Справа № 160/1932/19
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 березня 2019 року Справа № 160/1932/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Бондар М.В., перевіривши матеріали позовної заяви Дніпровської міської ради до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа - Обслуговуючий кооператив Автогаражний кооператив Дніпро про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

27.02.2019 року до суду надійшла позовна заява Дніпровської міської ради до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, особа, яка приймає участь у справі - Обслуговуючий кооператив Автогаражний кооператив Дніпро, в якій позивач просить скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про стягнення виконавчого збору №53222687 від 06.02.2019 року.

Ухвалою суду від 04.03.2019 року вказану позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки шляхом надання до суду:

- уточненої позовної заяви з визначенням належного відповідача та із зазначенням інформації щодо засобів зв'язку, електронної адреси або електронної пошти такого відповідача;

- клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення до суду з доказами поважності його пропуску;

- документу про сплату судового збору у розмірі 1921 грн.

- заяви про залучення до участі у справі третьої особи із визначенням її процесуального статусу, обґрунтуванням доцільності її залучення та інформації, що передбачена пунктом 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

На виконання ухвали суду від 04.03.2019 року позивач надав 26.03.2019 року уточнену позовну заяву, у якій визначив відповідачем - Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області та визначив Обслуговуючий кооператив Автогаражний кооператив Дніпро як третю особу. Також позивач надав платіжне доручення про сплату судового збору у розмірі 1921 грн. та заяву про поновлення пропущеного строку для звернення до суду.

В обґрунтування заяви про поновлення пропущеного строку зазначено, що Дніпровською міською радою пропущено строк на один день для звернення до суду з цим позову, у зв'язку з великою кількістю вхідної кореспонденції, внаслідок чого оскаржувана постанова від 06.02.2019 року №53222687 надійшла до департаменту правового забезпечення Дніпровської міської ради лише 12.02.2019 року.

Суд не вважає наведені обставини поважною причиною пропуску строку для звернення до суду.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (п. 51 рішення від 22.10.96 за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Щодо застосування строку позовної давності в контексті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" суд зазначив, що дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно повязано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Тобто, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Суд також зазначає, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, відносини стають стабільними.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підставі для задоволення заяви про поновлення пропущеного строку для звернення до суду.

Відповідно до частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву

Крім іншого, позивачем не виконанні вимоги ухвали суду від 04.03.2019 року в частині зазначення засобів зв'язку відповідача та третьої особи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про невиконання позивачем ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 року про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із положеннями пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Дніпровської міської ради про поновлення пропущеного строку для звернення до суду - відмовити.

Позов Дніпровської міської ради до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа - Обслуговуючий кооператив Автогаражний кооператив Дніпро про скасування постанови - повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачеві разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз'яснити позивачеві, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1