Справа № 808/2948/16
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2019 року

м. Дніпро

справа № 808/2948/16 (СН/0840/24/18)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент»

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року (суддя Садовий І.В., повний текст складено 16.11.2018р.) по справі №808/2948/16 (СН/0840/24/18) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» до Запорізької митниці Державної фіскальної служби про зобов’язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и В:

ТОВ «Технохімреагент» звернулося до суду з позовом в якому, з урахуванням уточнень, просило зобов'язати Запорізьку митницю ДФС надати висновок про повернення надмірно сплачених митних платежів за ВМД №112050000/2013/017476 та за ВМД №112050000/2012/019485.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що ТОВ "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" подано до Запорізької митниці ДФС заяву про повернення суми надмірно сплачених митних та інших платежів. Однак відповідачем відмовлено в поверненні надмірно сплачених митних та інших платежів, оскільки за даними, отриманими з системи "Податковий блок", у ТОВ "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" наявний податковий борг у сумі 2566492,58 грн. Вказану відмову позивач вважав неправомірною, у зв’язку з чим звернувся з позовом до суду.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 15.05.2017, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2017, у задоволенні позову ТОВ "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" відмовлено у повному обсязі.

Судові рішення мотивовані тим, що наявність у платника податків податкового боргу є підставою для відмови у поверненні помилково та/або надміру сплачених сум податків, що прямо передбачено п.43.2 ст.43 ПК України.

Постановою Верховного Суду від 22.05.2018 частково задоволено касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю " ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ ", скасовано постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15.05.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2017, адміністративну справу № 808/2948/16 направлено на новий розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду.

Скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій, судом касаційної інстанції зроблено висновок про те, що системне тлумачення норм податкового законодавства дозволяє дійти висновку, що наявність податкового боргу позбавляє платника податків права на отримання надмірно сплачених коштів за такими напрямами як повернення на поточний рахунок

платника податків в установі банку або повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. Щодо інших напрямів використання таких коштів, то наявність податкового боргу не є підставою для відмови у поверненні сум надмірно сплачених митних та інших платежів.

Повертаючи справу на новий розгляд, суд касаційної інстанції виходив із передчасності висновків судів попередніх інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, оскільки судами не було з’ясовано наявність коштів, які обліковуються митним органом як надмірно сплачені до бюджету, їх суми та підстави виникнення такої переплати.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року, за наслідками нового розгляду справи, у задоволені позову відмовлено. За наслідками розгляду справи судом першої інстанції встановлено наявність коштів, які обліковуються митним органом як надмірно сплачені до бюджету, їх суми та підстави виникнення такої переплати. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, прийнявши до уваги висновки суду касаційної інстанції щодо права платника податків на повернення надміру сплачених сум до бюджету, вказав на те, що оскільки позивач просить перерахувати йому надмірно сплачені платежі саме на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість та приймаючи до уваги те, що за позивачем обліковується податковий борг, відповідачем правомірно не було задоволено заяву про повернення надміру сплачених сум до бюджету.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з’ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду та прийняти нову постанову про задоволення позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що суд першої інстанції помилкового ототожнив «поточний рахунок платника податків в установі банку» та «рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість». З цього приводу позивач вказує на те, що ці рахунки є різними і законодавець не передбачив обмежень щодо повернення сум надміру сплачених коштів, навіть за наявності у платника податків податкового боргу, на електронний рахунок. Крім цього, позивач вказував на відсутність у нього податкового боргу, що підтверджено судовими рішеннями в інших справах.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду без змін з огляду на його законність і обґрунтованість.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи, які не заперечуються сторонами, свідчать про те, що 10.08.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" звернулося до відповідача із заявою №0870/9571/12 про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених сум митних платежів.

Листом від 23.09.2016 № 1381/11/08-70-19 "Щодо повернення коштів" відповідач відмовив позивачу у поверненні надмірно сплачених митних платежів. Зокрема, відповідач зазначив, що статтею 43 Податкового кодексу України та пунктом 3 Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 р. № 618 визначено, що кошти підлягають поверненню платнику, крім випадків наявності у такого платника податків податкового боргу, а також повернення та/або надмірну сплачених сум грошового зобов'язань проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків. Оскільки згідно з даних карток особових рахунків інформаційної системи "Податковий блок" станом на 23.09.2016 ТОВ "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" має податковий борг у сумі 2566492,58 грн.

Сторонами не заперечується обставина щодо сплати позивачем до Державного бюджету України відповідних сум ввізного мита при митному оформленні товару відповідно до ВМД №112050000/2013/017476 від 05.07.2013 та ВМД №112050000/2012/019485 від 31.08.2012.

Згідно інформації наданої представником відповідача 05.09.2018 у листі за вих.№233/92/08-70-10, переплата митних платежів за ВМД від 31.08.2012 №112050000/2012/019485 становить по податку на додану вартість - 4348,77 грн., по миту - 1035,35 грн., загалом складає 5384,12 грн.; переплата митних платежів за ВМД від 05.07.2013 № 112050000/2013/017476 становить по податку на додану вартість -5657,55 грн., по миту - 19,10 грн., загалом складає 5676,65 грн. (а.с.39 т.2).

Відповідно до витягу "Податковий блок" за підприємством, станом на 10.08.2016, 14.12.2016, на 28.08.2018 обліковується податковий борг (а.с.52 т.1, а.с. 40-41 т.2).

Єдиним аргументом відповідача щодо неможливості повернення надмірно сплачених сум є наявність податкового боргу з інших платежів.

Встановивши наявність коштів, які обліковуються митним органом як надмірно сплачені до бюджету, їх суми та підстави виникнення такої переплати, а також прийнявши до уваги зазначені аргументи відповідача щодо неможливості повернення надмірно сплачених сум, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Такі висновки суд першої інстанції обґрунтував тим, що надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню у разі відсутності у платника податкового боргу. Повернення надміру сплачених коштів проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Порядок повернення надміру сплачених платежів визначається Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 року №618 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до пунктів 1-4 Розділу ІІІ Порядку для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, платником податків до загального відділу митного органу подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення), керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу.

Згідно із пунктом 11 Розділу ІІІ Порядку за відсутності підстав для повернення коштів у встановленому порядку готується та надсилається заявнику письмова обґрунтована відповідь.

Отже, за результатами розгляду заяви митний орган приймає одне з таких рішень: про наявність підстав для повернення помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів чи про відсутність підстав для повернення коштів.

За наслідками розгляду заяви позивача про повернення надміру сплачених сум митницею фактично прийнято рішення про відсутність підстав для повернення коштів. Таке рішення обґрунтоване тим, що у підприємства існує податковий борг, що у відповідності до вимог статті 43 Податкового кодексу України є підставою для відмови у поверненні надміру сплачених митних платежів.

Відповідно до частини 1 статті 301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

Згідно з частиною 8 статті 301 Митного кодексу України повернення не здійснюється: 1) якщо сума митних платежів, що підлягає поверненню, не перевищує 20 гривень; 2) в інших випадках, встановлених Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 43.1 статті 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до вказаної статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Згідно з пунктом 43.2 статті 43 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

У відповідності із п.43.4 ст.43 ПК України платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов’язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку, на погашення грошового зобов’язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Системне тлумачення вказаних норм дозволяє дійти висновку, що наявність податкового боргу позбавляє платника податків права на отримання надмірно сплачених коштів за такими напрямами як повернення на поточний рахунок платника податків в установі банку або повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. Щодо інших напрямів використання таких коштів, то наявність податкового боргу не є підставою для відмови у поверненні сум надмірно сплачених митних та інших платежів.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що повернення надміру сплачених сум грошового зобов'язання на поточний рахунок платника податків в установі банку або повернення готівковими коштами за чеком, може мати місце лише у випадку відсутності у платника податкового боргу, відповідає вимогам законодавства та узгоджується із правовою позицією, яку висловлено касаційним судом у цій справі.

Як вбачається із заяви від 10.08.2016р. (т.1 а.с.9) напрямком перерахування коштів позивачем визначено: «для погашення грошових зобов’язань з інших платежів на ел/р 1407, МФО 899998, Казначейство України (ел.адм.подат.) отримувач ТОВ «Технохімреагент», ».

Тобто, у вказаній заяві позивач, хоча і вказує напрямок перерахування коштів як для погашення грошових зобов’язань, але просить перерахувати кошти на його електронний рахунок, який відкритий в органі Казначейства.

При цьому, позиція позивача полягає у тому, що поточний рахунок та електронний рахунок платника податків є різними, із різними режимами використання грошових коштів, які на таких рахунках обліковуються.

Відповідно до п.4 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість рахунок у системі електронного адміністрування податку (далі - електронний рахунок) - рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), а також у сумі, необхідній для сплати узгоджених податкових зобов’язань з податку.

Таким чином, пунктом 4 Порядку визначено цільове призначенням коштів, які обліковуються на електронному рахунку платника.

В той же час, перерахування надміру сплачених коштів на електронний рахунок не означає того, що вказані кошти автоматично будуть направленні на погашення податкового боргу, який існує у платника податків, оскільки такої можливості Порядок не передбачає.

Таким чином, враховуючи те, що надміру сплачені кошти, у разі наявності податкового боргу у платника податків, можуть бути повернуті лише за напрямком - на погашення грошового зобов’язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету, а виключно такий напрямок, шляхом перерахування коштів на електронний рахунок, забезпечено бути не може, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що враховуючи зміст заяви, яку подано позивачем з метою повернення надміру сплачених коштів, відповідачем обґрунтовано відмовлено у її задоволенні.

Отже, оскільки у спірному випадку позивачем не було подано заяву про повернення надміру сплачених коштів, в якій напрямком такого повернення було б визначено погашення податкового боргу (певного виду, із зазначеним відповідних реквізитів на які здійснюються платежі), суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв’язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року по справі №808/2948/16 (СН/0840/24/18) - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у строки, які визначені ст.329 КАС України.

Вступна та резолютивна частини проголошені 26.03.2019р.

Повне судове рішення складено 27.03.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк