Справа № 520/2082/19
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

28 березня 2019 р. № 520/2082/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бадюкова Ю.В., розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань" до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань" (далі по тексту позивач, товариство) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі по тексту відповідач, Управління), в якому просить суд:

- зобов'язати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області закінчити виконавчі провадження: №№ АСВП: 49664326; 49013236; 49009862; 48440272; 48440202; 48313364; 48231547; 47936897; 47755723; 47624580; 47571868; 46958044; 46623085; 46250677; 46162259; 44952209;

- скасувати Постанову Відповідача від 15.01.2019 р. про арешт коштів боржника в межах Зведеного виконавчого провадження (ЗВП) № 54031277 на загальну суму 500480,52 грн. (п'ятсот тисяч чотириста вісімдесят гривень 52 коп.). ;

- скасувати постанови Відповідача:

- про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.02.2015 р. (на все майно в межах суми стягнення - 21512.36 грн.);

- про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.04.2015 р. (на автотранспортні засоби боржника, згідно переліку);

- про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.10.2015 р. (на автотранспортні засоби боржника, згідно переліку, в межах суми заборгованості - 12486.14 грн.);

- про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.01.2016 р. (технологічне обладнання газової котельної с 2 спареними котлами «Колви 3000Р»; будівля газової котельної літ. Ж-1 загальною площею 206,7 кв.м.: будівля гаража літ. Е-2, загальною площею 611.4 кв.м., розташовані за адресою: 61054, м. Харків, вул. Ак. Павлова, 271 - у межах суми звернення стягнення 2354840.12 грн.);

- про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.01.2016 р. (на все майно за винятком переліку - у межах суми звернення стягнення 26150728.02 грн.);

- про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.08.2016 р. (у межах суми боргу - 12486.14 грн.);

- про накладення арешту на все майно боржника від 14.02.2017 р. (у межах суми заборгованості 8541757.00 грн.);

- про арешт майна боржника від 12.07.2017 р. (на все майно у межах суми стягнення 9411974.36 грн., окрім вантажно-пасажирського автомобіля ГА332212, 2001 р. випуску, держ. номерн., знак НОМЕР_1, білого кольору, об'єм двигуна (см) У-2900, шасі № 1406. кузов № НОМЕР_2).

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що на виконанні Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в межах Зведеного виконавчого провадження ЗВП № 54031277 перебуває 16 (шістнадцять) виконавчих проваджень, дата відкриття яких перевищує встановлений ст. 257Цивільного кодексу України загальний строк позовної давності (3 роки).

Виконавчі провадження було відкрито під час дії редакції Закону «Про виконавче провадження», яка містила норму щодо граничного строку здійснення виконавчого провадження.

Зазначив, що фактично станом на сьогодні внаслідок формального скасування норми щодо строку здійснення виконавчого провадження та бездіяльності Відповідача підприємницька діяльність Позивача перебуває під постійною загрозою внаслідок арешту рахунків та майна. Протягом 2014 - 2018 рр. позивач не чинив ніякої протидії відповідачу у здійсненні покладених на нього законом повноважень.

Безперервне здійснення виконавчого провадження, на думку позивача, суперечить статті 2 діючої редакції Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої, виконавче провадження здійснюється з дотриманням розумності строків виконавчого провадження.

В судове засідання представник позивача через неявку представника відповідача подав заяву про розгляд справи без його участі, просили суд позов задовольнити з підстав та мотивів, зазначених в уточненій позовній заяві.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2019 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені.

Відповідач надав до суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі через високу зайнятість відповідача та його представників, при цьому не виконавши вимоги ухвали суду від 21.03.2019 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі, заяв та клопотань про продовження встановлених судом процесуальних строків надання відзиву та доказів, відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАСУ у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень статті 229 КАС України.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч.4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Як передбачено приписами ч.3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016, № 1404-VIII, який набрав чинності 05.10.2016 року (далі по тексту Закон № 1404) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч. 1 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Спірні правовідносини склались з приводу бездіяльності державного виконавця, а відтак при розв'язанні спору слід виходити з положень Закону України Про виконавче провадження, згідно з ст. 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що на виконанні Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в межах Зведеного виконавчого провадження ЗВП № 54031277 перебуває 16 (шістнадцять) виконавчих проваджень: №№ 49664326 дата відкриття 16.12.2015 р.; 49013236 - дата відкриття 16.10.2015 р. ; 49009862 - дата відкриття 16.10.2015 р.; 48440272- дата відкриття 12.08.2015 р.; 48440202- дата відкриття 12.08.2015 р.; 48313364- дата відкриття 27.07.2015 р.; 48231547- дата відкриття 23.07.2015 р.; 47936897- дата відкриття 22.06.2015 р.; 47755723- дата відкриття 19.05.2015 р.; 47624580- дата відкриття 11.05.2015 р.; 47571868- дата відкриття 14.05.2015 р.; 46958044- дата відкриття 18.03.2015 р.; 46623085- дата відкриття 19.02.2015 р.; 46467489- дата відкриття 09.02.2015 р.; 46250677- дата відкриття 28.01.2015 р.; 46162259- дата відкриття 21.01.2015 р.; 44952209- дата відкриття 01.10.2014 р.

В межах означених виконавчих проваджень державними виконавцями були винесені зокрема, такі постанови:

- про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.02.2015 р. (на все майно в межах суми стягнення - 21512.36 грн.);

- про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.04.2015 р. (на автотранспортні засоби боржника, згідно переліку);

- про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.10.2015 р. (на автотранспортні засоби боржника, згідно переліку, в межах суми заборгованості - 12486.14 грн.);

- про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.01.2016 р. (технологічне обладнання газової котельної с 2 спареними котлами «Колви 3000Р»; будівля газової котельної літ. Ж-1 загальною площею 206,7 кв.м.: будівля гаража літ. Е-2, загальною площею 611.4 кв.м., розташовані за адресою: 61054, м. Харків, вул. Ак. Павлова, 271 - у межах суми звернення стягнення 2354840.12 грн.);

- про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.01.2016 р. (на все майно за винятком переліку - у межах суми звернення стягнення 26150728.02 грн.);

- про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.08.2016 р. (у межах суми боргу - 12486.14 грн.);

- про накладення арешту на все майно боржника від 14.02.2017 р. (у межах суми заборгованості 8541757.00 гри.);

- про арешт майна боржника від 12.07.2017 р. (на все майно у межах суми стягнення 9411974.36 грн., окрім вантажно-пасажирського автомобіля ГА332212, 2001 р. випуску, держ. номерн., знак НОМЕР_1, білого кольору, об'єм двигуна (см) У-2900, шасі № 1406. кузов № НОМЕР_2).

15.01.2019 р. головним державним виконавцем ВДВС Управління ДВС ГТУЮ в Харківській області Барсегяном А.О. винесено постанову про арешт коштів боржника в межах Зведеного виконавчого провадження (ЗВП) № 54031277 на загальну суму 500480,52 грн. (п'ятсот тисяч чотириста вісімдесят гривень 52 коп.).

06.11.2018 р. р. позивач звернувся до відповідача із відповідною Заявою про закінчення виконавчого провадження (вих. № 05/982 від 06.11.2018 р.).

12.11.2018 року р. відповідач надав позивачу лист-відповідь (вих. № 54031277/ДВ-2 від 08.11.2018 р. вх. № 452 від 12.11.2018 р.), яким відмовив у задоволенні заяви позивача.

Розвязуючи спір по суті суд відзначає, що спірні правовідносини на час їх виникнення були врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999, № 606-XIV, який втратив чинність 05.01.2017 року (далі по тексту Закон № 606), частиною 1 статті 6 якого було встановлено обов'язок державного виконавця використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, зокрема, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 11 Закону № 606).

Згідно приписів ч. 2 ст. 25 Закону № 606 державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно статті 27 Закону № 606 у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У разі якщо при відкритті виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на майно та кошти боржника, боржник за погодженням з державним виконавцем має право у строк до початку примусового виконання рішення реалізувати належне йому майно чи передати кошти в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець цього майна повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби у строк до початку примусового виконання рішення. Після внесення покупцем коштів арешт з проданого майна боржника знімається за постановою державного виконавця.

У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Заходами примусового виконання рішень встановлені приписами ст. 32 Закону № 606, якими є:

1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Частиною 2 статті 30 Закону № 606 встановлено, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Відповідачем до матеріалів справи не надано належних та допустимих, достатніх та достовірних доказів в розумінні приписів ст. ст. 73-76 КАСУ здійснення примусового виконання судових рішень та вжиття відповідних заходів з їх виконання за відкритими виконавчими провадженнями.

В порушення приписів статей 30, 32 Закону № 606, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, посадовими особами Державної виконавчої служби не вчинено дій щодо закінчення виконавчих проваджень, а в подальшому зведеного виконавчого провадження стосовно позивача у строк, встановлений Законом. Відповідних доказів матеріали справи не містять, відповідачем до суду не надано, а судом під час розгляду справи не добуто.

05.10.2016 року набрав чинності Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII (далі Закон № 1404), згідно п. 7 ч. 1 ст. 2 якого виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад розумності строків виконавчого провадження.

Відповідно до приписів статті 11 Закону № 1404 строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов'язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем.

Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

В порушення приписів статей 2, 11 Закону № 1404, державним виконавцем не встановлені строки у зведеному виконавчому провадженні з урахуванням засад розумності виконавчого провадження.

Доказів вчинення дій з примусового виконання судових рішень відповідачем не надано.

Позаяк, виконавчі провадження мають бути закінченими, то й арешт майна боржника є незаконним та в силу приписів ч. 5 ст. 60 Закону № 606, ч. 5 ст. 59 Закону № 1404 згідно яких у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду, має бути скасованим.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Згідно ст. 370 КАСУ судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно -правовими актами.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно приписів ч.ч. 1 та 2 ст. 77 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За статтею 90 КАСУ суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи викладене вище в сукупності, суд зазначає, що відповідач як суб'єкт владних повноважень за правилами ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України не довів юридичну правильність і фактичну обґрунтованість дій та спірних рішень, в той же час позивачем не наведено достатніх доказів та підстав для задоволення позову в, через що суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов позовом Публічного акціонерного товариства "АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань" до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов'язати Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області закінчити виконавчі провадження: №№ АСВП: 49664326; 49013236; 49009862; 48440272; 48440202; 48313364; 48231547; 47936897; 47755723; 47624580; 47571868; 46958044; 46623085; 46250677; 46162259; 44952209.

Скасувати постанову від 15.01.2019 р. про арешт коштів боржника в межах зведеного виконавчого провадження (ЗВП) № 54031277 на загальну суму 500480,52 грн.

Скасувати в межах зведеного виконавчого провадження (ЗВП) № 54031277 постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження: від 20.02.2015 р.; від 06.04.2015 р.; від 19.10.2015 р.; від 15.01.2016 р.; від 15.01.2016 р.; від 05.08.2016 р.; від 14.02.2017 р.; від 12.07.2017 р. (на все майно у межах суми стягнення 9411974.36 грн., окрім вантажно-пасажирського автомобіля ГА332212, 2001 р. випуску, держ. номерн., знак НОМЕР_1, білого кольору, об'єм двигуна (см) У-2900, шасі № 1406. кузов № НОМЕР_2).

Стягнути з Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (61002. м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 16, ) на користь Публічного акціонерного товариства "АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань" (61054, м. Харків, вул. Ак. Павлова, 271, ) суму сплаченого судового збору в розмірі 32657, 00 грн. (тридцять дві тисячі шістсот пятдесят сім гривень).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення .

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 28.03.2019 р.

Суддя Бадюков Ю.В.