Справа № 1.380.2019.000897
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.000897
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2019 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Коморного О.І. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Львівського центру надання послуг учасникам бойових дій та зобов`язання вчинити дії.

Обставини справи.
До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій просить, з урахуванням збільшених позовних вимог:

- визнати протиправними дії Львівського центру надання послуг учасникам бойових дій щодо порушення Закону України «Про звернення громадян»;

- зобов`язати Львівський центр надання послуг учасникам бойових дій належним чином розглянути заяву ОСОБА_1 від листопада 2018 року на отримання одноразової матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, та надати письмову відповідь заявнику;

- зобов`язати Львівський центр надання послуг учасникам бойових дій виплатити ОСОБА_1 100000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач 08 листопада 2018 року звернувся до Львівського центру надання послуг учасникам бойових дій із заявою на отримання одноразової матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань. Однак, відповідачем не було надано відповіді на заяву позивача в терміни передбачені Законом України «Про звернення громадян». Позивач подав 11.02.2019 року до відповідача скаргу про порушення його прав, проте відповіді на скаргу не отримав. Вважає бездіяльність відповідача протиправною та просить суд задовольнити позовну заяву.

Позивач вважає ненадання відповіді протиправним та протиправною бездіяльність відповідача по ненаданню домомоги.

Відповідач у поданому відзиві проти позовних вимог заперечив повністю з тих підстав, що Львівський центр надання послуг учасникам бойових дій є комунальною установою Львівської міської ради, яка надає послуги особам, яким надано статус учасника бойових дій, особам з інвалідністю внаслідок війни, учасникам війни відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Зазначає, що 23 квітня 2015 року у м. Львові прийнято ухвалу міської ради № 4520, якою затверджено Програму про захист інтересів учасників антитерористичної операції (надалі - Програма), яка регулює питання забезпечення житлом окремих категорій громадян, земельними ділянками під дачне будівництво за межами м. Львова та матеріальною допомогою на вирішення соціально-побутових питань у розмірі 100 тис. грн (зі змінами в редакції від 21.06.2018 ухвала № 3597). Даний документ є актом, що виданий в межах компетенції органу місцевого самоврядування, який містить норми права, обов`язкові до виконання на території м. Львова. Зазначає, що при подачі заяви про отримання одноразової матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, форма якої відповідає положенню про Комісію затвердженого рішенням виконавчого комітету від 11.11.2016 №1049 зі змінами в редакції рішення виконавчого комітету від 26.10.2018 № 1140, позивача повідомлено про порядок та терміни розгляду такої заяви. Вказує, що заяву позивача розглянуто позачергово, оскільки у нього на утриманні знаходиться дитина з інвалідністю. Також зазначає, що на скаргу позивача від 11.02.2019 року, надано відповідь від 12.02.2019 року. Крім того, повідомляє, що 05.02.2019 року, за результатами голосування членів громадської комісії із захисту інтересів учасників антитерористичної операції, прийнято рішення не включати ОСОБА_1 у списки на отримання одноразової матеріальної допомоги, про що позивач був повідомлений після підпису протоколу всіма членами комісії, а саме 11.03.2019 року. Просить у задоволенні позову відмовити повність.

Позивач 18.03.2019 року подав суду відповідь на відзив із заявою про збільшення позовних вимог. Вказує, що не отримував від відповідача відповіді про стан розгляду заяви та відповіді на подану скаргу. Крім того, зазначив, що відповідачем вчиненні дії щодо розгляду поданої заяви на отримання одноразової матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань в супереч Закону України «Про звернення громадян» та ухвали ЛМР № 4520, чим порушено право позивача на матеріальну допомогу.

Суд на підставі заяв по суті справи, якими згідно ч.3 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, є позов та відзив, та поданих сторонами доказів

встановив:
Позивач, ОСОБА_1 , 08 листопада 2018 року звернувся до Львівського центру надання послуг учасникам бойових дій із заявою на отримання одноразової матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

11.02.2019 року позивач звернувся із скаргою до Львівського центру надання послуг учасникам бойових дій, в якій просить надати письмову відповідь про результати розгляду вищевказаної заяви.

Однак, відповідачем не було надано відповіді у визначені законодавством терміни, що спонукало позивача звернутися з даним позовом до суду для захисту своїх прав та інтересів.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Суд згідно ч.4 ст. 9 КАС України вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Доказами в адміністративному судочинстві відповідно до ч.1 ст.72 КАС України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Докази суду надають відповідно до ч.3 ст.77 КАС України учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 вказаного Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. (згідно ст. 3 Закону)

Терміни розгляду звернень громадян встановлені ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», відповідно до якої, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Судом встановлено з матеріалів справи, що позивачем до Львівського центру надання послуг учасникам бойових дій 08.11.2018 року подано заяву №4016 на отримання одноразової матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

Однак, всупереч ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», відповідачем не надано відповіді про стан розгляду заяви у визначені законом строки.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про звернення громадян» до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких:

- порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян);

- створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод;

- незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

З матеріалів справи з`ясовано, що 11.02.2019 року позивач звернувся із скаргою до Львівського центру надання послуг учасникам бойових дій, в якій просить надати письмову відповідь про результати розгляду вищевказаної заяви.

Згідно листа від 12.02.2019 року № 01-06/145/19 на скаргу позивача, повідомлено, що подана заява № 4016 від 08.11.2018 року винесена на розгляд комісії 05.02.2019 року та після оформлення протокольного рішення, заявника буде повідомлено про результати розгляду заяви не пізніше 10 робочих днів.

Однак, твердження позивача про те, що вказана відповідь на скаргу йому не надходила, відповідачем не спростована, до матеріалів справи не долучено доказів надсилання вказаного листа на адресу заявника.

Суд вважає безпідставним посилання відповідача на Положення про громадську комісію із захисту інтересів учасників антитерористичної операції при Львівському центрі надання послуг учасникам бойових дій затверджене рішенням № 1049 від 11.11.2016, яким передбачено черговість та терміни розгляду заяв, оскільки відповідно до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», що має вищу юридичну силу, відповідач зобов`язаний надати інформацію про стан розгляду звернення у визначені законом строки.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність Львівського центру надання послуг учасникам бойових дій, щодо розгляду заяви позивача №4016 від 08.11.2018 року про отримання одноразової матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань в терміни передбачені Законом України «Про звернення громадян».

Відповідно до витягу з Протоколу №2/2019 від 05.02.2019 року, що міститься в матеріалах справи, судом встановлено, що заяву позивача № 4016 розглянуто, тому позовна вимога про зобов`язання Львівський центр надання послуг учасникам бойових дій належним чином розглянути заяву ОСОБА_1 від листопада 2018 року на отримання одноразової матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, та надати письмову відповідь заявнику, задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Львівського центру надання послуг учасникам бойових дій виплатити ОСОБА_1 100000 грн, суд зазначає наступне.

Правовий статус ветеранів війни визначає Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII (далі Закон № 3551-XII).

Згідно з частиною четвертою статті 2 цього Закону місцеві ради, підприємства, установи та організації мають право за рахунок власних коштів і благодійних надходжень встановлювати додаткові гарантії щодо соціального захисту ветеранів війни.

Підпунктом 1 пункту а) частини першої статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР визначено власні (самоврядні) повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, до яких належать встановлення за рахунок власних коштів і благодійних надходжень додаткових до встановлених законодавством гарантій щодо соціального захисту населення.

23.04.2015 Львівська міська рада з метою належного забезпечення житлових умов учасників АТО та членів їх сімей, створення їм сприятливого суспільного середовища, відповідно до Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» прийняла ухвалу № 4520, якою затвердила Програму забезпечення житлом учасників антитерористичної операції.

Ухвалою № 1177 від 20.10.2016 Львівська міська рада з метою створення належних життєвих умов для Захисників Вітчизни, вирішення питань щодо матеріального забезпечення учасників антитерористичної операції та членів їх сімей з врахуванням ухвали міської ради від 04.10.2016 № 1025 «Про захист інтересів учасників АТО - мешканців м. Львова» внесла зміни до ухвали міської ради від 23.04.2015 № 4520 «Про затвердження Програми забезпечення житлом учасників антитерористичної операції» у назві та у пункті 1 слова «Програма забезпечення житлом учасників антитерористичної операції» замінила словами «Програма про захист інтересів учасників антитерористичної операції»; виклала текст Програми у новій редакції згідно з додатком до цієї ухвали.

«Програма про захист інтересів учасників антитерористичної операції» (надалі Програма) розроблена для вирішення матеріально-побутових проблем учасників АТО та членів їх сімей, з врахуванням законодавчо закріплених прав громадян України на безоплатне отримання земельних ділянок.

Джерелами фінансування Програми є кошти міського бюджету м. Львова, а також кошти Державного бюджету України, що можуть бути залучені у встановленому законодавством України порядку.

Програма регулює питання забезпечення житлом, земельними ділянками та матеріальною допомогою військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, військовослужбовців Державної прикордонної служби України, учасників добровольчих військових формувань, що визнані такими за процедурою, встановленою Львівською обласною радою, які мають поранення, контузії чи каліцтва, одержані під час участі в АТО, учасників АТО, які мають статус учасника бойових дій, та/або право на встановлення статусу особи, на яку поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а також на членів сімей військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, які загинули або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час участі в АТО, і які мають статус члена сім`ї загиблого, а також члени сімей безвісно відсутніх протягом одного року у місці постійного проживання учасників АТО, зазначених у п. 1 цієї Програми.

Відповідно до пункту 2.2 Програми розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань складає 100 тис. грн. на одну особу, що має право на її отримання відповідно до цієї Програми та підлягає коригуванню з врахуванням рівня інфляції на момент виплати. Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується одноразово у повному обсязі.

З метою забезпечення реалізації Програми про захист інтересів учасників антитерористичної операції, затвердженої ухвалою міської ради від 23.04.2015 № 4520, враховуючи звернення Львівського центру надання послуг учасникам бойових дій від 09.11.2016 № І-00284, виконавчий комітет Львівської міської ради прийняв рішення № 1049 від 11.11.2016, яким затвердив Положення про громадську комісію із захисту інтересів учасників антитерористичної операції при Львівському центрі надання послуг учасникам бойових дій.

Відповідно до розділу 2 Положення про громадську комісію із захисту інтересів учасників антитерористичної операції при Львівському центрі надання послуг учасникам бойових дій, затвердженого рішенням виконавчого комітету 11.11.2016 №1049 (зі змінами), персональний склад комісії затверджує виконавчий комітет міської ради у кількості не більше 13 осіб. До складу комісії входять п`ять представників громадських організацій, які представляють інтереси учасників антитерористичної операції - мешканців м. Львова (м. Винники, смт. Рудно та смт. Брюховичі), два представники добровольчих військових формувань, чотири працівники Львівського центру надання послуг учасникам бойових дій, один представник управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики та один представник управління охорони здоров`я департаменту гуманітарної політики.

Згідно п. 47 Положення, засідання комісії вважаються правомірними за присутності двох третин від загальної кількості членів комісії.

Рішення комісії приймаються відкритим поіменним голосуванням. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більшість від загальної кількості членів комісії, тобто 7 осіб.

Відповідно до п. 4.10 рішення комісії оформлюється протоколом, який підписують всі присутні члени комісії.

З матеріалів справи судом встановлено, що листом від 11.03.2019 року № 01-06/289/19, відповідач повідомив ОСОБА_1 про розгляд заяви № 4016 на отримання одноразової матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань. В змісті листа вказано, що комісією прийнято рішення (Протокол № 2/2019) - не включати заявника у списки на отримання одноразової матеріальної допомоги. За результатами голосування членів громадської комісії із захисту інтересів учасників антитерористичної операції при Львівському центрі надання послу учасникам бойових дій: 0 - «За» включення у списки; 5 осіб - «Проти»; 4 осіб - «Утрималося». Рішення не прийнято.

Суд звертає увагу позивача, що пункт 3 частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Позивачем не заявлено вимогу про визнання протиправним та скасування рішення (Протокол №2/2019) про відмову у включення у списки на отримання одноразової матеріальної допомоги.

Водночас позивач не позбавлений права оскаржити рішення (Протокол №2/2019) про відмову у включення у списки на отримання одноразової матеріальної допомоги, яке є самостійним предметом спору.

Вирішення питань щодо виплатити ОСОБА_1 100000 грн одноразової матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань належить до виключної компетенції відповідача та не належить до компетенції адміністративного суду, а відтак суд не повноважний перебирати на себе функції іншого суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта та зобов`язувати його невідкладно приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу.

Згідно ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача належить задовольнити частково.

Відповідно до ст. 139 КАС України та Закону України «Про судовий збір», судові витрати з сторін не стягуються.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 1, 2, 5,19, 20, 241-246, 263 КАС України, суд -

ухвалив :
1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Львівського центру надання послуг учасникам бойових дій, щодо розгляду заяви ОСОБА_1 №4016 від 08.11.2018 року про отримання одноразової матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань з порушенням термінів передбачених Законом України «Про звернення громадян».

3. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

4. Судові витрати з сторін не стягуються.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Повний текст рішення складений 28.03.2019р.

Суддя Коморний О.І.