Справа № 306/2553/18
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року м. Ужгород№ 306/2553/18
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І.

при секретарі судового засідання Міца В.В.

за участю представників

позивача: Борисова Г.Й. (довіреність від 29.12.2018 року № Ц/6-33/290-18)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" від імені якого діє виробничий структурний підрозділ "Ужгородська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Львівська залізниця" акціонерного товариства "Укрзалізниця" до Неліпинської сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення в частині, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 26 березня 2019 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 27 березня 2019 року.

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" від імені якого діє виробничий структурний підрозділ "Ужгородська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Львівська залізниця" публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" звернулося до Свалявського районного суду з позовом до Неліпинської сільської ради про визнання незаконним та скасування пункту 12.01 додатку 2 до рішення двадцять шостої сесії сьомого скликання Неліпинської сільської ради від 26.06.2018 року № 279 "Про встановлення ставок та пільг зі сплати земельного податку на 2019 рік".

Ухвалою Свалявського районного суду від 30.11.2018 року адміністративну справу передано до Закарпатського окружного адміністративного суду за підсудністю.

Ухвалою судді Рейті С.І. від 21.01.2019 року відкрито провадження у адміністративній справі.

01.02.2019 року до суду надійшла заява представника позивача, згідно якої Постановою КМУ від 31.10.2018 року № 938 "Деякі питання акціонерного товариства "Українська залізниця" публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" перейменоване на акціонерне товариство "Українська залізниця". У зв'язку з вказаним, просить змінити назву позивача із Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на Акціонерне товариство "Українська залізниця" від імені якого діє: Виробничий структурний підрозділ "Ужгородська дирекція залізничних перевезень" Регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця".

06.02.2019 року до суду надійшла заява представника позивача, в якій він зазначив, що у позовній заяві помилково вказано номер додатку до рішення скликання Неліпинської сільської ради від 26.06.2018 року № 279 "Про встановлення ставок та пільг зі сплати земельного податку на 2019 рік", а саме: зазначено додаток № 2 замість вірного - додаток № 3. У зв'язку з цим, просив у тексті позовної заяви вважати вірним - Додаток № 3 до рішення від 26.06. 2018 року № 279.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що пунктом 12.01 додатку 3 до рішення Неліпинської сільської ради від 26.06.2018 року № 279 "Про встановлення ставок та пільг зі сплати земельного податку на 2019 рік" встановлено ставку земельного податку на земельні ділянки для розміщення і експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту у розмірі 6 % від їх нормативно-грошової оцінки. Позивач вважає, що Неліпинською сільською радою при встановленні ставки земельного податку, всупереч вимогам законодавства застосовано п. 274.2 ст. 274 Податкового кодексу України, відповідно до якого ставка податку встановлюється у розмірі не більше 3 % від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб'єктів господарювання (крім державної та комунальної власності). В той же час, зазначає, що землі залізниці є державними. Відтак, просить визнати незаконним та скасувати пункт 12.01 додатку 3 до рішення Неліпинської сільської ради від 26.06.2018 року № 279 "Про встановлення ставок та пільг зі сплати земельного податку на 2019 рік".

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала повністю, просить позов задовольнити.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, згідно якого сільська рада, при прийнятті спірного рішення, керувалася Податковим кодексом України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні". Так, при прийнятті рішення по ставках земельного податку для земель залізничного транспорту, посилались на п.2 ст. 274 ПК України (земельні ділянки знаходяться у постійному користуванні), а саме, ставка податку встановлюється у розмірі не більше 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб'єктів господарювання (крім державної та комунальної власності). В зв'язку з тим, що ПК України не містить норми для оподаткування земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні суб'єктів господарювання державної форми власності, сільська рада звернулася із листом до Державної фіскальної служби України за наданням роз'яснень, які граничні межі ставки земельного податку можна встановлювати для даної категорії суб'єктів господарювання. У відповідь на лист, ДФС роз'яснило, що обмеження розмірів ставок податку на земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб'єктів господарювання державної та комунальної форми власності у ПК України відсутнє.

В судове засідання з'явився представник відповідача, однак, в зв'язку із закінченням терміну дії довіреності на представництво інтересів, останнього не допущено до участі у розгляді справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26.06.2018 року Неліпинською сільською радою прийнято рішення № 279 "Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на 2019 року".

Пунктом 12.1 додатку 3 до рішення Неліпинської сільської ради від 26.06.2018 року № 279 "Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на 2019 року" встановлено ставку земельного податку за земельні ділянки для розміщення і експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту у розмірі 6 % від їх нормативно-грошової оцінки.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (в редакції Кодексу чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.269.1 ст.269 ПК України, платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

З 2015 року плату за землю віднесено до місцевих податків.

Відповідно до п.274.1 ст.274 ПК України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Ставка податку встановлюється у розмірі не більше 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб'єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності).

Таким чином, нормами податкового законодавства наділено відповідача повноваженнями встановлювати місцеві податки та збори, в тому числі плату за землю у розмірі не вище 3% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено та у випадку, коли такі земельні ділянки перебувають у постійному користуванні суб'єктів господарювання така ставка не може перевищувати 12%, за виключенням суб'єктів господарювання державної та комунальної форми власності.

З наявних в матеріалах справи Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 097918, виданого 24.12.2007 року вбачається, що залізниця є постійним землекористувачем земельної ділянки площею 10,1013 га, яка розташована в с. Вовчий Свалявського району. Також, згідно Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії І-ЗК № 000305, виданого 26.11.1997 року залізниці надано у постійне користування 62,3 га землі в межах Свалявського району. Розмежування земель в розрізі сільських (міської) рад зазначене у Рішенні Свалявської районної ради від 19.08.1997 року № 12 "Про затвердження технічних матеріалів по виготовленню державного акту на право постійного користування землею управлінню Львівської залізниці для Мукачівської дистанції колії".

У відповідності до довідки від 08.09.2016 року № П-989/0-1315/6-16 з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за формою № 6-зем) на праві постійного користування належить земельна ділянка площею 38,9433 га в межах Неліпинської сільської ради. Відповідно до Витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку від 29.01.2018 року категорія земель - землі транспорту.

Отже, відповідні земельні ділянки, що належать до земель залізничного транспорту і зв'язку, а саме для експлуатації та обслуговування будівель та споруд залізниці перебували у постійному користуванні Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця".

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України "Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" підприємства залізничного транспорту загального користування - залізниці та державні підприємства, що належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.

Статтею 2 наведеного Закону передбачено особливості утворення Товариства, зокрема, ч.ч.3, 5 визначено, що Товариство утворюється як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття (далі - підприємства залізничного транспорту). Засновником Товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 року №200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"" вирішено утворити публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" (далі - товариство), 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту (код згідно з ) (далі - Укрзалізниця), підприємств та установ залізничного транспорту загального користування (далі - підприємства), які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1, в тому числі ДТГО "Львівська залізниця".

Згідно з п.2 Статуту ПАТ "Українська залізниця", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року № 735, АТ "Українська залізниця"» утворене як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 року № 200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

З наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань органом управління ПАТ "Українська залізниця" є Кабінет Міністрів України.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.1 Закону України "Про фінансову реструктуризацію" державне підприємство - підприємство, що діє на основі державної власності, або підприємство, у статутному капіталі якого частка державної власності становить 50 і більше відсотків.

Таким чином, враховуючи, що ПАТ "Українська залізниця", як і реорганізоване ДТГО "Львівська залізниця", є суб'єктом господарювання державної форми власності, до нього, як до постійного користувача земель залізничного транспорту та зв'язку, не може бути застосовано ставку земельного податку вищу ніж 3% від нормативно грошової оцінки на земельні ділянки.

Те, що організаційно-правова форма ДГТО "Львівська залізниця" визначена як "інші об'єднання" не спростовує того факту, що таке об'єднання є саме Державним територіально-галузевим об'єднанням та відповідно до положень Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" належить до суб'єктів господарювання державної форми власності.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, суд дійшов висновку, що встановлюючи земельний податок на землі залізничного транспорту та зв'язку, які перебувають у постійному користуванні суб'єктів господарювання державної форми власності, на рівні 6 % від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, відповідач діяв поза межами власних повноважень, встановлених п.274.1 ст.274 ПК України, а тому відповідне рішення в частині встановлення ставки земельного податку за землі залізничного транспорту та зв'язку в розмірі 6 % від нормативної грошової оцінки землі порушують права позивача, як платника земельного податку та підлягають скасуванню.

За правилами встановленими ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відтак, суд враховує, що в даній справі обов'язок доказування правомірності спірного рішення покладено на відповідача та він не навів суду переконливих, належних та допустимих доказів правомірності оскарженого рішення.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить висновку, що вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування пункту 12.01 додатку 3 до рішення вісімнадцятої сесії сьомого скликання Неліпинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області від 26.06.2018 року № 279 "Про встановлення ставок та пільг зі сплати земельного податку на 2019 рік" відповідають вимогам законодавства та встановленим судом обставинам справи, що підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню та слід визнати протиправним та скасувати пункт 12.01 додатку 3 до рішення двадцять шостої сесії сьомого скликання Неліпинської сільської ради від 26 червня 2018 року № 279 "Про встановлення ставок та пільг зі сплати земельного податку на 2019 рік".

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Київ-150, вул. Тверська, 5, ) від імені якого діє виробничий структурний підрозділ "Ужгородська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Львівська залізниця" акціонерного товариства "Укрзалізниця" (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Ф. Тіхого, буд. 8, ) до Неліпинської сільської ради (Закарпатська область, Свалявський район, с. Неліпино, вул. Головна, буд. 157, ) про визнання незаконним та скасування рішення в частині - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати пункт 12.01 додатку 3 до рішення двадцять шостої сесії сьомого скликання Неліпинської сільської ради від 26 червня 2018 року № 279 "Про встановлення ставок та пільг зі сплати земельного податку на 2019 рік".

3. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Рейті