Справа № 520/11975/18
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

26 березня 2019 р. № 520/11975/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Зінченко А.В.

при секретарі - Алавердян Е.А.

за участі сторін:

представника позивача - Шевченка Д.В.

представника відповідача - Ткаченко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) до Ізюмського комунального підприємства теплових мереж (просп. Незалежності, буд. 33,м. Ізюм, Харківська область,64300, ) про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ГУ ДФС у Харківській області, звернувся до суду з адміністративним позовом , в якому просив суд стягнути до бюджету України кошти у розмірі 4875834 грн. 00 коп. в рахунок погашення податкового боргу з Ізюмського комунального підприємства теплових мереж з відкритих розрахункових рахунків, за виключенням розрахункових рахунків із спеціальним режимом використання відповідно до Закону України "Про теплопостачання".

Свій позов він обґрунтував тим, що відповідач має заборгованість в розмірі 4875834,00 грн.

Відповідачем заборгованість добровільно не сплачена, а тому позивач просить стягнути вказаний борг в примусовому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, надала до суду відзив на позов, просила в задоволенні вимог відмовити.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.

Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж зареєстровано в якості суб'єкта господарювання - юридичної особи, перебуває в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України з ідентифікаційним кодом 32284148.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач має заборгованість в загальній сумі 4 875 834,00 гривень, яка виникла на підставі самостійно поданих декларацій та розрахунків, а саме: Податкова декларація з податку на додану вартість N від 20.01.2017, терміном сплати 30.01.2017 в сумі 398982,00 грн.; Податкова декларація з податку на додану вартість N від 20.02.2017, терміном сплати 02.03.2017 в сумі 161015,00 грн.; Податкова декларація з податку на додану вартість N від 20.03.2017, терміном сплати 30.03.2017 в сумі 307321,00 грн.; Податкова декларація з податку на додану вартість N від 19.04.2017, терміном сплати 30.04.2017 сумі 376084,00 грн.; Уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок N за 01.03.2017 від 18.05.2017, терміном сплати 18.05.2017 в сумі 1717,00 грн. (в т.ч. основний платіж -1667 грн., ш.с.-50 грн.); Податкова декларація з податку на додану вартість N від 19.05.2017, терміном сплати 30.05.2017 в сумі 276003,00 грн.; Податкова декларація з податку на додану вартість N від 20.06.2017, терміном сплати 30.06.2017 в сумі 195459,00 грн.; Податкова декларація з податку на додану вартість N від 20.07.2017, терміном сплати 30.07.2017 в сумі 111509,00 грн., Податкова декларація з податку на додану вартість N від 18.08.2017, терміном сплати 30.08.2017 в сумі 113138,00 грн.; Податкова декларація з податку на додану вартість N від 19.09.2017, терміном сплати 30.09.2017 р., сумі 93339,00грн.; Податкова декларація з податку на додану вартість N від 18.10.2017, терміном сплати 30.10.2017 р. в сумі 89289,00 грн.; Податкова декларація з податку на додану вартість N від 16.11.2017, терміном сплати 30.11.2017 р. в сумі 132060,00 грн.; Податкова декларація з податку на додану вартість N від 19.12.2017, терміном сплати 30.12.2017 р. в сумі 324089,00 грн.; Податкова декларація з податку на додану вартість N від 22.01.2018, терміном сплати 30.01.2018 р. в сумі 369715,00 грн.; Податкова декларація з податку на додану вартість N від 20.02.2018, терміном сплати 02.03.2018 р. в сумі 295006,00 грн.; Податкова декларація з податку на додану вартість N від 19.03.2018, терміном сплати 30.03.2018 р. в сумі 316970,00 грн.; Податкова декларація з податку на додану вартість N від 20.04.2018, терміном сплати 30.04.2018 р. в сумі 479261,00 грн.; Податкова декларація з податку на додану вартість N від 21.05.2018, терміном сплати 30.05.2018 р. в сумі 373654,00 грн.; Податкова декларація з податку на додану вартість N від 20.06.2018, терміном сплати 30.06.2018 р. в сумі 244196,00 грн.; Податкова декларація з податку на додану вартість N від 20.07.2018 р.,терміном сплати 30.07.2018р. в сумі 217027,00 грн.

Суд вказує, що відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та в розмірах, встановленим цим Кодексом та законами з питань митної справи, що повністю узгоджується з приписами ст. 19 Конституції України щодо обов'язку кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За змістом п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання, яку зазначає у податковій (митній) декларації, а у випадках, передбачених п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, обов'язок визначення суми грошових зобов'язань платника податків покладено на контролюючий орган, який згідно зі ст. 58 Податкового кодексу України реалізує такі повноваження шляхом надсилання платнику податків податкового повідомлення-рішення. Строки сплати сум податкового зобов'язання встановлені ст. 57 Податкового кодексу України та складають 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку для подання податкової декларації, визначеного п. 49.18 ст. 48 Податкового кодексу України, або протягом такого ж строку за днем отримання податкового повідомлення - рішення, а у випадку оскарження - за днем узгодження.

Пунктом 11 ст. 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

У встановлений Кодексом строк для погашення податкового зобов'язання, підприємство не сплатило узгоджену суму податкового зобов'язання у розмірах, визначених в поданих деклараціях.

Згідно з п.п.59.1 ст. 59 ПК України, платнику направлено (вручено) податкові вимоги № 1/27 від 16.01.2004 та №2/28 від 21.02.2004.

Згідно п.п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Станом на дату звернення до суду податкова вимога є дійсною, не є скасованою, зміненою або відкликаною.

Податковий борг, який виник у 2004 році, та по теперішній час не переривався, а отже згідно приписів ПК України нова податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Крім того дійсність вищевказаних податкових вимог № 1/27 від 16.01.2004 та № 2/28 від 21.02.2018 встановлена постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.08.2018 по справі №820/4771/17.

Не сплачені платником податків, у встановлений ПКУ строк, суми узгоджених грошових зобов'язань (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності) визнаються податковим боргом (п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПКУ).

За приписами п. п. 19-1.1.22 п. 19-1 ст. 19-1 ПКУ погашення податкового боргу, стягнення своєчасно не нарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів здійснюють контролюючі органи.

Контроль за своєчасністю подання платниками податків передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків, зборів, платежів покладено на органи державної фіскальної служби. Крім того, п. п. 19-1.1.34 п. 19-1.1 ст.19-1 на контролюючі органи покладено функцію застосування і своєчасного стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Право контролюючих органів на звернення до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини закріплено також в п. п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПКУ.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПКУ на контролюючі органи покладено також обов'язок здійснювати за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 ст. 95 ПКУ встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п. 95.3 ст. 95 ПКУ).

На момент винесення рішення, вказана заборгованість відповідачем не сплачена.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243-246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) до Ізюмського комунального підприємства теплових мереж (просп. Незалежності, буд. 33,м. Ізюм, Харківська область, 64300, ) про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути до бюджету України кошти у розмірі 4875834 (чотири мільйона вісімсот сімдесят п'ять тисяч вісімсот тридцять чотири) грн. 00 коп. в рахунок погашення податкового боргу з Ізюмського комунального підприємства теплових мереж (просп. Незалежності, буд. 33, м. Ізюм, Харківська область,64300, )) з відкритих розрахункових рахунків, за виключенням розрахункових рахунків із спеціальним режимом використання відповідно до Закону України "Про теплопостачання".

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 27 березня 2019 року.

Суддя Зінченко А.В.