Справа № 640/791/19
Суддя: Чередник В. Є.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/791/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2019 року Київський районний суд м. Харкова
у складі головуючого судді Чередник В.Є.,
за участю секретаря судового засідання Кочеткової М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу 640/791/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Харківській області про протиправність дій, -
11.01.2019 р. до Київського районного суду м.Харкова надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, в якому позивач просить визнати дії Управління патрульної поліції у Харківській області протиправними та відмінити його; визнати дії працівників поліції стосовно проведення огляду на стан алкогольного спяніння та вилучення мопеду марки «HONDA» ОСОБА_1 протиправними; зобовязати Управління патрульної поліції у Харківській області повернути мопед ОСОБА_2 125.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, зокрема, що 18.05.2018 р. відносно нього було складено протокол про за ст..130КУпАП та вилучено мопед ОСОБА_2 125, однак в акті про огляд та тимчасове затримання транспортного засобу ніяких даних мопеда вказано не було. Наразі місце знаходження мопеда позивачу не відомо. Крім того, позивачу не зрозумілі підстави вилучення в нього транспортного засобу, оскільки мопед міг забрати його знайомий, чи взагалі працівники поліції могли залишити його на місці, у звязку з чим позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 14.01.2019 р. позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
24.01.2019 р. представник УПП в Харківській області за довіреністю ОСОБА_3 подав до канцелярії суду відзив на позов, в якому зазначив, що Управління патрульної поліції в Харківській області не погоджується з позовом ОСОБА_1, вважає його безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає виходячи із наступного.
У відповідності до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
У справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 КУпАП протоколи про правопорушення мають право складати: уповноважені на те посадові особи - органів внутрішніх справ за статтею 130 КУпАП. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається адміністративної відповідальності, при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. Протокол надсилається органові (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу адміністративне правопорушення.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення.
Таким чином правильність складання протоколів зобов'язаний перевіряти орган, до компетенції якого віднесено розгляд справи про адміністративне правопорушення, в якій протокол є доказом.
Протокол про адміністративне правопорушення є носієм доказової інформації та лише фіксує обставини та факти виявлених порушень законодавства та не є остаточним документом, зобовязуючим до вчинення будь-яких дій, а права та обовязки для субєкта перевірку якого проведено, породжує саме рішення, прийняте на підставі протоколу, тобто в даному випадку це є постанова.
Права позивача можуть бути порушені відповідачем внаслідок прийняття за результатами рішень, які можуть бути оскаржені в судовому порядку.
Таким чином, ані протокол, ані дії посадових осіб із його складання не породжують правових наслідків для позивача, тобто не змінюють стану його суб'єктивних прав та не створюють жодних додаткових обов'язків для нього, тобто не порушують права особи.
Крім того, постановою Московського районного суду м. Харкова від 06.08.2018 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Вказане судове рішення набрало законної сили. За таких обставин, оцінка діям патрульних щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення надана судом під час розгляду вказаної справи.
Стосовно посилань позивача на незаконність доправлення його транспортного засобу на спеціальний майданчик представник відповідача зазначив наступне.
Відповідно до вимог ст. 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля -евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.
Тимчасове затримання транспортного засобу поліцейським проводиться у разі, коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху.
Повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, який зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за письмовим зверненням його водія, власника (співвласника) за умови оплати ним витрат, пов'язаних з транспортуванням та зберіганням такого транспортного засобу, та пред'явлення відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення або протоколу про адміністративне правопорушення у разі їх складення
Транспортний засіб, що виступає предметом позову в справі, був доставлений на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Льва Толстого, про що зазначено в акті огляду та тимчасового затримання, та який перебуває у відання зовсім іншої юридичної особи - Державне підприємство МВС України «Інформ-ресурси», з якою Департаментом патрульної поліції укладено договір на зберігання у відповідності до вимог законодавста.
Тобто, фактично, н разі, затриманий транспортний засіб перебуває на зберіганні у іншої юридичної особи, виключно яка уповноважена на здійснення видачі затриманих транспортних засобів. Позивачем не ставиться питання про залучення до участі у справі ДП «Інформ-Ресурси».
Таким чином, навіть у випадку задоволення такої позовної вимоги, в частині повернення транспортного засобу із спеціального майданчику, здійснити її фактичне виконання Департаментом патрульної поліції буде неможливим, оскільки сам по собі затриманий транспорт зберігається у іншої юридичної особи, позовні вимоги до якої не пред'явлені (а.с.14-17).
У судове засідання позивач ОСОБА_1 повторно не зявився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи (а.с.38).
Представник відповідача - ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, 27.03.2019 р. подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав доводи, викладені у відзиві на позовну заяву. Крім того, просив долучити до матеріалів справи та врахувати при розгляді копію постанови Харківського апеляційного суду від 07.11.2018 р.про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.39).
Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи строки розгляду справи, вжиття судом всіх можливих заходів для сповіщення сторін про дату, час та місце розгляду справи та відсутність будь-яких заяв, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.
Суд, повно і всебічно зясувавши обставини в адміністративній справі, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлені наступні фактичні обставини.
Постановою судді судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 07.11.2018 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Постанову Московського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишено без змін (а.с.40-42).
У постанові зазначено, що «Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп*яніння. Факт правопорушення і вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 159655 від 18.05.18р. (а.с. 1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 3, 4), відеозаписом правопорушення (а.с. 6), рапортом командира роти №5 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 18.05.18р.»
Частиною 4 ст.78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності, що передбачено ст..254 КУпАП.
У справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 КУпАП протоколи про правопорушення мають право складати: уповноважені на те посадові особи - органів внутрішніх справ за статтею 130 КУпАП. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається адміністративної відповідальності, при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. Протокол надсилається органові (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу адміністративне правопорушення.
Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 256 КУпАП передбачає, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Працівниками поліції були виявлені факти правопорушення позивачем ОСОБА_1 та складений відносно останнього протокол.
В даному випадку позивач звернувся до суду з позовом, в якому фактично оскаржує дії працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
Разом з тим, відповідно до вимог "Кодексу адміністративного судочинства України (ред. з 15.12.2017) оскаржуватись можуть рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, а протокол лише зафіксував факт вчинення адміністративного правопорушення по ст.130 ч.1 КУпАП, стягнення за дане правопорушення може накласти лише суд.
Відносно позивача не виносився акт індивідуальної дії, тобто правовий акт компетентного органу або посадової особи, виданий на підставі юридичних фактів і норм права, що визначає права, обов'язки або міру юридичної відповідальності конкретних осіб.
Протокол про адміністративне правопорушення є носієм доказової інформації, яка в подальшому може бути використана органом здійснюючим розгляд справи про адміністративне правопорушення з метою прийняття рішення щодо наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення.
Протокол лише фіксує обставини та факти виявлених порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов'язуючим до вчинення будь-яких дій, а права та обов'язки для суб'єкта, перевірку якого проведено, породжує саме рішення, прийняте на підставі протоколу, тобто в даному випадку це є постанова.
Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення і дії посадових осіб із включення до такого протоколу певних висновків не породжують правових наслідків для особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тобто не змінюють стану його суб'єктивних прав та не створюють жодних додаткових обов'язків.
Крім того, згідно акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 18.05.2018 р., транспортний засіб ОСОБА_2 б/н сірого кольору доставлений для зберігання на спеціальний майданчик, що знаходиться за адресою: м.Харків, пр..Тракторобудівників, 107А (а.с.9).
Відповідно до вимог ст. 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля -евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до абзацу 1 пункту 2 «Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1102 - тимчасове затримання транспортного засобу поліцейським проводиться у випадках, передбачених статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема у разі, коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху.
Згідно з пунктом 4 «Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1102 - для доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку поліцейський викликає евакуатор через чергового відповідного територіального органу Національної поліції.
У відповідності до абзацу 1 пункту 12 «Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1102 - Повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, який зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за письмовим зверненням його водія, власника (співвласника) за умови оплати ним витрат, пов'язаних з транспортуванням та зберіганням такого транспортного засобу, та пред'явлення відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення або протоколу про адміністративне правопорушення у разі їх складення.
Згідно п.3 Доручення Департаменту патрульної поліції № 6145/41/2/16 від 16.11.2016 категорично заборонено інспекторам відділів адміністративної практики Управлінь патрульної поліції в містах Департаменту патрульної поліції приймати участь у видачі транспортного засобу, який був тимчасово затриманий на спеціальний майданчик чи стоянку, а також ставити будь-які відмітки (підписи, печатки) в актах огляду та затримання транспортних засобів.
Відповідно до пункту 3 «Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1102: доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється за допомогою спеціальних автомобілів - евакуаторів у тому числі тих, що належать підприємствам, установам та організаціям, які провадять діяльність, пов'язану з транспортуванням транспортних засобів, і з якими територіальним органом Національної поліції укладені в установленому порядку договори.
Департаментом патрульної поліції та Державним підприємством МВС України «Інформ-ресурси» було укладено договір № 1157 від 29.12.2017 року про зберігання та доставлення транспортних засобів на спеціальні майданчики. За цим договором Департамент патрульної поліції передає Підприємству, а Підприємство приймає на зберігання тимчасово затримані транспортні засоби та здійснює за допомогою спеціальних автомобілів-евакуаторів їх доставлення на спеціальні майданчики (п.1.2. Договору). Для зберігання транспортних засобів, Підприємство використовує найближчі спеціальні майданчики відповідно до Переліку спеціальних майданчиків (п.1.2. Договору) - Додаток 1 до договору (Додаток 7 до відзиву).
Пунктом 2.1. Договору визначено, що Підприємство надає послуги з доставлення транспортних засобів на спеціальні майданчики та зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів на спеціальних майданчиках.
Також, п. 3.1.5. Договору передбачено, що Підприємство зобов'язується здійснювати належне зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, та п.3.1.7. повертати тимчасово затримані транспортні засоби їх володільцям за умови пред'явлення ними відповідних документів (а.с.19-23).
Транспортний засіб марки ОСОБА_2, який просить повернути позивач, був доставлений на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Льва Толстого та на теперішній час перебуває у відання Державного підприємства МВС України «Інформ-ресурси».
Повернення транспортного засобу власникові можливо за письмовим зверненням його водія, власника (співвласника) за умови оплати ним витрат, пов'язаних з транспортуванням та зберіганням такого транспортного засобу, та пред'явлення відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення або протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином вимоги щодо зобовязання Управління патрульної поліції у Харківській області повернути мопед ОСОБА_2 125 задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Згідно з ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Оскаржувані дії працівників поліції стосуються подій, що мали місце 18.05.2018 р.
Позов ОСОБА_1 до суду надійшов 11.01.2019 р., клопотання щодо поновлення строку на оскарження дій субєктів владних повноважень суду не подано.
Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.
У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст..242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки дії працівників поліції не стосувались притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а стосувались лише фіксації адміністративного правопорушення, що згідно норм чинного КАС України оскарженню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 4, 5, 19, 20, 77, 78, 205, 268, 286, 295 КАС України, ст. 9, 247, 251,254, 256, 265-2, 280 КУпАП, суд, -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Харківській області про протиправність дій відмовити.
Відповідно ч.2 ст.271 КАС України копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.
Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Другого апеляційного адміністративного суду.
Відповідач - Управління патрульної поліції в Харківській області, місцезнаходження: м.Харків, вул..Шевченка 315-А.
Повне судове рішення складено 27 березня 2019 року.

Суддя Чередник В.Є.