Справа № 360/777/19
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

28 березня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/777/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Тихонов І.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білокуракинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Білокуракинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, в якій позивач просить:

- визнати дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплаті позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді згідно довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді, від 18.12.2018 №2129/18-Вих без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з 04 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року - протиправними.

- зобовязати відповідача перерахувати та виплатити позивачу щомісячне довічне грошове утримання згідно довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді від 18.12.2018 №2129/18-Вих з врахуванням доплати за вислугу років у розмірі 80 % без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання - з 04 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року, з урахуванням фактично виплачених сум за вказаний період;

- визнати дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплаті позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді згідно довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді від 16.01.2019 № 108/19-Вих без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з 01 січня 2019 року протиправними;

- зобовязати відповідача перерахувати та виплатити позивачу щомісячне довічне грошове утримання згідно довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді від 16.01.2019 № 108/19-Вих з врахуванням доплати за вислугу років у розмірі 80 % без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання - з 01 січня 2019 року, з урахуванням фактично виплачених сум за вказаний період;

- зобовязати відповідача в подальшому здійснювати перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачу згідно наданих довідок про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді з врахуванням доплати за вислугу років у розмірі 80 %.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вона була звільнена з посади судді у відставку, і 19.09.2016 відрахована зі штату Білокуракинського районного суду Луганської області. Стаж роботи на посаді судді на момент звільнення склав 26 років 03 місяці 16 днів.

Постановою Білокуракинського районного суду Луганської області від 06 грудня 2016 року по справі №409/2886/16-а за позовом до УПФ України в Білокуракинському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити певні дії було зобовязано відповідача призначити, нарахувати та виплатити позивачу, як судді у відставці, щомісячне довічне грошове утримання згідно довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Луганській області № 1740/16 вих. від 19.09.2016. Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року в цій частині постанову суду першої інстанції було залишено без змін. Тобто, судом апеляційної інстанції підтверджено зобовязання відповідача призначити, нарахувати та виплатити щомісячне довічне грошове утримання згідно довідки ТУ ДСА з врахуванням доплати за вислугу років в розмірі 80 % посадового окладу.

Підставою для звернення позивача до суду стала відмова відповідача призначити щомісячне грошове утримання згідно довідки ТУ ДСА в Луганській області з врахуванням доплати за вислугу років в розмірі 80 %. Постановою Білокуракинського районного суду Луганської області, залишеної без змін Донецьким апеляційним адміністративним судом, було визначено, що для визначення стажу роботи на посаді судді для одержання доплати за вислугу років враховується стаж роботи позивача на посадах на державній службі, де також виплачувалася надбавка за вислугу років.

Відповідачем було виконано постанову судів та призначено позивачу щомісячне грошове утримання згідно довідки ТУ ДСА в Луганській області з врахуванням доплати за вислугу років в розмірі 80% посадового окладу.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 04 грудня 2018 року № 11-р/2018 відбулись зміни в чинному законодавстві, які вплинули на розмір суддівської винагороди працюючих суддів, а оскільки розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці безпосередньо пов'язаний із розміром суддівської винагороди суддів відповідних суддів, то щомісячне довічне грошове утримання мені, як судді у відставці, підлягає перерахунку з 04 грудня 2018 року. Тому, відповідно до довідки ТУ ДСА України в Луганській області від 18.12.2018 №2129/18-Вих. відповідач повинен зробити позивачу перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання. При зверненні до Білокуракинського обєднаного УПФ України Луганської області з приводу здійснення перерахунку, позивач отримала відмову від 30.01.2019 №1/С-14, обґрунтуванням якої було те, що надана довідка для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці видана не вірно, а саме не вірно визначена доплата за вислугу років у розмірі 80%, що доплата за вислугу років повинна складати 60% посадового окладу.

Далі, з 01 січня 2019 року у звязку з підвищенням розміру заробітної плати працюючих суддів позивач знову звернулася до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та надала довідку ТУ ДСА України в Луганській області від 16.01.2019 №108/19-Вих., проте знову отримала відмову від 30.01.2019 року № 2/С-14 такого ж змісту.

Враховуючи вказане, позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку та невиплаті щомісячного довічного грошового утримання з 04.12.2018 та з 01.01.2019 такою, що порушує його права та законні інтереси, а тому є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідач позов не визнав, про що через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) 18.03.2019 подав відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити (т. 1 а. с. 71-75).

В обґрунтування доводів зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа в Білокуракинському ОУПФУ з 01.09.2016. Рішенням Білокуракинського районного суду № 409/2886/16-а від 06.12.2016 зобовязано призначити ОСОБА_1 довічне грошове утримання судді у розмірі 90% заробітної плати згідно довідки про заробітну плату № 1740/16 вих. від 19.09.2016. 20.12.2018 до управління позивачка подала заяву про перерахунок довічного грошового утриманні судді. До заяви ОСОБА_1 додала довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 2129/18-вих від 18.12.2018. За результатами аналізу поданих позивачкою документів було встановлено, що довідка про заробітну плату для обчислення довічного грошового утримання судді у відставці видана невірно, а саме невірно визначена доплата за вислугу років у розмірі 80%. Згідно Розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виданого Білокуракинським районним судом Луганської області на імя ОСОБА_1 за вихідним № 6/681/2016 від 20.09.2016 року визначено усього стажу роботи за фахом 26 років 3 місяці 17 днів ( станом на 19.09.2016). Відповідно до статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. Згідно статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу. Пунктом 11 розділу XIII "Перехідні положення" Закону України від 07.07.2010 N 2453-УІ "Про судоустрій і статус суддів" було встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності Законом. Зазначене положення викладено і у Рішенні Ради суддів України №42 від 16.04.2015. Згідно статті 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років. Будь-який інший стаж роботи, який дає право на відставку та обчислення доплати за вислугу років зазначеною статтею не передбачений. Виходячи із розрахунку суддівського стажу роботи, доплата за вислугу років повинна складати 60 % посадового окладу. З дня набрання чинності Закону України „ Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 № 1402-УІП (далі Закон № 1402), Закон України „ Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 № 2453-УІ (далі - Закон №2453) втратив чинність, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 розділу XII „ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1402. Відповідно до пункту 4 розділу II Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1 (далі - Порядок) перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді. Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 04.12.2018 №11- р у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини третьої статті 133 Закону України „Про судоустрій і статус суддів визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) та підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: „ Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом Законом України „ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 № 1774-VIII (зі змінами) - встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року. З огляду на зазначене та прийняті норми Рішенням Конституційного Суду України від 04.12.2018 № 11-р перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється з 1 січня 2019 року та з 1 лютого 2019 року. Враховуючи вищевикладене, за умови надання довідки про заробітну плату для обчислення довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунком доплати за вислугу років у розмірі 60% посадового окладу ОСОБА_1 буде здійснено перерахунок довічного грошового утримання судді з 1 лютого 2019 року.

З урахуванням викладеного, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Ухвалою від 26 лютого 2019 року про відкриття провадження в адміністративній справі судом ухвалено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (т. 1 а. с. 1-3).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статті 90 КАС України, судом встановлено таке.

Позивач ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) є внутрішньо переміщеною особою, про що свідчить довідка внутрішньо переміщеної особи від 04.05.2017 № 5382, видана управлінням соціального захисту населення Білокуракинської райдержадміністрації, та перебуває на обліку в Білокуракинському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області, про що свідчить електронне пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 з терміном дії до 04.04.2020, видане Пенсійним фондом України (т. 1 а. с. 14,15).

З 01.09.2016 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Білокуракинському ОУПФУ як отримувач щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із розпорядженням від 21.09.2016 № 9355 (т. 1 а. с. 90).

Постановою Білокуракинського районного суду Луганської області від 6 грудня 2016 року по справі №409/2886/16-а за позовом до УПФ України в Білокуракинському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити певні дії було зобовязано відповідача призначити, нарахувати та виплатити позивачу, як судді у відставці, щомісячне довічне грошове утримання згідно довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Луганській області № 1740/16 вих. від 19.09.2016, в розмірі 90% заробітної плати без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з 20.09.2016 (т. 1 арк. спр. 34-39).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року постанову суду першої інстанції було залишено без змін (т. 1 а.с. 40-43).

Розпорядженням відповідача від 11.11.2016 № 127964 на виконання постанови Білокуракинського районного суду № 409/2886/16-а від 06.12.2016 та ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017 управління Пенсійного фонду України у Білокуракинському районі Луганської області перерахувало судді у відставці ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання згідно довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді, виданої Державною судовою адміністрацією у Луганській області №1740/16 вих. від 19.09.2016, у розмірі 90% без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання - з 20.09.2016 (т. 1 арк.спр. 112).

20.12.2018 позивач звернувся до Білокуракинського ОУПФУ із заявою щодо перерахунку щомісячного довічного утримання судді відповідно до довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої ТУ ДСА в Луганській області № 2129/18-вих від 18.12.2018 (т. 1 арк.спр. 77-78).

Згідно із довідкою ТУ ДСА в Луганській області від 18.12.2018 № 2129/18-вих про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, станом на 04.12.2018 суддівська винагорода ОСОБА_1, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складає 47574,00 грн, в тому числі посадовий оклад 26430,00 грн, доплата за вислугу років 80% - 21144,00 грн (т. 1 арк.спр. 26).

Рішенням Білокуракинського ОУПФУ від 18.01.2019 № 767 позивачу відмовлено у перерахунку щомісячного довічного утримання судді згідно довідки ТУ ДСА в Луганській області від 18.12.2018 № 2129/18, з зазначенням, що довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 18.12.2018 № 2129/18 видана невірно, а саме невірно визначена доплата за вислугу років у розмірі 80%. Згідно розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданого Білокуракинським районним судом Луганської області від 20.09.2016 № 6/681/2016, значиться 26 років 3 місяці 17 днів стажу роботи за фахом. З посиланням на статті 133, 135, пункт 11 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статтю 43 Закону України «Про статус суддів», зазначено, що, виходячи із розрахунку суддівського стажу роботи, до вислуги років повинна складати 60% посадового окладу.

Крім того, у рішенні з посиланням на пункт 4 розділу ІІ Порядку № 3-1, рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 та Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII (зі змінами), зазначено, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється з 1 січня 2019 року та з 1 лютого 2019 року.

Тому управлінням прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді згідно довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 18.12.2018 № 2129/18, а за умови надання довідки про заробітну плату для обчислення довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунком доплати за вислугу років у розмірі 60% посадового окладу буде здійснено перерахунок довічного грошового утримання судді з 1 січня 2019 року (т. 1 арк.спр. 79-81).

18.01.2018 позивач звернувся до Білокуракинського ОУПФУ із заявою щодо перерахунку щомісячного довічного утримання судді відповідно до довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої ТУ ДСА в Луганській області № 108/19-вих від 16.01.2019 (т. 1 арк. спр.27).

Згідно із довідкою ТУ ДСА в Луганській області від 16.01.2019 № 108/19-вих. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, станом на 01.01.2019 суддівська винагорода ОСОБА_1, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складає 51867,00 грн, в тому числі посадовий оклад 28815,00 грн, доплата за вислугу років 80% - 23052,00 грн (т. 1 арк.спр. 27).

Рішенням Білокуракинського ОУПФУ від 31.01.2019 № 41 позивачу відмовлено у перерахунку щомісячного довічного утримання судді згідно довідки ТУ ДСА в Луганській області від 16.01.2019 № 108/19, з тих же підстав, що наведені в рішенні від 18.01.2019 № 767 (т. 1 арк.спр. 84-86).

Також в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 міститься протокол перерахунку пенсії від 23.01.2019, згідно з яким позивачу з 01.01.2019 здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та розмір якого з 01.01.2019 визначено в сумі 28544,40 грн (т. 2 арк.спр. 13).

Та обставина, що 23.01.2019 фактично перерахунку та виплати в новому розмірі щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснено не було підтверджується довідкою відповідача від 13.03.2019, згідно із якою розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у грудні 2018 року та січні 2019 року склав 28544,40 грн (т. 1 арк.спр. 87).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані при прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними. Загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спірними питанням у справі є правомірність рішень Білокуракинського ОУПФУ від 18.01.2019 № 767 та від 31.01.2019 № 41 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок ТУ ДСА в Луганській області від 18.12.2018 № 2129/18 (видана у звязку з прийняттям рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018) та від 16.01.2019 № 108/19 (видана у звязку зі зміною розмірів посадового окладу) відповідно з посиланням на право ОСОБА_1 отримувати доплату за вислугу років у розмірі 60%, а не 80% як зазначено у довідках, а також визначення періодів, з яких щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці підлягає перерахунку у разі наявності підстав для такого перерахунку.

Щодо такої підстави для відмови в перерахунку, наведеної у оскаржуваних рішеннях, як неправильне визначення у довідках ТУ ДСА в Луганські області доплати за вислугу років ОСОБА_1 80%, а не 60% як вважає відповідач, суд зауважує, що судовими рішеннями у справі № 409/2886/16-а встановлено, що загальний стаж судді Скворцової В.Г. для визначення доплати за вислугу років складає 37 роки 10 місяців 14 днів. Виходячи з цієї тривалості суддівського стажу позивачу нараховувалася та сплачувалася доплата за вислугу років в розмірі 80%, що і зазначено в довідці для призначення щомісячного довічного утримання, без обмеження граничного розміру.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, обставини встановлені у судових рішеннях у адміністративній справі № 409/2886/16-а щодо права позивача на отримання доплати за вислугу років в розмірі 80%, а не 60% як вважає відповідач, є преюдиційними, і додаткового підтвердження не потребують, тому відмова відповідача в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з підстав неправильності визначення доплати за вислугу років ОСОБА_1 у поданих нею довідках ТУ ДСА в Луганській області є протиправною.

Згідно зі статтею 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і Законами України. Матеріальне забезпечення суддів, в тому числі суддів у відставці, та гарантії їх соціального захисту є одним із складових елементів принципу незалежності суддів.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 №1402-VІІІ.

З дня набрання чинності даним Законом, Закон України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 №2453-VІ втратив чинність, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 розділу XII Закону № 1402-VIII від 02.06.2016.

Статтею 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року №2453-VI (далі - Закон № 2453-VI) (у редакції, чинній на момент призначення позивачеві довічного грошового утримання) передбачено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання.

Пунктом 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року№ 1402-VIII передбачено, що в інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Згідно з приписами статті 142 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 № 1402-VIII, у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Аналогічні приписи містяться в статті 141 Закону України Про судоустрій і статус суддів № 2453-VІ від 07.07.2010 в редакції Закону України Про забезпечення права на справедливий суд від 12.02.2015 № 192-VІІІ.

Тобто, у питаннях визначення розмірів суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання норми Закону № 2453-VI зберігають чинність, а позивач має право на перерахунок раніше призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, у тому числі у зв'язку зі збільшенням посадового окладу.

Щодо наявності підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі його заяви від 20.12.2018 та довідки ТУ ДСА в Луганській області від 18.12.2018 № 2129/18, та визначення дати такого перерахунку, суд зазначає таке.

04.12.2018 Конституційним Судом України було прийнято рішення № 11 -р/2018 у справі № 1 -7/2018(4062/15), пунктом 1 резолютивної частини якого визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини третьої статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIII.

Отже, з 04.12.2018 підлягають застосуванню положення частини третьої статті 133 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 № 2453-VI у його первинному вигляді, тобто в редакції Закону Про забезпечення права на справедливий суд від 12.02.2015 № 192-VIII, а саме: Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2011 року - 6 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2014 року - 12 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат".

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за №200/14891 затверджено Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України (далі Порядок №3-1).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку №3-1 заява про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та довідка про розмір суддівської винагороди подається до органів, що призначають щомісячне довічне утримання.

Звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (пункт 3 розділу ІІ Порядку №3-1).

При цьому, відповідно до пункту 4 розділу ІІ Порядку №3-1 перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Таким чином, Порядком №3-1 визначено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться саме з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Суд зауважує, що відповідно до рішення Конституційного Суду України № 11 -р/2018 у справі № 1 -7/2018(4062/15), зміна розміру складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою мала місце саме у грудні 2018 року.

Відповідно, в межах спірних правовідносинах, перерахунок щомісячного довічного утримання ОСОБА_1 на підставі довідки ТУ ДСА в Луганській області від 18.12.2018 № 2129/18 як судді у відставці має проводитись з 01.01.2019, тобто з 01 числа місяця, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, а не з 04.12.2018 (дата ухвалення рішення Конституційним Судом України), як зауважує позивач.

Щодо наявності підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі його заяви від 18.01.2019 та довідки ТУ ДСА в Луганській області від 16.01.2019 № 108/19, та визначення дати такого перерахунку, суд зазначає таке.

В рішенні від 31.01.2019 № 41 про відмову в перерахунку пенсії Білокуракинське ОУПФУ посилається на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII (зі змінами), яким встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, а до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року.

Суд зазначає, що після набрання 01.01.2017 чинності Законом України "Про внесених змін до деяких законодавчих актів України" №1774-VІІ від 06.12.2016 мінімальна заробітна плата вже не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, що передбачено пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Згідно з абзацом 2 абзацу 2 пункту 3 розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №1774-VIII до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень.

У зв'язку з цим, з 01.01.2017 посадовий оклад судді визначається не з розміру мінімальної заробітної плати, як це передбачено Законом України "Про судоустрій і статус суддів", а з "розрахункової величини", запровадженої пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 1774-VІІ "Про внесення змін до яких законодавчих актів України".

В подальшому, Законом України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" № 2415-VIII від 15.05.2018 року, який набрав чинності 22.07.2018, внесено зміни до абзацу 2 пункту 3 розділу ІІ Закону України № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України". Зокрема, слово та цифри "1600 грн" замінено словами та цифрами "прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року".

Даною нормою Закону введено застосування для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, в тому числі і суддям, нової "розрахункової величини" - прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня календарного року. Крім того встановлено початок застосування цієї нової "розрахункової величини" для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат - 1 січня 2017 року.

При цьому суд звертає увагу на те, що пункт 2 Рішення Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 09.02.1999 зазначено, що в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультра активна форма) і шляхом зворотньої дії (ретроактивна форма). В п. 3 зазначеного рішення Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини першої ст. 58 Конституції України про зворотню дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадку, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб.

Надання зворотньої дії Закону (ретроактивність Закону) - виключення, про що повинна бути пряма вказівка про це в Законі.

Отже, у даному випадку самим законодавцем дію Закону № 2415-VІІІ в частині застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як розрахункової величини для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності цим нормативно-правовим актом, а саме, на правовідносини починаючи з 01 січня 2017 року.

Як зазначено вище, розпорядженням Білокуракинського ОУПФУ від 06.09.2018 № 127964 ОСОБА_1 здійснено перерахунок довічного грошового утримання через зміну надбавки, розмір якого з 01.08.2018 визначено в сумі 28544,40 грн (т. 1 арк.спр. 239) на підставі його заяви від 20.08.2018 про призначення/перерахунок пенсії (т. 1 арк.спр. 242).

Законом України Про Державний бюджет України на 2019 рік встановлено прожитковий мінімум в розрахунку на місяць для працездатних осіб у розмірі 1921 гривень з 1 січня 2019 року.

У звязку зі зміною з 01.01.2019 прожиткового мінімуму ТУ ДСА в Луганській області виготовлено довідку від 16.01.2019 № 108/19, на підставі якої відповідач зобовязаний провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 01.02.2019, тобто з 01 числа місяця, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, а не з 01.01.2019, як просить позивач.

Доводам відповідача про відсутність права позивача на доплату за вислугу років 80% судом надано оцінку в мотивувальній частині рішення, а спір між сторонами щодо розміру інших складових суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, визначених у довідках ТУ ДСА в Луганській області від 18.12.2018 № 2129/18 та від 16.01.2019 № 108/19, відсутній.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частиною першою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для перерахунку щомісячного довічного утримання ОСОБА_1 з 04.12.2018 по 31.12.2018 на підставі довідки ТУ ДСА в Луганській області від 18.12.2018 № 2129/18, та з 01.01.2019 по 31.01.2019 на підставі довідки ТУ ДСА в Луганській області від 16.01.2019 № 108/19, а відтак у задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Зважаючи на обставини справи, суд встановив, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування рішення Білокуракинського ОУПФУ від 18.01.2019 № 767 та від 31.01.2019 № 41 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, зобовязання Білокуракинського ОУПФУ здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2019 на підставі заяви від 20.12.2018 та довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 18.12.2018 № 2129/18, виданої ТУ ДСА в Луганській області, з урахуванням фактично виплачених сум; зобовязання Білокуракинського ОУПФУ здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.02.2019 на підставі заяви від 18.01.2019 та довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 16.01.2019 № 108/19, виданої ТУ ДСА в Луганській області, з урахуванням фактично виплачених сум.

Щодо вимоги позивача щодо зобовязання Білокуракинське ОУПФУ в подальшому здійснювати ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання згідно наданих довідок про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді, виходячи з розрахунку доплати за вислугу років у розмірі 80%, суд не знаходить підстав для її задоволення з огляду на таке.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт другий частини першої статті 4 КАС України).

Позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також субєкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду

Згідно з пунктом першим частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження

Виходячи із завдань КАС України, як то захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, судовий захист права може бути здійснений лише за умови наявності порушення для фізичної чи юридичної особи прав (чи інтересів).

Проте, вимога позивача про зобов'язання відповідача проводити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання в майбутньому не є захистом порушеного права, а суд не може захистити права та обов'язки позивача на майбутнє.

Щодо доводів відповідача про неможливість стягнення з нього судових витрат, суд зазначає наступне.

В обґрунтування вказаних доводів відповідач зазначає, що відповідно до частини першої статті 73 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду формуються переважно за рахунок страхових внесків (частини єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування) та використовується на: 1) виплату пенсій, передбачених цим Законом; 2) надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; 3) фінансування адміністративних витрат, повязаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; 4) оплату послуг з виплати та доставки пенсій; 5) формування резерву коштів Пенсійного фонду. Згідно з частиною другою статті 73 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим законом.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є правом суду, заява сторони розглядається виходячи з наведених в ній обставин, які підтверджені належними доказами.

З вищевикладеного вбачається, що єдиною підставою для задоволення клопотання є врахування майнового стану сторони, обґрунтування цих обставин, які свідчать про неможливість оплати судового збору, покладається на сторону, яка звертається з заявою.

На думку суду, наведені норми, що дають право зменшити, відстрочити або звільнити від сплати судового збору, враховуючи майновий стан особи, насамперед стосується сторін соціально вразливої верстви населення з метою вільного їх доступу до правосуддя.

Обмежене фінансування бюджетної установи, що діє як субєкт владних повноважень, не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до вимог частини третьої статті 9 Закону України «Про судовий збір» кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади. Судовий збір є джерелом фінансового забезпечення судової системи із цільовим його спрямовуванням виключно на потреби судочинства.

Статтею 13 Конституції України передбачено, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів.

Суд наголошує на важливості судового збору, як елементу забезпечення незалежності судової влади, що складає основу справедливого і неупередженого правосуддя.

Оскільки статтями 133 КАС України та 8 Закону України «Про судовий збір» визначено можливість суду у виключних випадках зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, відстрочити або розстрочити сплату судового збору, а не обовязок, суд вважає доводи відповідача необґрунтованими.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобовязаний оцінити, виконуючи свої зобовязання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Що стосується клопотання про винесення окремої ухвали до Білокуракинського обєднаного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області про порушення Білокуракинським обєднаним Управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області норм законодавства України та не виконання рішень суду, які набрали законної сили, щодо відмови перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням доплати за вислугу років у розмірі 80%, який було визначено постановою Білокуракинського районного суду Луганської області та закріплено ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до частин першої та другої статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним субєктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Постановою Білокуракинського районного суду Луганської області від 06.12.2016 у справі № 409/2886/16-а зобовязано управління Пенсійного фонду України у Білокуракинському районі Луганської області призначити, нарахувати та виплатити судді у відставці ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання згідно довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді, виданої Державною судовою адміністрацією у Луганській області № 1740/16 вих. від 19.09.2016 року у розмірі 90 % без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання - з 20.09.2016.

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1, на виконання вищезазначеної постанови Білокуракинського районного суду Луганської області відповідач перерахував судді у відставці ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання згідно довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді, виданої Державною судовою адміністрацією у Луганській області № 1740/16 вих. від 19.09.2016 у розмірі 90% без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання - з 20.09.2016.

Отже, постанова Білокуракинського районного суду Луганської області від 06.12.2016 фактично виконана, оскільки відповідача було зобовязано вчинити дії саме на підставі конкретної довідки ТУ ДСА в Луганській області від 19.09.2016 № 1740/16 вих з конкретного періоду 20.09.2016, що було здійснено, а в межах спірних правовідносин відновленню порушеного права позивача сприятиме судове рішення про зобовязання відповідача вчинити дії з перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі інших довідок ТУ ДСА в Луганській області, в яких зазначено доплату за вислугу років 90%.

З огляду на наведене суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

При зверненні до суду із позовом позивачем сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки суд за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог суд вважає за необхідне присудити на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 369,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, 92220, АДРЕСА_1) до Білокуракинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (, 92200, Луганська область, смт Білокуракине, вул. Історична, буд. 81) про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Білокуракинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 18 січня 2019 року № 767 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі заяви від 20 грудня 2018 року та довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 18 грудня 2018 року № 2129/18-Вих., виданої Територіальним управління Державної судової адміністрації України у Луганській області.

Визнати протиправним та скасувати рішення Білокуракинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 31 січня 2019 року № 41 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі заяви від 18 січня 2019 року та довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 16 січня 2019 року № 108/19-Вих., виданої Територіальним управління Державної судової адміністрації України у Луганській області.

Зобовязати Білокуракинське обєднане управління Пенсійного фонду України Луганської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2019 року на підставі заяви від 20 грудня 2018 року та довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 18 грудня 2018 року № 2129/18-Вих., виданої Територіальним управління Державної судової адміністрації України у Луганській області, з урахуванням фактично виплачених сум.

Зобовязати Білокуракинське обєднане управління Пенсійного фонду України Луганської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 лютого 2019 року на підставі заяви від 18 січня 2019 року та довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 16 січня 2019 року № 108/19-Вих., виданої Територіальним управління Державної судової адміністрації України у Луганській області, з урахуванням фактично виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Білокуракинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 369,20 грн (триста шістдесят девять гривень 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_2