Справа № 638/9697/17
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 березня 2019 року

Київ

справа №638/9697/17

адміністративне провадження №К/9901/30616/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.,

розглядаючи в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 31 липня 2017 року (головуючий суддя Руднєва О.О.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року (головуючий суддя Бегунц А.О., судді: Старостін В.В., Рєзнікова С.С.) у справі №638/9697/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій (бездіяльності) протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_1 (надалі також позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області (надалі також відповідач, Головне УПФ), в якому просив:

визнати дії (бездіяльність) Головного УПФ яка полягає у нарахуванні та виплаті пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 14 червня 2016 року з грошового забезпечення без урахування грошової допомоги на оздоровлення, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених у довідці військової частини НОМЕР_1 від 12 червня 2017 року №137 - протиправними;

зобов`язати Головне УПФ перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 14 червня 2016 року в розмірі обчисленому з 80% грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених у довідці військової частини НОМЕР_1 від 12 червня 2017 р. №137, здійснити виплату суми перерахунку, починаючи з 14 червня 2016 року.

Постановою Дзержинського районного суду м.Харкова від 31 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року, позов задоволено. Визнано протиправними дії та зобов`язано Головне УПФ перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 14 червня 2016 року в розмірі обчисленому 80 % грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах, зазначених у довідці військової частини НОМЕР_1 від 12 червня 2017 року №137, здійснити виплату суми перерахунку, починаючи з 14 червня 2016 р., подати протягом п`ятнадцяти днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 267 КАС України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погодився апеляційний суд, що грошова допомога на оздоровлення, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2011-ХІІ) відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, а тому мають бути враховані при обчисленні пенсії.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанції, Головне УПФ подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить постанову суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що у постанові Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, наведено вичерпний перелік додаткових видів оплати праці, серед яких відсутні ті складові, які позивач просить врахувати для обчислення пенсії. Тому на думку відповідача, підстави для задоволення позову відсутні.

У запереченнях на касаційну скаргу позивач, посилаючись на правильність висновків судів попередніх інстанцій та безпідставність доводів касаційної скарги, просить залишити її без задоволення, а судові рішення без змін. Вказує, що висновки судів відповідають, зокрема, правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 10 березня 2015 року (справа №21-70а15) щодо застосування у подібних цій справі правовідносинах положень статті 9 та частини третьої статті 43 Закону № 2262-ХІІ.

Верховний Суд розглядав справи з подібними правовідносинами, зокрема, №522/11262/16-а (провадження № К/9901/18884/18, К/9901/18886/18) та №522/7855/17 (провадження №К/9901/5388/17, № К/9901/5385/17).

Постановами від 6 та 13 березня 2019 року відповідно, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отриманої позивачами, зокрема, індексації грошового забезпечення, оскільки її виплата здійснювалася не щомісячно, і така виплата не входить до встановленого ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення. Такий висновок обґрунтований також посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 6 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, в якій здійснено відступ від правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 10 березня 2015 року (справа №21-70а15) щодо застосування у подібних цій справі правовідносинах положень статті 9 та частини третьої статті 43 Закону № 2262-ХІІ.

При цьому, висновок Верховного Суду України, викладений у зазначеній постанові, полягав у тому, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

З огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць, а тому Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що отримувана щомісячна додаткова грошова винагорода, з якої щомісяця її виплати утримувався єдиний внесок, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії, проте отримані позивачем матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога для оздоровлення, винагорода за тривалість безперервної військової служби, грошові премії відповідно до статей Дисциплінарного статуту ЗСУ, виплата яких здійснювалася не щомісячно, не входять до встановленого частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення, а тому не включаються до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія.

Отже, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 10 березня 2015 року (справа №21-70а15), щодо наявності підстав для включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. Разом з тим, питання включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отриманої індексації грошового забезпечення, не було предметом розгляду Великою Палатою Верховного Суду у справі №522/2738/17.

Обговоривши питання включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отриманої військовослужбовцем індексації грошового забезпечення, з урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку Верховного Суду щодо відсутності підстав для задоволення позову в цій частині, з огляду на наступне.

Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року №1282 та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, зазначено, що індексація грошових доходів населення - механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг (ст.1 Закону).

Тобто, метою індексації є підтримання купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому, не врахування її при обрахунку пенсії за вислугу років призводить до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення. При цьому, проведення індексації грошового забезпечення не регулюється положеннями Закону №2262-ХІІ, з посиланням на норми якого Верховний Суд приймав рішення у справах №522/11262/16-а та №522/7855/17.

Відповідно до частини першої статті 346 КАС України суд який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, передає справу на розгляд палати, до якої входить така колегія, якщо ця колегія вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з цієї самої палати або у складі такої палати.

Згідно зі статтею 347 КАС України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій - четвертій статті 346 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостій статті 346 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для передачі справи №638/9697/17 (провадження №К/9901/30616/18) на розгляд палати, до якої входить колегія, що розглядає цю справу.

Керуючись ст.ст. 346, 347 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Справу №638/9697/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій (бездіяльності) протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, передати на розгляд палати, до якої входить колегія, що розглядає цю справу.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик ,

Судді Верховного Суду