Справа № 420/5463/18
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/5463/18
Категорія № 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Свида Л. І.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У жовтні 2018 року ГУ ПФУ в Одеській області звернулось з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 Борисовича ВП №56397369 від 17.09.2018 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 14892 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що положення Закону, що визначають порядок виконання рішень немайнового характеру, які не можуть бути виконані без участі боржника, не передбачають вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення та, як наслідок, стягнення з боржника виконавчого збору. Виконання судового рішення у справі Одеського окружного адміністративного суду №509/5012/17 від 06.02.2018 року, можливе лише позивачем, оскільки прийняти довідку та провести відповідний перерахунок пенсії може виключно головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, а тому стягнення виконавчого збору згідно постанови від 17.09.2018 року ВП 56397369 є безпідставним.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду пенсійний орган подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального права, у звязку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.02.2018 року у справі №509/5012/17 позов ОСОБА_3 задоволено частково, зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийняти довідку та провести перерахунок призначеної ОСОБА_3 пенсії з 28.11.2016 року в розмірі, який обчислено з урахуванням складових грошового забезпечення, зазначених в довідці Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Одеській області від 21.09.2017 року (вих. № 14-1/1276) з виплатою різниці між розмірами перерахованої та виплачуваної пенсії за минулий час з 28.11.2016 року.

Позивач не погодився із зазначеним рішенням та оскаржив його до Одеського апеляційного адміністративного суду, однак ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2018 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повернуто апелянту.

З метою виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.02.2018 року у справі №509/5012/17 позивачем 05.05.2018 року направлено Ліквідаційній комісії ГУМВС України в Одеській області запит №7008/03 щодо надання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_3

На адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 23 травня 2018 року надійшов лист Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області №091-4290 від 15.05.2018 року, яким направлено позивачу постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.05.2018 року ВП №56397369 при примусовому виконанні виконавчого листа №509/5012/17 від 03.05.2018 року, виданого Одеським окружним адміністративним судом.

Отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.05.2018 року ВП №56397369, позивач направив до Відділу заяву від 01.06.2018 року №8744/03 про відкладення провадження виконавчих дій, в якій просив відкласти виконання виконавчого листа №509/5012/17, виданого 03.05.2018 року Одеським окружним адміністративним судом, до отримання головним управлінням довідки від 21.09.2018 року №14-1/1276.

Однак, на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 03 вересня 2018 року надійшов лист Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області №091-6354 від 29.07.2018 року, яким направлено позивачу постанову від 27.07.2018 року ВП №56397369 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. у звязку із не виконанням боржником рішення суду у повному обсязі та не повідомленням про причини невиконання рішення.

Позивач не погодився із зазначеною постановою від 27.07.2018 року ВП №56397369 про накладення штрафу та оскаржив її до Одеського окружного адміністративного суду, рішенням якого від 11.09.2018 року у справі №1540/4093/18 зазначену постанову визнано протиправною та скасовано.

17 серпня 2018 року позивач отримав від Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Одеській області довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення на ОСОБА_3 та 23 серпня 2018 року ОСОБА_3 проведено перерахунок призначеної пенсії з 28.11.2016 року в розмірі, який обчислено з урахуванням складових грошового забезпечення, зазначених в довідці Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Одеській області від 21.09.2017 року № 14-1/1276.

На вимогу державного виконавця від 14.08.2018 року №09.1-6830, яка надійшла до головного управління 20.08.2018 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області повідомлено державного виконавця про виконання судового рішення, зокрема, проведення ОСОБА_3 перерахунку призначеної пенсії з 28.11.2016 року в розмірі, який обчислено з урахуванням складових грошового забезпечення, зазначених в довідці Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Одеській області від 21.09.2017 року № 14-1/1276. Позивачем також зазначено, що внаслідок проведеного перерахунку за рішенням суду розмір пенсії становить 3054,67 грн. і є нижчим, а тому ОСОБА_3 збережено розмір раніше призначеної пенсії, який становить 3728,30 грн., відповідної доплати не має.

У звязку із виконанням боржником рішення суду, на підставі пункту 9 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №56397369 від 17.09.2018 року.

До того ж, на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 08.10.2018 року надійшов лист Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області №091-7874 від 17.09.2018 року, яким направлено позивачу постанову від 17.09.2018 року ВП №56397369 про стягнення виконавчого збору у розмірі 14892 грн.

Позивач не погодився з вказаною постановою про стягнення виконавчого збору та звернувся до суду з вимогою про визнання її протиправної та скасування.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що пенсійним органом не виконано вимоги виконавчого листа, виданого 03.05.2018 року Одеським окружним адміністративним судом у справі №509/5012/17 у повному обсязі до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 56397369 від 15.05.2018 року.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Закону України «Про виконавче провадження».

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом статей 1, 3, 5, частини 1, пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, тощо.

Примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобовязаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

На підставі пункту 1 частини 1, частин 5, 6 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Отже, примусове виконання рішення суду розпочалося прийняттям державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно частин 1, 3 статті 27, частини 9 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

За змістом пункту 9 частини 1 статті 39, частини 3 статті 40, частини 4 статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною девятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Отже, у випадку закінчення виконавчого провадження із підстав, передбачених пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення такого виконавчого провадження виносить постанову про стягнення виконавчого збору.

В ході судового розгляду встановлено, що на момент винесення старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 56397369 від 15.05.2018 року, в якій зазначено про стягнення виконавчого збору у розмірі 14892 грн., рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.02.2018 року у справі №509/5012/17 позивачем не було виконано самостійно.

Водночас, доказів оскарження чи скасування у встановленому порядку зазначеної постанови в частині стягнення виконавчого збору позивачем не надано.

Отже, в результаті проведення виконавчих дій, у межах виконавчого провадження ВП№ 56397369 з примусового виконання виконавчого листа №509/5012/17, виданого 03.05.2018 року Одеського окружного адміністративного суду, 17.09.2018 року відповідачем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження та, оскільки виконавчий збір боржником сплачено не було, відповідач у відповідності до вимог ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» в цей же день виніс постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

Таким чином, виконавець в подальшому, приймаючи оскаржувану постанову вчинив дії пов'язані із подальшим виконанням відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» постанови про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору ВП№ 56397369 від 15.05.2018 року, яка не оскаржена та не скасована у встановленому порядку.

Варто зазначити, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією державного виконавця у межах виконавчого провадження та ефективним засобом стимулювання боржника до намагання виконати рішення суду самостійно до відкриття виконавчого провадження.

Стягнення виконавчого збору є не правом державного виконавця, а є обов`язком при відкритті виконавчого провадження. При цьому суд враховує, що на момент відкриття виконавчого провадження виконавець не володіє будь-якою інформацією від боржника щодо виконання судового рішення, оскільки вчинення будь-яких дій до відкриття виконавчого провадження Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07 березня 2018 року, № судового рішення в ЄДРСРУ 72693100.

Крім того, невиконання судового рішення у передбачений на добровільне виконання строк, є підставою винесення постанови про стягнення виконавчого збору та відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цієї постанови.

Тобто підставою для винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження є саме факт виконання рішення суду у повному обсязі, а не вибіркових його частин на розсуд боржника.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31 липня 2018 року, № судового рішення в ЄДРСРУ 75643794.

Таким чином, враховуючи, що пенсійним органом не виконано вимоги виконавчого листа, виданого 03.05.2018 року Одеським окружним адміністративним судом у справі №509/5012/17 у повному обсязі до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 56397369 від 15.05.2018 року, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про правомірність оскаржуваної постанови, оскільки при її прийнятті відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначених Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги.

Посилання апелянта на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року, яким визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 27 липня 2018 року по виконавчому провадженню № 56397369 про накладення штрафу у розмірі 5 100 грн. до уваги не сприймаються з огляду на наступне.

Постановою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня вказане рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року скасоване.

Прийнята нова постанова про відмову Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області у позові до управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 27 липня 2018 року по виконавчому провадженню № 56397369 про накладення штрафу у розмірі 5 100 грн.

Відповідно до частини 1 статті 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Згідно статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2018 року у справі № 420/5463/18 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: В.О. Потапчук

Суддя: Г.В. Семенюк