Справа № 580/68/19
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/68/19 Суддя (судді) першої інстанції: П.Г. Паламар
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому апеляційну скаргу Фермерського господарства «Бірюк» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом Фермерського господарства «Бірюк» до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання незаконними дій, скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось фермерське господарство «Бірюк» з позовом до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, в якому просив:

- визнати дії старшого державного виконавця Яжук С.С. незаконними;

- скасувати постанову опису й арешту майна від 21.11.2018 у зведеному виконавчому провадженні №46799107 від 06.03.2015;

- зобов'язати державного виконавця Яжук С.С. зведене виконавче провадження за №46799107 від 06.03.2015 закінчити.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд вказане судове рішення скасувати, та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити. На думку апелянта, оскаржуване рішення винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та інші наявні у справі докази, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, 20.02.2014 на підставі наказу Господарського суду Черкаської області №925/245/13-г від 11.02.2014 відкрито виконавче провадження №42169345 щодо стягнення з ФГ «Бірюк» 2472,96грн.

16.01.2015 на підставі наказу Господарського суду Черкаської області №925/452/14 від 04.11.2014 відкрито виконавче провадження №46050230 щодо стягнення з ФГ «Бірюк» 102085грн.

05.03.2015 винесена постанова про об'єднання виконавчих проваджень № 42169345, 46050230 у зведене виконавче провадження № 46799107.

15.02.2017 на підставі наказу Господарського суду Черкаської області №925/1201/16 від 30.01.2017 відкрито виконавче провадження №53408260 щодо стягнення з ФГ «Бірюк» 3018,95грн.

22.06.2017 на підставі наказу Господарського суду Черкаської області №925/1201/16 від 30.01.2017 відкрито виконавче провадження №54182989 щодо стягнення з ФГ «Бірюк» 201263,54грн.

19.08.2017 на підставі вимоги про сплату боргу(недоїмки) №Ю-186-17 від 10.07.2017 ГУ ДФС у Черкаській області відкрито виконавче провадження №54547997 щодо стягнення з ФГ «Бірюк» 2261,53грн.

Отже на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває зведене виконавче провадження №46799107 про стягнення з ФГ «Бірюк» на користь юридичних осіб та держави заборгованості на загальну суму 341295,94 грн.

В ході виконання зведеного виконавчого провадження накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника. Постановами від 24.07.2015 та 10.02.2017 оголошено розшук транспортних засобів, що належать боржнику.

20.11.2018 за вх. № 8125 від ДП «Держреєстри України» надійшла інформація про те, що згідно реєстру складських документів на зерновому складі ПАТ «ДПЗКУ» за адресою: 37400, Полтавська область, м. Гребінка, пров. Пирятинський, 46 зберігається зерно ФГ «Бірюк».

20.11.2018 ГТУЮ у Черкаській області винесено наказ № 1900/02 про відрядження державного виконавця 21.11.2018 до м. Гребінки Полтавської області.

21.11.2018 за вих. № 14965 начальником відділу до Гребінківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Полтавській області направлено повідомлення про вчинення виконавчих дій щодо опису й арешту майна боржника - ФГ «Бірюк» у ЗВП №46799107 на території приналежній щодо здійснення виконавчих дій ГТУЮ у Полтавській області.

21.11.2018 постановою державного виконавця про опис майна у межах ЗВП №46799107 проведено опис зерна соняшника за адресою: Полтавська область, м. Гребінка, пров. Пирятинський, 46 та передано на відповідальне зберігання старшому майстру філії ПАТ ДПЗКУ «Гребінківський елеватор» Суддя-доповідач В.О.

21.11.2018 за вих. №14957 згідно супровідного листа, постанову про опис майна від 21.11.2018 надіслано зокрема боржнику - ФГ «Бірюк».

21.11.2018 постановою державного виконавця про арешт майна у межах ЗВП №46799107 накладено арешт на зерно соняшника за адресою: Полтавська область, м. Гребінка, пров. Пирятинський, 46 в межах суми стягнення 309785,96грн.

22.11.2018 за вих. №15120/4 згідно супровідного листа, постанову про арешт майна від 21.11.2018 надіслано зокрема боржнику - ФГ «Бірюк».

Не погоджуючись з прийнятим рішенням щодо опису та арешту майна, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець, здійснюючи арешт та опис майна, діяв на підставі, в межах та у спосіб передбачений чинним законодавством України.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Перш за все, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до п. 7 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до статі 1 Закону України «Про виконавче провадження» (чинної на час виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (чинної на час виникнення спірних правовідносин) виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Згідно з ч. 1 ст.. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приписами ч. 3 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» (чинної на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що виконання рішення, яке зобов'язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.

Відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» (чинної на час виникнення спірних правовідносин) у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України.

Відповідно до п 12 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень (далі - Інструкція), затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, державний виконавець може вчиняти виконавчі дії на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, за погодженням з начальником органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, у разі якщо з'ясувалося, що майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, недостатньо для повного задоволення вимог стягувача та майно боржника виявлено на території іншого органу державної виконавчої служби.

Про проведення державним виконавцем виконавчих дій орган державної виконавчої служби зобов'язаний повідомити орган державної виконавчої служби, на території якого будуть проводиться виконавчі дії, до початку проведення таких дій.

Як встановлено судом першої інстанції, начальником органу державної виконавчої служби в порядку п. 12 розділу III Інструкції № 512/5 до початку здійснення виконавчих дій повідомлявся орган ДВС щодо вчинення виконавчої дії на території, на яку поширюється їх компетенція.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 та абзацу 2 ч. 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев'ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

В матеріалах справи наявні супровідні листи про направлення постанов про опис та арешт майна боржника не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Так, постановою від 21.11.2018 проведено опис майна боржника - надіслана 21.11.2018 за вих. №14957; постановою від 21.11.2018 накладено арешт на майно боржника за адресою: Полтавська область, м. Гребінка, пров. Пирятинський, 46 - надіслана 22.11.2018 за вих. №15120/4.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що державний виконавець з дотримання приписів закону довів до відома сторін виконавчого провадження про вчинені дії.

Згідно ч. 7 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів.

З сукупного аналізу викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийнято цілком правомірне рішення щодо відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки державний виконавець здійснюючи арешт та опис майна, діяв на підставі, в межах та у спосіб передбачений чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством України.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржуване рішення прийнято відповідно до норм матеріального та процесуального права, враховано всі обставини справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції немає.

Відповідно до ст. 316 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Бірюк»- залишити без задоволення, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

ОСОБА_4 Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма