Справа № 569/21910/18
Суддя: Гордійчук І. О.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді Гордійчук І.О.

секретар судового засідання Михайленко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника ГУ ДФС у Рівненській області Друзюк Н.І. про скасування постанови №3057/ФОП/17-00-13-04-04 від 08.11.2018 року,-

в с т а н о в и в:

19 листопада 2018 року позивач звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови №3057/ФОП/17-00-13-04-04 від 08.11.2018 року про накладення штрафу у сумі 680 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, постанова є необґрунтованою, та винесеною по завершенню строку притягнення відповідно до ст.38 КУпАП. Зазначає, що на виконання п.292.9 ст.292 Податкового кодексу України кошти позивачем було включено до складу доходу платника єдиного податку. Донарахування податку на доходи з фізичних осіб у сумі 17657,40 грн. є безпідставним, і відповідно застосування до позивача штрафних санкцій у сумі 4414,35 грн. є протиправним. Донарахування єдиного внеску у сумі 21581,24 грн є протиправним та притягнення до адміністративної відповідальності є безпідставним.

У письмовій відповіді на відзив від 10.01.2019 року позивач зазначив, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства , в тому числі на виконання делегованих повноважент або наданні адміністративних послуг, а відтак позивач вважає що належним відповідачем є саме заступник начальника ГУ ДФС у Рівненській області.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 20.11.2018 року відкрито провадження у вищезазначеній справі та призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін та позивачу було поновлено строк звернення до суду.

Від заступника начальника Головного управління ДФС у Рівненській області Друзюк Н.І. до суду надійшов відзив від 02.01.2019 року, відповідно до якого зазначає, що постанова винесена правомірно, позивачем не спростовано правомірність винесеної постанови. Посилання позивача на пропуск терміну притягнення до адміністративної відповідальності є безпідставним. Відповідно до результатів перевірки, чистий дохід ФОП ОСОБА_1 за 2016 рік становить 100741,14 грн. що на 98096,63 грн. більше ніж задекларовано, включення в декларацію про майновий стан і доходи перекручення даних привело до зниження оподаткованого доходу за 2016 р. на 98096,63 грн. чим порушено п.164.1 ст.164, п.177.1 п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України.

Від представника головного управління ДФС у Рівненській області Юхименко Т.В. до суду надійшов відзив по справі відповідно до якого просив у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 відмовити повністю, та просив суд замінити неналежного відповідача на належного Головне управління ДФС у Рівненській області.

У письмовій відповіді на відзив від 10.01.2019 року позивач зазначив, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства , в тому числі на виконання делегованих повноважент або наданні адміністративних послуг, а відтак позивач вважає що належним відповідачем є саме заступник начальника ГУ ДФС у Рівненській області.Згідно ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи, судом визнано за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

У судове засідання позивач не з"явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлявся належним чином.

За таких обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, такі факти і відповідні їм правовідносини.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.3 ч.1статті 288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Головним управлінням ДФС у Рівненській області проведено планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період 31.01.2014 року по 31.12.2017 року.

За наслідками перевірки складено акт №1994/17-00-13-05/ від 14.09.2018 року, яким встановлено порушення:

п.164.1 ст. 164.1 п. 167.1 ст. 167, п.177.1, п.177.2, п.177.4, ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), за результатами перевірки донараховано податок на доходи фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю в сумі 17657,40 грн. за 2016 рік

п. 181.1 ст. 181, п.183.4, п.183.10 ст. 183, п. 185.1. ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1. ст. 188, п.200.1 , п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), а саме заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість, що підлягає сплаті до державного бюджету в сумі 223325 грн., в тому числі: за лютий 2017 року в сумі 23212 грн., за березень 2017 року в сумі 14628 грн., за квітень 2017 року в сумі 16033 грн., за травень 2017 року в сумі 14734 грн., за червень 2017 року в сумі 17891 грн., за липень 2017 року в сумі 23314 грн., за серпень 2017 року в сумі 21581 грн., за вересень 2017 року в сумі 26892 грн., за жовтень 2017 року в сумі 24776 грн., за листопад 2017 року в сумі 13870 грн., за грудень 2017 року в сумі 26394 грн.

п.п. 49.18.1., п.49.18, ст.. 49, п. 203.1.ст.203 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями)- не подання декларації з ПДВ за період 11.01.2017 року по 31.12.2017 року

п. 51.1 ст. 51, пп «б» п. 176.2. ст. 176 розділу IV Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), п.1.1. п.1.2. розділ I, розділ II, розділ III «Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, в редакції затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року №4 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 року №111/26556, по яких встановлено неподання податкових розрахунків 1 ДФ за I-IV кв. 2015, за I кв. 2016 року, за I - IV кв. 2017 року, що призвели до зміни платника податків, а саме: не відображено доходи нараховані та виплачені фізичним особам-підприємцям,

п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. №2464-VI із змінами та доповненнями, за результатами перевірки донараховано єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 21581,24 грн. за 2016 рік,

п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6 п. 16 1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями) за результатами перевірки донараховано військовий збір в сумі 1471,45 грн. за 2016 рік.

На підставі акту №1994/17-00-13-05/ від 14.09.2018 року було прийнято:

податкове повідомлення-рішення № від 27 вересня 2018 року про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на суму 279 156 грн. 25 коп. в тому числі за основним платежем 223325 грн. та штрафними санкціями у сумі 55831 грн. 25 коп.,

податкове повідомлення-рішення№ від 27 вересня 2018 рокупро застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за платежем податок на додану вартість у сумі 1870 грн.,

податкове повідомлення-рішення№ від 27 вересня 2018 року про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 22071 грн. 75 коп. в тому числі за основним платежем 17657 грн. 40 коп. та штрафними санкціями у сумі 4414 грн. 35 коп.,

податкове повідомлення-рішення№ від 27 вересня 2018 року про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем на суму 1839 грн. 31 коп. в тому числі за основним платежем 1471 грн. 45 коп. та штрафними санкціями у сумі 367 грн. 86 коп.,

податкове повідомлення-рішення№ від 27 вересня 2018 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за платежем податок на доходи фізичних осіб у сумі 510 грн.,

вимогу про сплату боргу (недоїмки) ф-103 від 27.09.2018 року з єдиного внеску на суму 21581 грн. 24 коп.

рішення про застосування про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 27 вересня 2018 року на суму 4316 грн. 25 коп.

Крім фінансової відповідальності до позивача застосовано і адміністративну відповідальність шляхом накладення штрафу у розмірі 680 грн. згідно постанови №3057/ФОП/17-00-13-04-04 від 08.11.2018 року.

Зокрема, в постанові зазначено: За результатами перевірки донараховано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 21581,24 грн. за 2016 рік та встановлено неналежне ведення доходів і витрат, а саме книга обліку доходів з 01.04.2016 року по 31.12.2016 р. заповнена невірно, книга обліку доходів і витрат за період з 01.01.2016 року по 31.03.2016 р не заповнювалася ( не велася).

Відтак, відповідач встановив відповідальність за порушення п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 року №2494-VI із змінами та доповненнями та п.6 ст.128 Господарського кодексу України №436-IV від 16.01.2003 року із змінами та доповненнями, п. 44.1 ст. 44, п. 177.10 ст.177, пп. 296.1.1 п. 296.1 ст. 296 Податкового кодексу України від 02.10.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями.

Відповідно до п.294.3 ст.294 Податкового кодексу України для суб'єктів господарювання, які перейшли на сплату єдиного податку із сплати інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом, перший податковий (звітний) період починається з першого числа місяця, що настає за наступним податковим (звітним) кварталом, у якому особу зареєстровано платником єдиного податку, і закінчується останнім календарним днем останнього місяця такого періоду.

Відповідно до п. 295.1. ст. 295 Податкового кодексу України визначено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

У разі якщо сільська, селищна або міська рада приймає рішення щодо зміни раніше встановлених ставок єдиного податку, єдиний податок сплачується за такими ставками у порядку та строки, визначені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 цього Кодексу.

Відповідно до п. 295.2. ст. 295 Податкового кодексу України передбачено, що нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Відповідно до п.п.2 п. 293.2. ст. 293 Податкового кодексу України Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами або радами об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до пп.1 п.291.1 ст.291 Податкового кодексу України Доходом платника єдиного податку є для фізичної особи - підприємця - дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності;

Відповідно до п.292.6 ст.292 Податкового кодексу України Датою отримання доходу платника єдиного податку є дата надходження коштів платнику єдиного податку у грошовій (готівковій або безготівковій) формі, дата підписання платником єдиного податку акта приймання-передачі безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг).

Судом встановлено, що позивач в період з 01.04.2016 року по 31.12.2016 року перебував платником єдиного податку 2 групи за ставкою 20 відсотків до розміру мінімальної заробітної плати без реєстрації платником ПДВ.

Підставою для збільшення позивачу грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб на суму 22071 грн. 75 коп. в тому числі за основним платежем 17657 грн. 40 коп. та штрафними санкціями у сумі 4414 грн. 35 коп. були обставини отримання коштів на погашення дебіторської заборгованості, яка виникла станом на 01.04.2016 року в сумі 98096,63 грн..

Таким чином, доводи відповідача щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб коштів отриманих позивачем в період сплати єдиного податку з 01.04.2016 року по 31.12.2016 року не знайшли своє підтвердження в силу вимог п.п.6 п. 292.11, п.292.6 ст. 292, пп. 1 п. 291.1 ст. 291, п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України.

Зокрема, відповідно п.п.6 п.292.11 Податкового кодексу України До складу доходу, визначеного цією статтею, не включаються суми коштів, що надійшли як оплата товарів (робіт, послуг), реалізованих у період сплати інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом, вартість яких була включена до доходу юридичної особи при обчисленні податку на прибуток підприємств або загального оподатковуваного доходу фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п. 177.2 ст. 177Податкового кодексу України Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Судом встановлено, що під час перебування на загальній системі оподаткування позивачем виручка за вищенаведені акти здачі-приймання робіт (надання послуг) в 1 кв. 2016 році не надходила, що не заперечується відповідачем. Відтак, відповідачем не доведено правової підстави включення в період з 01.01.2016 року по 31.03.2016 року перебування позивача на загальній системі оподаткування до складу об'єкту оподаткування податку на доходи фізичних осіб коштів, які надійшли в 2,3 кварталах 2016 року.

Відтак, виручка отримана від реалізації робіт (послуг) в 2,3 кварталах 2016 року, які надані на загальній системі оподаткування (1 кв. 2016 року) не є об'єктом оподаткування податку на доходи фізичних осіб відповідно до вимог п. 177.2 ст. 177Податкового кодексу України, а є об'єктом оподаткування єдиним податком відповідно до дати надходження коштів платнику єдиного податку згідно вимогами п.292.6 ст. 292, пп. 1 п. 291.1 ст. 291 Податкового кодексу України.

В основу прийняття постанови про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності покладено висновки відповідача про порушення позивачем вимог п. 2, ч. 1, ст. 7, ч. 5 ст. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування" внаслідок заниження єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування в 2016 році на загальну суму 21581,24 грн., що призвело до застосування штрафних санкцій у розмірі, передбаченому п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування", в розмірі 6055,30 грн.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування" від 08.07.2010 року №2464-VI (надалі - Закон України №2464-VI), платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України №2464-VI, єдиний внесок для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Частиною 11 статті 8 Закону України №2464-VI передбачено, що єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску на 2015 рік та у розмірі 22 відсотки на 2016 рік

Пунктом 3 частини 11 статті 25 Закону України №2464-VI визначено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції - за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску;

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для донарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування в 2016 році на загальну суму 21581,24 грн. стало збільшення чистого оподатковуваного доходу за 2016 рік на суму включення контролюючим органом до об'єкта оподаткування суми коштів погашення дебіторської заборгованості в сумі 98096,63 грн.

Враховуючи вищенаведене, відсутність об'єкта оподаткування з податку на доходи фізичних осіб унеможливлює виникнення податкового зобов'язання зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування, а відтак відсутня подія адміністративного правопорушення відповідно до ч.1 ст. 164-1, ч.1 ст. 165-1 КУпАП

Оцінка правомірності податкових-повідомлень-рішень, рішень про застосування штрафних санкцій, вимог про сплату боргу (недоїмки) дана Рівненським окружним адміністративним судом в рішенні суду від 27.12.2018 року, яке оприлюднене судом в єдиному державному реєстрі судових рішень та копія якого надана позивачем до матеріалів справи.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9,19,77,241-246,255,295 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до заступника начальника ГУ ДФС у Рівненській області Друзюк Н.І. про скасування постанови №3057/ФОП/17-00-13-04-04 від 08.11.2018 року - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії 3075/ФОП/17-00-13-04-04 від 08.11.2018 року, винесену відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164-1, ч.1 ст.165-1 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області (відповідно до п.15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147 - VIII від 03 жовтня 2017 року) протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач ОСОБА_1, зареєстрований в АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач Заступник начальника ГУ ДФС у Рівненській області Друзюк Н.І., м.Рівне, вул.Відінська буд.12.

Суддя І.О.Гордійчук