Справа № 260/1462/18
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2019 року м. Ужгород№ 260/1462/18
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

з участю секретаря судового засідання Кубічек Н.І.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 не зявився;

за участі представника позивача ОСОБА_2;

відповідач: Головне управління Державної фіскальної служби в Закарпатській області представник ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2018 року до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом звернулася ОСОБА_1 (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Мічуріна, 38, РНОКПП НОМЕР_1) в особі ОСОБА_2 (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. І.Франка, 1б/6, РНОКПП НОМЕР_2) до Головного управління Державної фіскальної служби в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, ), яким просить суд: "1. Визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07 листопада 2018 року № Ф-2502-50 Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області (місце знаходження: 88000, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, ) про сплату ОСОБА_1 (місце проживання та реєстрації: 88000, м. Ужгород, вул. Мічуріна, 38, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, паспорт серії ВО 490811) 15819,54 грн. єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування розмірі 15819,54 грн.; 2. Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса: 88000. м. Ужгород, вул. Мічуріна, 38, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Закарпатській області (88000, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, ".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 січня 2019 року було прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Свої позовні вимоги позивач мотивував наступним. 07 листопада 2018 року відповідачем, на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів була сформована Вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2502-50 ОСОБА_1 в розмірі 15819,54 грн. з єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування. Згідно з Витягом з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованим 26 листопада 2018 року відповідно до критеріїв пошуку за реєстраційним номером облікової картки платника податків не знайдено записів про позивача, тобто, така не зареєстрована як фізична особа-підприємець, не є самозайнятою особою, не здійснює підприємницьку діяльність в інших формах в тому числі з використанням найманої праці. Позивач припинила свою діяльність як фізична особа-підприємець ще у 1995 році і з того часу працювала як найманий працівник та є застрахованою особою за яку, розмір ЄСВ обчислюється та перераховується працедавцем. А тому, з цих підстав, позивач вважає, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 07 листопада 2018 року №Ф-2502-50 є протиправною та такою, що прийнята з порушенням норм податкового законодавства, оскільки позивач не відноситься до осіб, зобов'язаних самостійно нараховувати та сплачувати ЄСВ.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв'язку з наступним. Позивач перебуває на обліку в контролюючому органі, як фізична особа-підприємець та як платник єдиного соціального внеску відповідно, про що свідчать дані податкового обліку та реєстрів, що відображені у єдиній інформаційній систе контролюючого органу, дані якої відображаються на підставі інформаційної взаємодії із Єдиним державним реєстром. Станом на 31 жовтня 2018 року за позивачем рахувалась заборгованість по платежу 71040000 "Для фізичних осіб-підприємців, у тому числі тих, які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність" у розмірі 15819,54 грн.. Позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про завершення процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності, а інформація щодо припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 від державного реєстратора не надходила, отже позивач є фізичною особою-підприємцем. Крім того, відповідач вказує, що сама відсутність запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не є доказом припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем.

Під час розгляду справи по суті представник позивача позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити з мотивів, що у ньому наведені.

Представник відповідача в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечив та просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Відповідно до Вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2502-50 від 07 листопада 2018 року, станом на 31 жовтня 2018 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість з єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування в розмірі 15819,54 грн. (а.с. 14).

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, 24 листопада 2018 року позивач отримала особисто вказану вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2502-50 від 07 листопада 2018 року (а.с. 33).

У відповідності до інтегровано картки платника податків за позивачем рахувалась заборгованість по платежу 71040000 "Для фізичних осіб-підприємців, у т.ч. тих, які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність" у розмірі 15819,54 грн. (а.с.а.с. 34,35).

У відповідно до відомостей, що містяться в ідентифікаційних даних, що надані відповідачем до відзиву, позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець 24 березня 1995 року. Вид діяльності позивача ОСОБА_4 ВЕД 52.62 Роздрібна торгівля з лотків та на ринках (а.с.а.с. 36, 37).

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованим 26 листопада 2018 року, Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань знаходиться у стані формування. Інформація про юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстрованих до 01.07.2004 та не включених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань отримується в органі державної влади, в якому проводилась державна реєстрація (а.с. 31).

У звязку з чим, представником позивача було подано до відділу реєстраційної служби Ужгородської міської ради запит щодо надання інформації наявності реєстраційної справи фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та щодо відсутності запису про реєстрацію позивача, як фізичної особи-підприємця (а.с. 57).

Листом від 15 березня 2019 року № 25/16-15, відділ Державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, представника було повідомлено, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань записів, як фізичної особи-підприємця та реєстраційної справи у паперовій формі на ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) не виявлено (а.с.а.с. 58-61).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України).

Відповідно до статті 2 частини 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 77 частиною 2 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обґрунтовуючи свою позицію що наявності у позивача статусу субєкта господарювання, відповідач посилається на ідентифікаційні дані, що додані ним до відзиву, які містять інформацію, що позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець 24 березня 1995 року. Вид діяльності позивача ОСОБА_4 ВЕД 52.62 Роздрібна торгівля з лотків та на ринках (а.с.а.с. 36, 37).

У відповідності до статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У відповідності до статті 73 частин 1 та 2 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до статті 74-76 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Надаючи оцінку зазначеним вище ідентифікаційним даним, Закарпатський окружний адміністративний суд зазначає, що такі не відповідають вищезазначеним критеріям, які законодавцем ставляться до доказів. Суд зауважує, що такі носять виключно субєктивний характер, походять лише від відповідача та не містять необхідних реквізитів, як от дата, особа, що склала чи підписала такий документ тощо. Відповідачем не надано жодних доказів, які б надали можливість суду перевірити інформацію, яка зазначена відповідачем в ідентифікаційних даних. Не надано також суду доказів, на підставі яких сформовано такі ідентифікаційні дані.

У судовому засіданні представником відповідача повідомлено суд, що всі наявні у нього дані з приводу статусу позивача надані до відзиву. Інші докази у відповідача відсутні.

Відповідачем суду не надано належних та достатніх доказів, як от, заява позивача про взяття на облік як субєкта господарювання, відповідне свідоцтво про державну реєстрацію позивача як субєкта господарювання, дозвільні документи тощо.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

У пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Європейський суд з прав людини визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Проте, в межах розгляду даної адміністративної справи відповідач, покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення не виконав та не надав суду жодних доказів на обґрунтування законності прийняття оскарженого рішення.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень застосованого судом законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, які необхідно задовольнити.

Згідно із статтею 139 частини 1 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір сплачений при зверненні до суду у розмірі 704,80 грн.

Керуючись статтями 139, 243-246 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ

Позов ОСОБА_1 (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Мічуріна, 38, РНОКПП НОМЕР_1) в особі ОСОБА_2 (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. І.Франка, 1б/6, РНОКПП НОМЕР_2) до Головного управління Державної фіскальної служби в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, ) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07 листопада 2018 року № Ф-2502-50.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Мічуріна, 38, РНОКПП НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, ) сплачений судовий збір у розмірі 704,80 (семиста чотирьох грн. 80 коп.) грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 19 березня 2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було складено 25 березня 2019 року.

СуддяОСОБА_5