Справа № 360/3208/18
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2019 року справа №360/3208/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Компанієць І.Д.,

суддів: Казначеєва Е.Г., Ястребової Л.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року у справі №360/3208/18 (головуючий суддя І інстанції Кисельова Є.О.) за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання протиправними рішень, зобов`язання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області від 25.11.2017 та від 27.07.2018 про відмову у здійсненні перерахунку пенсії позивачу;

- зобов`язати управління відповідача здійснити позивачу за період з 01.11.2017 перерахунок пенсії по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітної плати (грошового забезпечення) позивача за травень 1987 року у розмірі 2127,93 карбованців (0,02128 грн.) за 19 днів, фактично відпрацьованих у зоні відчуження Чорнобильської АЕС, зазначеної у довідці про заробітну плату позивача, виданій Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області 22.09.2017, із здійсненням розрахунку цієї зарплати за 30 днів.

В обґрунтування позову зазначив, що в період з 04.05.1987 по 22.05.1987 приймав участь у ліквідації наслідків на ЧАЕС в зоні відчуження, є інвалідом 3-ї групи за захворюванням, пов`язаним з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, категорії 1.

15.11.2017 року звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії відповідно до заробітної плати, що отримував на час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, надав відповідну довідку.

Рішенням від 25.11.2018 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії.

12.07.2018 знову звернувся з заявою про перерахунок пенсії, рішенням від 27.07.2018 в перерахунку відмовлено.

Рішення УПФУ в м. Лисичанську Луганської області від 25.11.2017 та 27.07.2018 є протиправними та такими, що не відповідають положенням чинного законодавства.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області від 25.11.2017 "Про відмову в перерахунку пенсії згідно статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області від 27.07.2018 "Про відмову в перерахунку пенсії згідно статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ОСОБА_1 .

Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітної плати (грошового забезпечення) позивача за травень 1987 року у розмірі 2127,93 карбованців (0,02128 грн.) за 19 днів, фактично відпрацьованих у зоні відчуження Чорнобильської АЕС, зазначеної у довідці про заробітну плату позивача, виданій Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області 22.09.2017, із здійсненням розрахунку цієї зарплати за 30 днів.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення процесуального права, просить скасувати рішення, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Обґрунтування апеляційної скарги.

1. Суд першої інстанції, скасовуючи рішення про відмову в перерахунку пенсії позивачу, не звернув уваги на відсутність первинних документів, що підтверджують нарахований та виплачений позивачу заробіток в зоні відчуження, а також, що розрахунок годинної тарифної ставки в подвійному розмірі, премії, інших доплат, а саме 1/3 перебування у стані бойової готовності проведено невірно.

2. Суд першої інстанції не врахував, що позивачу, як внутрішньо-переміщеній особі, перерахунок пенсії можливий тільки на підставі рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо-переміщеним особам.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Позивач є інвалідом 3-ї групи

ОСОБА_1 є пенсіонером, інвалідом 3-ї групи за захворюванням, що пов`язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) (арк. спр. 26,27).

Позивач з 07.11.2016 року перебуває на обліку в УПФУ в місті Лисичанську Луганської області.

ОСОБА_1 є внутрішньо-переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 31.08.2017 № 23759 (арк.спр.22).

Розпорядженням від 07.11.2016 № 15102 проведено перерахунок пенсії позивача з 01.10.2016 у зв`язку із обліком справи, призначеної в минулих роках (арк.спр.104).

Представник ОСОБА_1 за довіреністю звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Лисичанську Луганської області з заявою про перерахунок пенсії, в якій просив перерахувати пенсію за період з 01.11.2017 виходячи із заробітної плати (грошового забезпечення) ОСОБА_1 за роботу в зоні відчуження ЧАЕС за травень 1987 року (19 днів) в розмірі 2127,93 радянських рублів (карбованців) згідно довідки про зарплату, виданої ГУ ДСУНС у Луганській області на підставі судових рішень по справі № 2а/1270/8755/2012 з урахуванням необхідності приведення розміру зарплати до повного місяця (арк.спр.130).

Рішенням від 25.11.2017 № 854541 відповідач відмовив позивачу в перерахунку пенсії згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»» (арк.спр.131-133).

Підставою відмови в перерахунку пенсії визначено відсутність необхідних документів (арк.спр.131-133).

12.07.2018 представник ОСОБА_1 за довіреністю знову звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії (арк.спр.66).

27.07.2018 року УПФУ в м. Лисичанську Луганської області прийнято рішення № 854541 «Про відмову в перерахунку пенсії згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (арк.спр.167-170).

Підставою відмови визначено, що за довідкою про заробіток, видною Головним управлінням ДСНС України у Луганській області, неможливо розрахувати годинну тарифну ставку у подвійному розмірі, а також невірно вказана зона небезпеки, та розмір коефіцієнта кратності на оплату (арк.спр.167-170).

Рішенням Ллуганського окружного адміністративного суду від 20.03.2017 року у справі №2а/1270/8755/2012, залишеним без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 30.05.2017 року, зокрема, зобов`язано ГУ ДСНС України у Луганській області здійснити перерахунок заробітної плати (грошового утримання) ОСОБА_1 за час його роботи у зоні відчуження ЧАЕС в період з 04.05.1987 по 22.05.1987, виходячи з розрахунком годинної тарифної ставки (окладу) шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість робочих годин по календарю в місяці, за який проводиться розрахунок; зі збільшенням в два рази годинної тарифної ставки (окладу), виходячи з якої здійснюється двох та чотирьохкратна оплата праці за роботу відповідно в 1 та 3 зонах небезпеки; із застосуванням трикратної оплати праці за часи роботи на об`єкті з рівнем опромінення 25 мр/годину та п`ятикратної оплати праці за часи роботи на могильнику Буряківка; з оплатою роботи у понаднормовий час, що перевищував 6 годин на день, в полуторному розмірі; з оплатою роботи у вихідні дні (неділі) та святковий день (09 травня 1987 року) в подвійному розмірі; з нарахуванням премії у розмірі 60% від окладу (тарифної ставки) з урахуванням вищезазначеної кратності оплати праці; з відображенням, у відповідних первинних документах з нарахування заробітної плати (грошового утримання) (розрахунковий лист по заробітній платі).

Зобов`язано ГУ ДНСН України у Луганській області видати ОСОБА_1 довідку про розмір його заробітної плати за час його роботи у зоні відчуження ЧАЕС в період з 04.05.1987 по 22.05.1987, з урахуванням здійсненого перерахунку.

Зобов`язано ГУ ДНСН України у Луганській області виплатити ОСОБА_1 недоплачену заробітну плату за період його роботи у зоні відчуження ЧАЕС в період з 04.05.1987 по 22.05.1987. (арк.спр.30-42)

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з положень ст..78 КАС України, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено обставини та визначено право позивача на отримання зарплати за період його роботи у зоні відчуження ЧАЕС у відповідних розмірах, відтак позич звільнений від необхідності повторно доводити ті ж самі обставини, які вже були встановлені судовим рішенням, отже рішення управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області від 25.11.2017 № 854541 та від 27.07.2018 № 854541 «Про відмову в перерахунку пенсії згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є протиправними та підлягають скасуванню.

Оцінка суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військоматами).

На підставі ч. 7 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок №1210).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1210 Пенсійний фонд України зобов`язано забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ.

Пунктом 7 Порядку №1210 передбачено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з у рахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, у II - 4, І - 3). При цьому у всіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

З огляду на зазначені норми, суд зазначає, що підставою для перерахунку пенсії є довідка, видана підприємством, де працювала особа, яка була призвана на військові збори, а підставою проведення розрахунку заробітної плати за період роботи в зоні відчуження є первинні документи про нараховану та виплачену заробітну плату, періоду та фактичної тривалості робочого дня і місця її виконання.

Порядок оплати праці особам, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС регулювався низкою спеціальних нормативних актів з цього приводу.

Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС» передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100%.

Постановою ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції» (постанова Ради Міністрів УРСР від 09 травня 1986 року № 168-5) надано право керівникам здійснювати виплату особам рядового і начальницького складу, які виконують службові обов`язки в зоні Чорнобильської АЕС, посадових окладів із спеціальних звань у подвійному розмірі.

Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року № 665-195 (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7) надано право керівникам міністерств і відомств та їх заступникам здійснювати оплату праці працівників, зайнятих на роботах у третій, другій і першій зонах небезпеки, відповідно в чотири, три і двократному розмірах понад середньомісячну заробітну плату, виходячи з тарифної ставки (окладу), встановленої за основним місцем роботи.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195 «Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ (надалі - підприємств), розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964 - у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.

Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року № 665-195 (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7) було дозволено підприємствам залучати працівників на роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, у вихідні і святкові дні з оплатою у подвійному розмірі.

Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60% тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7).

Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (абзац четвертий пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року N 665-195) провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100% тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Виходячи з пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС № 524-156 від 07 травня 1986 року, пунктів 1,4 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС № 665-195 від 05 червня 1986 року, пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок № 207-7 від 10 червня 1986 року, оплата за роботу у зонах небезпеки провадитися з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці (посадовий оклад + оклад за спеціальне звання), підвищеної у два рази (наказ МВС СРСР № 0130 від 11 травня 1986 року та № 0189 від 30 червня 1986 року, вказівка МВС СРСР № 35з від 30 травня 1986 року.

Постанова Кабінету Міністрів СРСР та ВЦРПС «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища» від 05 жовтня 1986 року № 665-195 передбачає встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати.

Крім того, постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07 жовтня 1986 року № 153/10-43 встановлено, що працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премії, заохочення й винагороди нараховувати відповідно до діючих положень на збільшені, згідно пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156 тарифні ставки (відрядні розцінки) і посадові оклади.

Додаткова оплата праці в нічні та надурочні години, вихідні і святкові дні, преміювання до 60 відсотків тарифної ставки (окладу) в місяць відповідно до пунктів 4, 5 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 здійснювалась працівникам і службовцям системи МВС, умови праці яких регламентується Кодексом законів про працю України.

На осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ чинність КЗпП УРСР не поширювались, щомісячні премії їм не виплачувались.

На підставі вказівки МВС СРСР від 21 жовтня 1986 року № 1/5725 видана вказівка ГУ ДПО від 17 грудня 1986 року № 3/7/1587 «Про компенсацію робітникам зведеного закону протипожежної служби за постійне перебування у місті Чорнобилі в резерві у стані бойової готовності», якою визначена тарифна ставка години надходження у стані бойової готовності, як одна третина години робочого часу з виплатою за обліковий період одинарної тарифної ставки, а робітникам із числа начальницького складу окладу за спеціальне звання.

Як свідчать матеріали справи, постановою Луганського окружного адміністративного суду від 20 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 30.05.2017 року, визнано протиправною відмову Управління у здійсненні перерахунку заробітної плати ОСОБА_1 за час його роботи у зоні відчуження ЧАЕС в період з 04.05.1987 по 22.05.1987 та у видачі довідки про розмір його заробітної плати за роботу у зоні відчуження ЧАЕС.

Зобов`язано Управління здійснити перерахунок заробітної плати (грошового утримання) ОСОБА_1 за час його роботи у зоні відчуження ЧАЕС в період з 04.05.1987 по 22.05.1987, виходячи з розрахунком годинної тарифної ставки (окладу) шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість робочих годин по календарю в місяці, за який проводиться розрахунок; зі збільшенням в два рази годинної тарифної ставки (окладу), виходячи з якої здійснюється двох та чотирьохкратна оплата праці за роботу відповідно в 1 та 3 зонах небезпеки; із застосуванням трикратної оплати праці за часи роботи на об`єкті з рівнем опромінення 25 мр/годину та п`ятикратної оплати праці за часи роботи на могильнику Буряківка; з оплатою роботи у понаднормовий час, що перевищував 6 годин на день, в полуторному розмірі; з оплатою роботи у вихідні дні (неділі) та святковий день (09 травня 1987 року) в подвійному розмірі; з нарахуванням премії у розмірі 60% від окладу (тарифної ставки) з урахуванням вищезазначеної кратності оплати праці; з відображенням, у відповідних первинних документах з нарахування заробітної плати (грошового утримання) (розрахунковий лист по заробітній платі).

Зобов`язано Управління видати ОСОБА_1 довідку про розмір його заробітної плати за час його роботи у зоні відчуження ЧАЕС в період з 04.05.1987 по 22.05.1987, з урахуванням здійсненого перерахунку.

Зобов`язано Управління виплатити ОСОБА_1 недоплачену заробітну плату за період його роботи у зоні відчуження ЧАЕС в період з 04.05.1987 по 22.05.1987. (а.с.46-42)

На виконання судового рішення, що набрало законної сили, Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області надано довідку про розмір заробітної плати ОСОБА_1 за час роботи в зоні відчуження ЧАЕС за період з 04.05.1987-22.05.1987 року з урахуванням здійсненого перерахунку (а.с.46-47), та здійснена виплата заборгованості, що підтверджується платіжним дорученням №468 від 22.09.2017 року (а.с.48)

Частиною четвертою статті 78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На підставі ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України (….)

Оскільки судовим рішення у справі № 2а/1270/8755/2012, яке набрало законної сили, встановлено право позивача на отримання зарплати за період його роботи у зоні відчуження ЧАЕС (зі збільшенням в два рази годинної тарифної ставки, виходячи з якої здійснюється кратна оплата праці; із застосуванням трикратної оплати праці за часи роботи на об`єкті з рівнем опромінення 25 мр/годину та п`ятикратної оплати праці за часи роботи на могильнику Буряківка ; з нарахуванням премії у розмірі 60% від окладу (тарифної ставки) з урахуванням вищезазначеної кратності оплати праці тощо); позивачу виплачено заборгованість з врахуванням вищезазначених доплат, - тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про протиправність рішень управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області від 25.11.2017 № 854541 та від 27.07.2018 № 854541 «Про відмову в перерахунку пенсії згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та скасував їх, зобов`язавши пенсійний орган здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до довідки від 22.09.2017 року, виданої ГУ ДС України з НС у Луганській області.

З огляду на зазначене є неприйнятними доводи апелянта про відсутність первинних документів, що підтверджують нарахований та виплачений позивачу заробіток в зоні відчуження тощо.

Не заслуговують на увагу доводи пенсійного органу, що перерахунок пенсії позивача як внутрішньо-переміщеній особі, можливий тільки на підставі рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо-переміщеним особам, оскільки вимоги чинного законодавства такого застереження не містять.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон № 1058-IV, якій не містить вимог, відповідно до яких перерахунок пенсії позивача можливий тільки на підставі рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо-переміщеним особам.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Як визначено п. 3 ч.6 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року у справі №360/3208/18 залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року у справі №360/3208/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 26 березня 2019 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 26 березня 2019 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Е.Г. Казначеєв

Л.В. Ястребова