Справа № 804/6861/16
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2019 року м. Дніпросправа № 804/6861/16

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена своєї громадської організації ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року (суддя суду 1 інстанції ОСОБА_2 А.) за позовом Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена своєї організації ОСОБА_1 до Начальника територіального управління державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Громадська організація «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» звернулась до суду в інтересах члена своєї громадської організації ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Начальника територіального управління державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області ОСОБА_3, в якому просила:

визнати бездіяльність відповідача в частині не направлення інформаційного запиту від 04 жовтня 2016 року ОСОБА_1, що зареєстрований 05 жовтня 2016 року, належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача відповідно до вимог частини 3 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» неправомірною;

зобовязати відповідача направити інформаційний запит ОСОБА_1 від 04 жовтня 2016 року, що зареєстрований 05 жовтня 2016 року, належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача відповідно до вимог частини 3 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» на адресу ГО «ДНПГО» в інтересах члена ГО Співака ОСОБА_1: вул.. Передова, 617, м. Дніпро, 49082.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року адміністративний позов Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена своєї організації ОСОБА_1 до начальника територіального управління державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії повернуто позивачеві на підставі пункту 4 частини 3 статті 108 КАС України, як таку, що від імені позивача подана особою, яка не має повноважень на ведення справи.

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції у тому ж складі суду.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2016 року апеляційну скаргу залишено без руху ос кільки до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

На виконання вимогу ухвали суду позивачем подано клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги, в якому зазначено, що громадська організація не є юридичною особою, що унеможливлює сплату судового збору у безготівковій формі та вважає, що позивачем в повній мірі усунуті недоліки апеляційної скарги

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.12.2016 року апеляційну скаргу повернуто позивачу у звязку з не усуненням недоліків апеляційної скарги зазначених в ухвалі суду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.02.2017 року касаційну скаргу Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена своєї організації ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом подання документу про сплату судового збору.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 17.08.2017 року Громадську організацію «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» звільнено від сплати судового збору.

Постановою Верховного Суду від 19 червня 2018 року ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2016 року скасовано, справу направлено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду. Підставою для скасування ухвали суду стали висновки Верховного Суду про помилковість висновків суду апеляційної інстанції про те, що громадська організація, яка здійснює діяльність без створення юридичної особи повинна додавати до апеляційної скарги документ про сплату судового збору. Тому у цій справі судом апеляційної інстанції допущено невірне тлумачення вимог статті 2 Закону № 3674-VI та частин и шостої статті 187 КАС України.

03 жовтня 2018 року розпочав роботу Третій апеляційний адміністративний суд і справи, які перебували в провадженні Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду передані до Третього апеляційного адміністративного суду.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 28.01.2019 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції у тому ж складі суду.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на безпідставність висновків суду першої інстанції про те, що громадська організація не має права звернення до суду з позовом для захисту своїх інтересів та в інтересах члена громадської організації. Зазначає, що громадські обєднання без статусу юридичної особи повинні допускатися до участі у судовому процесі безпосередньо на підставі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Обґрунтовуючи свою позицію посилається на рішення Європейського Суду з прав людини від 16 грудня 1997 року у справі «Католицька церква ОСОБА_4 проти Греції».

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач, посилаючись на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та безпідставність доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Позивачем подано до суду апеляційної інстанції заяву в порядку статті 44 КАС України в якій вказує на те, що у жовтні 2018 року були здійснені зміни у складі Громадської організації відповідно до яких член Громадської організації ОСОБА_1 є вже заступником керівника Громадської організації. На підтвердження надано витяг з протоколу №1 Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» від 15.09.2014 (зі змінами від 01.10.2018). Також вказує на необхідність врахування судом апеляційної інстанції відповідно до частини 5 статті 242 КАС України правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 07 листопада 2018 року у справі № 804/6859/16, відповідно до якого колегія суддів зазначає, що навіть за відсутності в процесуальному законодавстві у громадських обєднань без статусу юридичної особи адміністративної процесуальної правоздатності та адміністративної процесуальної дієздатності, такі громадські обєднання можуть визнаватися позивачами на підставі статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод при звернені до суду за захистом безпосередньо власних прав чи інтересів.

Перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як встановлено матеріалами справи, відповідно до протоколу установчих зборів засновників № 1 від 15.09.2014 вирішено питання про утворення Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація». (а. с. 16, зворотний бік)

Наказом Дніпропетровського міського управління юстиції від 15.10.2014 № 381 відповідно до статті 16 Закону України «Про громадські об'єднання» №4572-VI від 22.03.2012 (в редакції, що діяла на час утворення громадської організації) прийнято повідомлення про утворення Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація». (а. с. 16)

Згідно з правовим висновком Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції: повідомлення про утворення Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» може бути прийняте, тобто діяльність Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» легалізовано шляхом письмового повідомлення про утворення. (а. с. 15, зворотній бік)

Громадська організація «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» здійснює свою діяльність без статусу юридичної особи. Метою створення громадської організації є здійснення захисту членів організації законних, соціальних, економічних, творчих, культурних, екологічних, трудових та інших інтересів, які не суперечать законодавству України.

Особа, в інтересах якої громадська організація звернулась до адміністративного суду з позовом про захист його прав ОСОБА_1, станом на час звернення до суд з адміністративним позовом, є членом цієї громадської організації з 01.12.2014 року. (а. с. 17)

Положеннями частини першої статті 107 КАС України ( тут і далі за текстом в редакції чинній на час ухвалення оскаржуваної ухвали судом першої інстанції -до 15.12.2017) суддя, після одержання позовної заяви, серед іншого, зясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративно-процесуальну дієздатність.

Відповідно до пункту третього частини третьої статті 108 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позовну заяву подано особою, яка не має адміністративно-процесуальної дієздатності.

Отже, під час вирішення питання щодо прийняття позовної заяви, суд повинен встановити те, чи наділена Громадська організація «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» адміністративною процесуальною дієздатності в частині звернення до суду з позовом в інтересах члена цієї громадської організації.

Відповідно до статті 6 КАС України (в редакції до 15.12.2017) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач (частина 1 статті 50 КАС України).

Відповідно до частини 2 статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 56 КАС України сторона, а також третя особа в адміністративній справі можуть брати участь в адміністративному процесі особисто і (або) через представника.

За приписами частини 8 статті 56 КАС України як законні представники діють органи та інші особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Статтею 60 КАС України встановлено, що у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із адміністративними позовами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб і брати участь у цих справах.

Виходячи з наведених правових норм для реалізації права звертатися до адміністративного суду із позовними заявами в інтересах інших осіб особа має бути наділена відповідною адміністративною процесуальною дієздатністю. Крім того, таке право має бути визначено відповідною нормою закону.

Законом України «Про громадські об'єднання» № 4572-VI від 22.03.2012, яким, зокрема, врегульований порядок діяльності громадських об'єднань, встановлено, що громадське об'єднання може здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи або без такого статусу.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про громадські обєднання» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) громадське об'єднання - це добровільне об'єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів.

Громадська організація - це громадське об'єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи. (частина 3 статті 1 Закону України «Про громадські обєднання»).

За приписами частини 1 статті 21 Закону України «Про громадські обєднання» для здійснення своєї мети (цілей) громадське об'єднання має право:

1) вільно поширювати інформацію про свою діяльність, пропагувати свою мету (цілі);

2) звертатися у порядку, визначеному законом, до органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб з пропозиціями (зауваженнями), заявами (клопотаннями), скаргами;

3) одержувати у порядку, визначеному законом, публічну інформацію, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації;

4) брати участь у порядку, визначеному законодавством, у розробленні проектів нормативно-правових актів, що видаються органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування і стосуються сфери діяльності громадського об'єднання та важливих питань державного і суспільного життя;

5) проводити мирні зібрання;

6) здійснювати інші права, не заборонені законом.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи громадської організації про наявність у громадської організації без статусу юридичної особи законодавчо встановленого права на звернення із позовними заявами до суду, проте виключно для захисту своїх прав та інтересів.

Зазначене узгоджується з висновками викладеними у рішенні Європейського суду з прав людини від 16.12.1997 року «Католицька церква ОСОБА_4 проти Греції» (на яке посилається і заявник апеляційної скарги), відповідно § 41 якого невизнання за обєднанням громадян без статусу юридичної особи процесуальної правоздатності шляхом обмеження можливості звернутись до суду за захистом своїх прав є запереченням самої суті права на суд, а тому громадські об'єднання без статусу юридичної особи повинні допускатися до участі у судовому процесі безпосередньо на підставі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Однак, визначальним в даному аспекті є саме звернення громадського об'єднання без статусу юридичної особи з метою захисту свого порушеного права і вказане рішення стосувалось вирішення питання правоздатності церкви як організації, що не має статусу юридичної особи, звертатися до суду з позовом щодо захисту права власності. Отже лише в такому випадку громадська організація без статусу юридичної особи може бути допущена до участі у судовому процесі.

Вказане також відповідає висновкам Верховного Суду у постанові від 07 листопада 2018 року у справі № 804/6859/16 (на яку посилається заявник апеляційної скарги).

Відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на усі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно кожен із субєктів правовідносин у разі виникнення спору може звернутися до суду за його вирішенням. Суб'єктами таких правовідносин можуть бути громадяни, іноземці, особи без громадянства, юридичні особи та інші суб'єкти цих правовідносин (абзац третій пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002). Такими іншими субєктами правовідносин є, зокрема, громадські обєднання без статусу юридичної особи.

В той же час, право на звернення Громадської організації до суду в інтересах члена такої громадської організації повинно бути прямо закріплено в законі.

Наведені норми процесуального законодавства та Закон № 4572-VI не наділяють громадську організацію без статусу юридичної особи правом представляти інтереси інших осіб в адміністративному суді.

В даному випадку Громадська організація «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» звернулась до суду не за захистом своїх інтересів як громадської організації без статусу юридичної особи, а в інтересах члена своєї громадської організації.

При цьому, вказана особа не позбавлена права самостійного звернення до суду з відповідним адміністративним позовом у разі, якщо вважає, що її права, свободи чи законні інтереси були порушені.

Отже, право позивача особи, в інтересах якої звернулась Громадська організація «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація», на доступ до суду жодним чином не обмежене, як відсутнє таке обмеження і відносно Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація», оскільки позов подано громадською організацією не в своїх інтересах, а в інтересах члена свої організації.

Посилання громадської організації у заяві від 26 лютого 2019 року на те, що у жовтні 2018 року були здійснені зміни у складі Громадської організації відповідно до яких член громадської організації ОСОБА_1 є вже заступником керівника Громадської організації, не можуть бути свідченням звернення з позовом громадської організації в інтересах саме громадської організації, оскільки вказаних обставин не існувало на час звернення з адміністративним позовом.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що передбачені статтею 320 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відсутні, а отже підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена своєї громадської організації ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строк, визначений статтею 329 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко