзному інспектуванню, може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування чи невиїзного інспектування, від об'єкта відвідування, державних органів, а також шляхом проведення аналізу наявної (загальнодоступної) інформації про стан додержання законодавства про працю.

Документи, отримані під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, що містять інформацію про порушення об'єктом відвідування вимог законодавства про працю, долучаються до матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

На підставі пунктів 19-20 Порядку №295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Частиною 3 ст.24 КЗпП встановлено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Абзацем 2 ч.2 ст.265 КЗпП встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є фізичною особою-підприємцем, яка здійснює підприємницьку діяльність в магазині, що знаходиться в торговельно-розважальному комплексі за адресою: АДРЕСА_1.

З 10.07.2018 по 11.07.2-18 року відповідачем проведено перевірку та складено акт від 11.07.2018 № КВ796/55/АВ та протокол КВ796/55/АВ/П/ПТ, яким зафіксовано, що 10.07.2018 р. за місцезнаходженням підприємця за адресою: АДРЕСА_1 виявлено громадянку ОСОБА_6, яка працює продавцем без оформлення трудових відносин.

Під час перевірки перевіряючим були відібрані пояснення ОСОБА_6, що були долучені до акту інспекційного відвідування від 11.07.2018 № КВ796/55/АВ, відповідно до яких ОСОБА_6 повідомляла інспектора про те, що магазин не працює і вона також не працює у вказаному місці, а зайшла до родички (позивача) щоб віддати ключі від гаража її чоловіка. А також, ОСОБА_6 повідомила інспектора, що ОСОБА_4 попросила побути в магазині деякий час, бо в неї зламався навісний замок від двері відділу, а тому ОСОБА_4 направилась в магазин чи майстерню.

Враховуючи вищенаведені норми закону, та обставини, що встановлені та підтверджені відповідними доказами, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем не доведено правомірність спірних рішень, оскільки перебування ОСОБА_6 у приміщенні магазину не підтверджує факт виконання ОСОБА_6 обов'язків продавця. Перевіряючими під час перевірки не зафіксовано і в акті не зазначено, що ОСОБА_6 виконувала функції продавця, зокрема здійснювала продаж товарів, тощо.

Стаття 77 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Колегія суддів не приймає до уваги всі наведені доводи апелянта, що факт порушення позивачем вимог трудового законодавства підтверджується поясненнями ОСОБА_6, оскільки зі змісту пояснень вказаної особи вбачається, що ОСОБА_4 була відсутня деякий час, а в приміщенні на цей час просто знаходилася родичка ОСОБА_6 Апелянт не надав будь-яких переконливих доказів на підтвердження виконання ОСОБА_6 функцій продавця.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що всі аргументи апелянта не заслуговують уваги, оскільки вони не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для її скасування.

Повний текст постанови складено 25.03.2019 року.

Керуючись статтями 308, 309, 310, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 у справі за адміністративним позовом Фізичної - особи підприємця ОСОБА_4 до Начальника Головного Управління Держпраці у Київській області про визнання протиправним та скасування припису - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель