Справа № 360/611/19
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2019-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

22 березня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/611/19

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Чиркіна С.М.,

за участю

секретаря судового засідання Шеховцової А.С.,

та представників сторін:

від позивача ОСОБА_1,

від відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 360/611/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Граніт Компані» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови від 07.11.2018 № 001709 про застосування адміністративно-господарського штрафу,

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Граніт Компані» (далі - позивач, ТОВ «Граніт Компані») до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач, Укртрансбезпека), в якій позивач просить:

- визнати протиправними та скасувати:

постанову від 10 жовтня 2018 року № 001640, штраф у розмірі 340,00 грн;

постанову від 10 жовтня 2018 року № 001641, штраф у розмірі 1700,00 грн;

припис від 10.10.2018 № 0121212;

постанову від 10 жовтня 2018 року № 001642, штраф у розмірі 1700,00 грн;

припис від 10 жовтня 2018 року № 0121213;

постанову від 07 листопада 2018 року № 001709, штраф у розмірі 1700,00 грн,

винесені в.о. начальника Управління Укртрансбезпеки у Луганській області ОСОБА_3, про застосування адміністративно-господарських санкцій до позивача;

- стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 4404,49 грн, на користь позивача, що була заподіяна протиправними рішеннями органом владних повноважень.

Ухвалою суду від 18 лютого 2019 року адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Граніт Компані» залишено без руху, запропоновано позивачу протягом пяти календарних днів з дня отримання даної ухвали надати суду: позовну заяву, оформлену з дотриманням вимог статей 160, 161 КАС України, та її копію для вручення відповідачу; документ про сплату судового збору в розмірі 9605,00 грн (а.с. 59-60).

25 лютого 2019 року до суду від позивача надійшла уточнена позовна заява (а.с. 62-68), з такими позовними вимогами:

- визнати протиправною та скасувати постанову № 001709 від 07 листопада 2018 року штраф у розмірі 1700,00 грн, винесену в.о. начальника Управління Укртрансбезпеки у Луганській області ОСОБА_3, про застосування адміністративно-господарських санкцій до позивача.

В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач зазначає, що 07.11.2018 державними інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Луганській області під час здійснення перевірки транспортного засобу марки МАЗ 437041-261, державний номерний знак НОМЕР_1, який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу СХМ 220368 належить суб'єкту господарювання товариству з обмеженою відповідальністю «Граніт Компані» (), під час перевезення, виявлено порушення наказу МТЗУ від 07.06.2010 № 340, перевізник не забезпечив наявність у водія транспортного засобу, який не обладнаний тахографом, індивідуальної контрольної книжки водія, чим порушено вимоги ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», абз. 3 ч. 1 надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» індивідуальної контрольної книжки водія (водій ОСОБА_4). За результатами перевірки складено Акт від 04.10.2018 № 056848. На підставі вказаного Акту відповідачем прийнято Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 07.11.2018 № 001709, якою до позивача застосовано штраф в розмірі 1700,00 грн за порушення вимог ст. 48 Закону України «про автомобільний транспорт», а саме: (за текстом документу): індивідуальна контрольна книжка водія, що саме цим хотів зазначити Відповідач не відомо, то чи вона є, чи відсутня...., в тім вказав, що відповідальність за яке, як зазначає відповідач, передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивач вважає дії відповідача такими, що суперечать законодавству, а винесений ним акт індивідуальної дії (постанова) протиправною і такою, що підлягає скасуванню.

З посиланням на статтю 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», вважає, що притягнення автомобільного перевізника до відповідальності за відсутність документів, обовязкова наявність яких не передбачена Законом і відсутність яких жодним чином не доводить безпідставність здійснення перевезень, є довільним трактуванням норм законодавства з боку контролюючого органу, у порушення норм Конституції та основних засад вільного здійснення господарської діяльності в Україні.

Вважає, що притягнення до відповідальності автомобільного перевізника за відсутність Протоколу у транспортному засобі є безпідставним, оскільки обовязок забезпечення його наявності покладено не на перевізника, а на водія.

На думку позивача, в даному випадку матеріали справи не містять доказів того, що перевезення, які здійснювались вантажним автомобілем, належним позивачу, мали ознаки комерційних, тобто, здійснювались не для власних потреб особою, яка керувала цим транспортним засобом. Вважає також не є доведеною наявність вини позивача у вчиненні правопорушення, зазначеного в акті, у тому числі наявність у нього статусу перевізника, що є обовязковою умовою для притягнення до відповідальності за порушення вимог Закону України «Про автомобільний транспорт» і покладення на субєкта обовязку сплати адміністративно-господарського штрафу.

Позивач вважає, що оскільки автомобіль, за яким проводилась перевірка переданий в оренду іншій господарюючій юридичній особі - Товариству з обмеженою відповідальністю «Фенікс Дистрибьюшн» про що свідчить укладений договір оренди транспортних засобів від 04 січня 2018 року № 040118 з доповненнями та додатками, а водій, який на момент перевірки керував транспортним засобом перебуває в трудових правовідносинах з ТОВ «Фенікс Дистрибьюшн», що підтверджено відповідними наказами про прийняття на посади водіїв до ТОВ «Фенікс Дистрибьюшн», то вказані докази, на думку позивача, є належними та допустимими, та вказують на те, що позивач не є автомобільним перевізником у випадку, вказаному в акті перевірки, отже не може бути суб'єктом правопорушення, передбаченого абз. 3 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», у зв'язку з чим адміністративно-господарські санкції застосовані до нього протиправно.

Ухвалою суду від 04 березня 2019 року відкрито провадження в зазначеній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін (а.с. 1-2).

Відповідач адміністративний позов не визнав, про що подав на офіційну електронну адресу суду відзив на позовну заяву (а.с. 76-82).

В обґрунтування своєї позиції зазначив, що 04.10.2018 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Луганській області було проведено рейдову перевірку на предмет дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у Луганській області відповідно до направлення на перевірку від 01.10.2018 № 57/0110-18 Управління Укртрансбезпеки у Луганській області згідно Графіка проведення рейдових перевірок Управління Укртрансбезпеки у Луганській. Водієм транспортного засобу МАЗ 437041-261 було підписано Акт №056848 від 04.10.2018 без надання конкретних зауважень щодо суті зафіксованого порушення в ньому. Зазначив, що відповідно до п.25 Порядку 1567 (а, саме - справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) - розгляд справи проходив в Управлінні Укртрансбезпеки у Луганській області (вул.Єгорова, 26, м.Сєвєродонецьк, Луганська область).

Вказує, що у відповідності до Порядку 1567 Позивач запрошувався на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт для надання пояснень по суті складеного Акта. ОСОБА_5 підтверджується повідомленням Управління Укртрансбезпеки у Луганській області яке було надіслано рекомендованим листом. Згідно з Порядком 1567, розгляд справи про порушення розглядається як у присутності уповноваженої особи субєкта господарювання, так і у разі неявки уповноваженої особи субєкта господарювання - без її участі. За результатами розгляду справи про порушення в Управлінні Укртрансбезпеки у Луганській області за наявності підстав було винесено 07.11.2018 Постанову № 001709 про застосування адміністративно-господарського штрафу та її копію надіслано до Позивача рекомендованим листом із повідомленням.

Зазначив, що водієм 04.10.2018 під час перевірки транспортного засобу МАЗ 437041-261 серед документів, які він надав на огляд посадовим особам Управління Укртрансбезпеки у Луганській області було «свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, в якому чітко зазначено власника автомобіля - ТОВ «Граніт Компані». Вказує, що Позивачем до уточненої позовної заяви від 22.02.2019 додано завірену копію «свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу», в якому також зазначено власника автомобіля - ТОВ «Граніт Компані». Зазначене, на думку відповідача, дає підставу вважати саме ТОВ «Граніт Компані» 04.10.2018 «перевізником».

Відповідач вказує, що відповідно до норм чинного законодавства, власник транспортного засобу в разі передачі транспортного засобу в тимчасове користування зобовязаний здійснити перереєстрацію такого транспортного засобу, а водій, здійснюючи перевезення вантажів зобовязаний надавати для перевірки не лише свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, але й документи, на підставі яких на законних підставах використовується транспортний засіб (договір оренди або тимчасовий реєстраційний талон).

На думку відповідача, 04.10.2018 у посадових осіб Управління Укртрансбезпеки у Луганській області були всі підстави та жодних сумнів для складання Акта № 056848, та, в подальшому Постанови про застосування до Позивача адміністративно-господарського штрафу.

Відповідач вважає, що винесена 07.11.2018 Постанова про застосування до Позивача адміністративно-господарського штрафу № 001709 не суперечить нормам чинного законодавства та підлягає обовязковому виконанню.

Тому просив відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Представник позивача підтримала доводи, викладені в уточненій позовній заяві, просила задовольнити уточнені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала доводи, викладені у відзиві та просила у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статті 90 КАС України, судом встановлено таке.

04 жовтня 2018 року уповноваженими особами Управління Укртрансбезпеки у Луганській області в м. Сєвєродонецьку, вул. Промислова, проведено рейдову перевірку транспортного засобу МАЗ 437041-261, державний номер НОМЕР_1, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Граніт Компані», серія і номер свідоцтва про реєстрації СХМ 220368, водій ОСОБА_6 Під час перевірки встановлено, що перевізник не забезпечив наявності у водія транспортного засобу, який не обладнаний тахографом, індивідуальної контрольної книжки водія чим порушено статтю 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» За результатами перевірки складено акт від 04.10.2018 № 056848 (а.с. 90).

Водієм для перевірки було надано товарно-транспортну накладну, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія (а.с. 91).

За вказане порушення вимог, тобто за надання послуг з перевезень вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: індивідуальної книжки водія, на підставі абзацу третього частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» відповідно до постанови заступника начальника Управління Укртрансбезпеки у Луганській області від 07.11.2018 № 001709 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Граніт Компані» був застосований адміністративно-господарський штраф у сумі 1700,00 грн (а.с. 86).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу оскаржуваного рішення на відповідність вимогам частини третьої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає ОСОБА_5 України від 05.04.2001 № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - ОСОБА_5 № 2344-ІІІ).

ОСОБА_5 регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Відповідно до частини одинадцятої статті 6 Закону № 2344-III державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

За приписами частини третьої статті 6 Закону № 2344-III центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту, забезпечує: формування та реалізацію державної політики у сфері автомобільного транспорту; нормативно-правове регулювання; визначення пріоритетних напрямів розвитку автомобільного транспорту.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення № 103), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (пункт 8 Положення № 103).

Згідно з пунктом 15 Порядку здійснення контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до статті 34 Закону № 2344-III автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров'я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Статтею 48 Закону № 2344-III встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством.

Статтею 60 Закону № 2344-III встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, як зазначено в абзаці 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-III, суб'єктом відповідальності за вказане правопорушення є саме автомобільний перевізник.

Відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів застосовується саме до перевізників.

Таким чином, спірним питанням в межах даної справи є встановлення факту чи позивач є перевізником в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт».

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України № 2344-III, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб'єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах (стаття 33 Закону № 2344-III).

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Граніт Компані» є власником транспортного засобу МАЗ, державний номер НОМЕР_1 (а.с. 11).

Вказана обставина сторонами не заперечується.

Даний транспортний засіб відповідно до умов Договору оренди транспортних засобів від 04.01.2018 № 040118 та на підставі акту прийому - передачі від 04.01.2018 № 1 до договору оренди транспортних засобів Товариством з обмеженою відповідальністю «Граніт Компані» переданий Товариству з обмеженою відповідальністю «Фенікс Дистрибьюшин» в строкове платне користування. Вказаний договір укладений строком до 04 січня 2019 року (а.с. 37-39).

Відповідно до статей 908, 909 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Крім того, статтею 50 Закону № 2344-III передбачено, що договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо).

Таким чином, інформацією, наявною в матеріалами справи підтверджено, що 04.10.2018 під час проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом водієм транспортного засобу МАЗ номерний знак НОМЕР_1 пред'являлася для перевірки уповноваженим особам Управління Укртрансбезпеки у Луганській області товарно-транспортна накладна, відповідно до інформації в якій підтверджено перевезення зазначеним транспортним засобом вантажу перевізником ТОВ «Фенікс Дистрибьюшин».

Вказана обставина підтверджується інформацією, зазначеною в товарно-транспортній накладній від 04.10.2018 № 17236, відповідно до якої перевезення товару від вантажовідправника - ТОВ «Фенікс Дистрибьюшин», до одержувача - ФОП ОСОБА_7, здійснювалося перевізником - ТОВ «Фенікс Дистрибьюшин» (а.с. 44).

Вказана товарно-транспортна накладна є документом, який у розумінні статей 908, 909 Цивільного кодексу України, статті 50 Закону № 2344-III може свідчити про укладення договору перевезення вантажу між перевізником та відправником (вантажовідправником).

За таких обставин Відповідач повинен був перевірити ким саме 04.10.2018 використовується в господарській діяльності для перевезення відповідного вантажу транспортний засіб марки МАЗ, державний номер НОМЕР_1 та визначити у спірних відносинах хто був перевізником та субєктом відповідальності, передбаченої абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України № 2344-III.

Однак уповноваженими особами Управління Укртрансбезпеки у Луганській області проігноровану зазначену обставину та не зафіксовано в акті перевірки, для здійснення подальшого зясування всіх обставин.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, при винесені спірної постанови відповідачем не доведено, що саме ТОВ «Граніт Компані» був перевізником 04.10.2018, тобто Відповідач керувався своїми припущеннями, не підтвердженими належними доказами, що є недопустимим.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі Порядок № 1567), справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Відповідно до підпунктів 26, 27 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

Згідно із пунктом 27 Порядку № 1567 у разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Відповідно до пункту 29 Порядку № 1567 копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

У разі оскарження постанови про застосування фінансових санкцій стягнення сплачується не пізніше ніж протягом п'ятнадцяти днів після отримання повідомлення про залишення скарги без задоволення (абзац 2 пункту 29 Порядку №1567).

Отже, після складання посадовою особою органу державного контролю акту, в якому зафіксовано встановлені під час проведення перевірки порушення особою вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення не пізніше протягом двох місяців з дня його виявлення здійснюється розгляд справи про порушення.

При цьому розгляд справи про порушення можливий у відсутність уповноваженої особи суб'єкта господарювання лише у разі належного сповіщення суб'єкта господарювання про розгляд справи, а засобами сповіщення суб'єкта господарювання про розгляд справи про порушення визначено розписку чи рекомендований лист із повідомленням.

Суд зазначає, що як на доказ належного повідомлення позивача про дату розгляду справи відповідач посилається на надіслання повідомлення від 11.10.2018 № 1674/28/26-18 позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с. 87-89), однак зазначене відправлення, згідно з інформацією зазначеною у роздруківці з офіційного веб-сайту Укрпошта щодо відстеження поштового відправлення було повернуто 22.10.2018 на адресу відповідачу без вручення 22.10.2019 (а.с. 128).

Разом з тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують факт отримання Товариством з обмеженою відповідальністю «Граніт Компані» вказаного повідомлення.

Таким чином, відповідач не вжив всіх заходів для повного та всебічного не зясував всіх обставин під час перевірки та прийняття спірного рішення.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідач приймаючи оскаржувану постанову не діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, і порушив права та інтереси позивача у справі, тому постанова від 07.11.2018, винесена заступником начальника Управління Укртрансбезпеки у Луганській області ОСОБА_3, про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700,00 грн підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сума судового збору у розмірі 1921,00 грн, сплачена позивачем відповідно до платіжного доручення від 12.02.2019 № 19 при поданні до суду даної позовної заяви, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Граніт Компані» (місце знаходження: 93402, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр-т Хіміків, буд. 1, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (місце знаходження: 01135, м. Київ, пр-т Перемоги, буд. 14, ) про визнання протиправною та скасування постанови від 07.11.2018 № 001709 про застосування адміністративно-господарського штрафу задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 07 листопада 2018 року № 001709, винесену заступником начальника Управління Укртрансбезпеки у Луганській області ОСОБА_3, про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Граніт Компані» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921 (одна тисяча девятсот двадцять одна) гривня.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 25 березня 2019 року.

Суддя ОСОБА_8