Справа № 440/3974/18
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 р. Справа № 440/3974/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Лях О.П.,

Суддів: Яковенка М.М. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.12.2018 (повний текст складено 14.12.2018, головуючий суддя І інстанції Слободянюк Н.І., м.Полтава) по справі № 440/3974/18 за позовом ОСОБА_1 до Лубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання неправомірним та скасування рішення,зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Лубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (далі - Лубенське ОУПФУ), в якому просив:

- визнати неправомірним та скасувати рішення Лубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області №647 від 10 вересня 2018 про відмову у перерахунку пенсії;

- зобов'язати здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності в розмірі фактичної заробітної плати 2545,54 крб. за період роботи за один неповний місяць з 08 травня 1987 року по 14 травня 1987 року по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі довідки за №04/12010 від 14 червня 2018 року, виданої Концерном "Військторгсервіс" м. Київ, починаючи з 04 вересня 2018 року із врахуванням виплачених сум.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.12.2018 по справі № 440/3974/18 відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1.

Не погодившись із даним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою задовольнити адміністративний позов.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягає на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, з 05 липня 2010 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Лубенському ОУПФУ Полтавської області та йому призначено пенсію за віком згідно з протоколом № 4456 від 21 липня 2010 року /а.с.13, 35-39, 45-57/.

З 27 листопада 2017 року ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та з 27 листопада 2017 року призначено пенсію по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків, яку обчислено відповідно до вимог, встановлених пунктами 11 та 12 Порядку обчислення пенсії по інвалідності внаслідок захворювання пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23 листопада 2011 року /а.с.22, 33-34, 59-63/

Так, ОСОБА_1 у період з 19 серпня 1986 року по 10 жовтня 1994 року працював у Військовому торзі №847, який наказом Міністра оборони України №149 від 06 травня 1997 року Військовий торг №847 (м. Лубни Полтавської області) реорганізовано в державне підприємство Міністерства оборони України "Київське управління військової торгівлі". В подальшому, наказом Міністра оборони України №402 від 16 жовтня 2000 року державне підприємство Міністерства оборони України "Київське управління військової торгівлі" перейменоване в державне підприємство "Київський військовий торг №1". Наказом Міністра оборони України №147 від 05 квітня 2007 року державне підприємство "Київський військовий торг №1" реорганізовано шляхом приєднання до Концерну "Військторгсервіс".

Відповідно до даних військового квитка серії НОМЕР_1 та довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №51/1/5897 від 05 травня 1999 року у період з 07 травня 1987 року по 11 червня 1987 року ОСОБА_1 був відряджений до Військового торгу №960 (с. Оране, Чорнобильський район) для виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС /а.с. 12, 14/, а відповідно до даних архівної довідки Виконавчого комітету Полтавської міської ради № Н-01-07-17/801т від 28 липня 2008 року та довідки Військторгу №847 від 04 грудня 1992 року №9 ОСОБА_1 був відряджений до Військового торгу №960 (с. Оране, Чорнобильський район) у період з 07 травня 1987 року по 08 червня 1987 року /а.с. 15, 17/.

Згідно з архівною довідкою Виконавчого комітету Полтавської міської ради № Н-01-07-17/801т від 28 липня 2008 року заробітна плата ОСОБА_1 у травні 1987 року становила -362,08 грн, у червні 1987 року - 488,74 грн /а.с. 41/.

14 червня 2018 року ОСОБА_1 отримав довідку Концерну "Військторгсервіс" №04/12010 від 14 червня 2018 року про заробітну плату, одержану за роботу (службу) в зоні відчуження №1 м. Чорнобиль з 07 травня 1987 року по 11 червня 1987 року за місцем роботи Військторг №847 на посаді заступника начальника, в якій відображено збільшені (з урахуванням перерахунку) показники його заробітної плати за роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 08 травня 1987 року по 14 травня 1987 року на загальну суму 574,80 крб, що включає: збережений середній заробіток за 5 р/д - 69,79 крб; оплату праці за тарифними ставками за дні роботи в зоні відчуження - 272,16 крб; 60 процентів премії - 127,01 крб; посадовий оклад за основним місцем роботи за кожний календарний день, підвищений на 100 процентів, - 105,84 крб. Також у довідці визначено середній заробіток для призначення пенсії за один неповний календарний місяць роботи у зоні ЧАЕС у період з 08 травня 1987 року по 14 травня 1987 року, обчислений відповідно до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23 листопада 2011 року, - 2545,54 крб (574,80 крб /7 календарних днів х 31 календарний день) /а.с.67/.

04 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Лубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області із заявою про перерахунок пенсії на підставі цієї довідки/а.с. 61/.

Рішенням Лубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області №647 від 10 вересня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії за його заявою від 04 вересня 2018 року на підставі довідки про заробітну плату №04/12010 від 14 червня 2018 року, виданої Концерном "Військторгсервіс" /а.с. 69-70/. В обгрунтування такої відмови вказано, що обчислення заробітної плати за роботу в зоні відчуження за травень 1987 року проведено Концерном з порушенням норм законодавства.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення відповідача № 647 від 10 вересня 2018 року про відмову у перерахунку пенсії є правомірним та таким, що відповідає критеріям законності.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Згідно із ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі по тексту - Порядок № 1210).

У відповідності до п.1 Порядку № 1210 цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - пенсії). Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи (п.2 Порядку № 1210).

Згідно з пп.3 п.3 Порядку № 1210 у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження.

Відповідно до п. 7 Порядку № 1210 пенсії призваних на військові збори військовозобов'язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військкоматами).

Згідно з пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Тобто, підприємство має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у розрахункових листах, платіжних відомостях та інших документах про нараховану та сплачену заробітну плату позивачу за відповідний період.

Проте, у наданій позивачем до органів Пенсійного фонду України довідці про заробітну плату не зазначено жодних первинних документів, розрахункових документів та відомостей, на підставі яких видано таку довідку.

Крім того, досліджуючи вказану довідку вбачається, що донарахування позивачу проведено, проте фактично виплата не проведена.

Після аварії на ЧАЕС 26.04.1986 Уряд колишнього СРСР та Української РСР ухвалили рішення із грифом «таємно» щодо оплати праці осіб-ліквідаторів. Після зняття грифа «таємно» та для «службового користування» стало відомо, що при нарахуванні заробітної плати не були враховані вимоги нормативних матеріалів: розпорядження РМ СРСР від 17.05.1986 № 964; постанова РМ СРСР від 07.05.1986 № 524-156; розпорядження РМ СРСР від 23.05.1986 № 1031; постанова РМ СРСР від 05.06.1986 № 655-195; постанова РМ УРСР від 10.06.1986 № 207-7 та ін.

У вищеназваних нормативно-правових актах йдеться про умови оплати праці і матеріального забезпечення робітників підприємств, організацій і закладів, які брали участь на роботах пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, дія яких поширюється як на військовослужбовців та військовозобов'язаних запасу, яких було призвано на військові збори та які в 1986-1990 роках виконували роботи в зоні відчуження, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7).

Колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні, а позивачем не надано до суду, докази преміювання працівників у додатковому розмірі, які виконували роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС як у Військовому торзі №847 (м. Лубни Полтавської області), так і у Військовому торзі №960 (с. Оране, Чорнобильський район).

Таким чином, з огляду на вищевказане, відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача на підставі довідки, виданої Концерном "Військторгсервіс", оскільки не всі зазначені в цій довідці дані є підтвердженими розрахунковими документами (відомостями) та фактично отримані позивачем..

Беручи до уваги вищевказане, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов'язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст.ст.2, 241, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.12.2018 по справі № 440/3974/18 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.12.2018 по справі № 440/3974/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 27 березня 2019 року.

Головуючий суддя (підпис)О.П. Лях
Судді(підпис) (підпис) М.М. Яковенко А.О. Бегунц