Справа № 477/673/19
Суддя: Семенова Л. М.
Дата ухвалення: 2019-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/673/19
Провадження №2-а/477/12/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Семенової Л.М.,

при секретарі Сірюк С.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Миколаївській області та заступника командира взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

18 березня 2019 року ОСОБА_1 подав до суду адміністративний позов до відповідачів, в якому просить визнати протиправними дії заступника командира взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Миколаївській області ОСОБА_2 щодо складання ним постанови серії НК №976880 від 07.03.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у режимі забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУПАП та застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. Просив дану постанову визнати протиправною та скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу та події такого.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що оспорювана постанова є протиправною, порушує його права, свободи та інтереси, зокрема вказує на те, що відповідач позбавив його можливості скористатись в повному обсязі правами, визначеними ст.268 КУпАП та скористатися правовою допомогою, висловлювати думку щодо притягнення до адміністративної відповідальності; порушив процедуру розгляду справи, передбачено уст.ст.278,279 КУпАП; встановив винність позивача наперед, лише на підставі власної думки та без доказів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені ним вимоги підтримав в межах доводів позовної заяви. Просив позов задовольнити. Вказував, що не допускав порушень правил дорожнього руху, проїзду на забороняючий рух сигнал світлофору не здійснював.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду відзив на позовну заяву та просив про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до змісту даного відзиву відповідач заперечує проти вимог ОСОБА_1 та стверджує про законність дій та обґрунтованість рішення працівника поліції ОСОБА_2

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до ч.2 ст. 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно постанови заступника командира взводу №2 роти №2 батальйону №3 УПП в Миколаївській області ОСОБА_2 від 07 березня 2019 року серії НК №976880, 07 березня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за допущене порушення правил дорожнього руху, зокрема невиконання вимог зупинки перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія) та дорожнім знаком 5.62 місце зупинки, а також проїзд світлофору на забороняючий рух сигнал, що є порушенням вимог п. 8.7.3 е) Правил дорожнього руху. За дане порушення водія притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в сумі 425 грн.

ОСОБА_1 не погодившись із даною постановою, оскаржив її до суду в межах визначених норами КУпАП строків.

Ззгідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України N 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України від 02.07.2015 N 580-VIII "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України від 02.07.2015 N 580-VIII "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Положеннями ч. 5 ст. 258 КУпАП передбачено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно копії заяви, доданої до відзиву відповідача, ОСОБА_1 оспорював таке порушення та посилався на ненадання йому права на захист.

Не зважаючи на вказане, протокол у справі складено не було. Справу розглянуто на місці зупинки водія, без дотримання його права на підготовку до розгляду справи та права на захист.

Згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Проте, як зазначено вище, таких прав ОСОБА_1 дотримано не було.

Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Посилання на жоден із цих доказів, які передбачені ст.251 КУпАП, у винесеній постанові відсутні.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Натомість, з наданого відповідачем відеозапису, як доказу скоєння ОСОБА_1 зазначеного у протоколі правопорушення, не вбачається будь-яких дій водія під час керування транспортним засобом, а лише міститься фіксація розмови працівника поліції та водія під час винесення постанови. При цьому, з даного запису також слідує про оспорювання водієм у його діях правопорушення, що ставилося йому у вину працівником поліції.

Тобто будь-якого доказу, який би фіксував викладене у постанові правопорушення, суду не надано.

За таких обставин суд вважає, що при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суб'єктом владних повноважень не дотримано вимог зазначених вище норм, що порушило законні права та інтереси позивача.

Враховуючи наведене суд дійшов до висновку, що постанова про адміністративне правопорушення серії НК №976880 від 07.03.2019 року є незаконною та підлягає скасуванню.

Оскільки є недоведеною наявність події правопорушення, то відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення належить закрити.

Стосовно вимог позивача про визнання дій працівника поліції ОСОБА_2 зі складання оскаржуваної постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності, то дані дії відносяться до компетенції ОСОБА_2 як заступника командиру взводу №2 роти №2 батальйону №3 УПП в Миколаївській області, а інші дії, що потягли порушення прав позивача, зокрема такі як порушення права на захист, процедури розгляду справи, тощо, не були предметом оскарження.

На підставі вищесказаного та керуючись ст. 7, ч. 1 ст. 126, п. 1 ч. 1 ст. 247, 293 КУпАП ст.ст. 72, 77, 118-119,122, 243-246, 262, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника командиру взводу №2 роти №2 батальйону №3 УПП в Миколаївській області ОСОБА_2 серії НК №976880 від 07 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 425 грн. Подальше провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

У задоволенні вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій ОСОБА_2 зі складання оскаржуваної постанови та застосування адміністративного стягнення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Семенова