Справа № 743/341/19
Суддя: Ісаєнко Юлія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 743/341/19 Суддя (судді) першої інстанції: Сташків В.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Лічевецького І.О., Земляної Г.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4 на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28.02.2019 у справі за адміністративним позовом Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4 про продовження строку затримання,

В С Т А Н О В И В:

Чернівецький прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду з позовом до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про продовження строку затримання на 6 місяців, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28.02.2019 позов задоволено частково.

Продовжено строк затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до 28 лютого 2019 року включно в Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою його ідентифікації та з метою забезпечення примусового видворення його за межі України.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, апелянтом подано апеляційну скаргу, посилаючись на необґрунтованість вказаного рішення та невідповідність його вимогам законодавства. Також, апелянтом вказано, що він жодним чином не перешкоджав ідентифікації та видворенню, та надав інформацію про себе. Відтак просить скасувати спірне рішення суду, а в задоволенні позову відмовити.

Справа розглянута у порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 06.09.2018 року о 03 год. 00 хв. громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 був затриманий за спробу незаконного перетину державного кордону України з Румунії поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, вчинене групою осіб без документів, що посвідчують особу та надають право перебувати на території України, за що останнього затримано на термін до трьох діб з метою з'ясування обставин правопорушення.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 07.09.2018 було примусово видворено за межі території України громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та затримано останнього, з метою ідентифікації, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні терміном до шести місяців з часу його фактичного затримання, з 06 вересня 2018 року.

Листом від 07.12.2018 № 0.81-12254/0/6-18-Вих, Адміністрація Державної прикордонної служби України зверталась щодо ідентифікації громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до Надзвичайного і Повноважного Посла України в Республіці Польща та до Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства Державної міграційної служби.

Листом від 11.12.2018 № 0.81-12401/0/6-18-Вих, Адміністрація Державної прикордонної служби України інформувала начальника Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про проведення 04.12.2018 заходів з анкетування, сканування відбитків пальців та фотографування, зокрема і відповідача. Зібрані 07.12.2018 матеріали було направлено до Посольства України в Республіці Польща для їх передачі до Посольства Наробної Республіки Бангладеш в Республіці Польща з метою прискорення процедури ідентифікації вказаних осіб.

Проте, відповіді, яка б надала можливість належно ідентифікувати вказаних осіб надано не було, відсутні такі відомості і в матеріалах справи.

Вказане, на переконання колегії суддів, підтверджує вжиття належних заходів для ідентифікації позивача.

Разом з тим, Чернівецький прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України не отримавши відповідних документів, які б дали можливість належно встановити особу відповідача та враховуючи, що строк тримання відповідача в Чернігівському ПТПІ закінчується 06.03.2019, звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що при неодержанні інформації з країни громадянської належності іноземця про ідентифікацію громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_4, наявні визначені ст. 289 КАС України підстави для продовження строку затримання відповідача в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в'їзд в Україну та виїзд іноземців та осіб без громадянства з України здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в'їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України. За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 16 цього Закону, реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в'їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній за участю картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

Нормами ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як вісімнадцять місяців.

Згідно з п. 1 Розділу VІ Інструкції про примусове повернення та примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом МВС України, Адміністрації ДПС України, СБУ від 23.04.2012 року № 353/271/150 передбачено, що якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України або орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування. З цією метою, до дипломатичних представництв або консульських установ держави походження іноземця надсилаються відповідні запити, до яких долучаються кольорові фотокартки на кожну особу, заповнені анкети визначеного консульською установою зразка та інші відомості про іноземця, які дають змогу встановити особу та підтвердити громадянство.

Положеннями частин 11, 13 ст. 289 КАС України передбачено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців. Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Відповідно до пп. f п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в'їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавцем передбачено можливість затримання іноземця або особи без громадянства та продовження строку такого затримання за наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Нормами ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачається, що передача з України або прийняття в Україну іноземця або особи без громадянства здійснюється відповідно до міжнародного договору про реадмісію. Іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що визначальним при розгляді даної справи є встановлення активних дій з боку позивача для забезпечення ідентифікації з метою уникнення безпідставного обмеження свободи особи.

Докази, що беруться колегією суддів до уваги, є достатніми для висновку про те, що на час звернення позивача з відповідним позовом ним вживаються активні дії для забезпечення реадмісії особи та таке забезпечення потребує додаткового часу.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про невжиття позивачем необхідних заходів для ідентифікації відповідача з метою примусового видворення є необґрунтованими.

Крім того, в частині доводів апеляційної скарги про наявність співпраці з боку іноземця та надання ним відповідних відомостей про свою особу, то суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що надання самим відповідачем інформації про себе, без наявної офіційної інформації з країни громадянської належності іноземця не дає можливість позивачу у встановленому порядку провести видворення такої особи, а отже, наявні визначені ст. 289 КАС України підстави для продовження строку затримання відповідача.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції вважає аргументованими доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, де вказано, що обґрунтованими підставами вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення за межі території України є: свідоме порушення законодавства України із прикордонних питань, відсутність родичів в Україні, відкритий намір незаконним шляхом потрапити до країн Європейського Співтовариства, відсутність коштів для придбання проїзних документів та відсутність документів, які підтверджують законність перебування на території України та дають право на перетин державного кордону, а також відсутність Посольства (консульства) Народної Республіки Бангладеш на території України. Тобто відсутні підстави вважати, що відповідач може самостійно оформити документи для виїзду та залишити територію України.

Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28.02.2019 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

(Постанову у повному обсязі складено 26.03.2019)

Головуючий суддя Ю.А. Ісаєнко

Суддя Г.В. Земляна

Суддя І.О. Лічевецький