Справа № 809/1101/18
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/4141/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Довгополова О.М., Судової-Хомюк Н.М.

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю ,,Політорг-ІВ на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року у справі № 809/1101/18 (головуючий суддя Гундяк В.Д., час ухвалення 11:32 год., м. Івано-Франківськ, повний текст рішення складений 31 жовтня 2018 року) за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю ,,Політорг-ІВ до Державного агентства автомобільних доріг України, за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби автомобільних доріг в Івано-Франківській області, про визнання нечинним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В :

06 липня 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю (ТзОВ) ,,Політорг-ІВ звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ Державного агентства автомобільних доріг України від 01 червня 2018 року за №174 ,,Про демонтаж спеціальних конструкцій і зовнішньої реклами.

Рішенням від 25 жовтня 2018 року Івано-Франківський адміністративний суд в задоволенні позову відмовив повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ТзОВ ,,Політорг-ІВ подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на ті обставини, що на офіційному сайті Івано-Франківської обласної державної адміністрації знаходиться реєстр адміністративних послуг, які надаються ОДА. Відповідно до Додатку № 1 переліку адміністративних послуг, які надаються структурними підрозділами облдержадміністрації визначено, що дозвіл на розміщення зовнішньої реклами поза межами населених пунктів в Івано-Франківській області здійснюється Центром надання адміністративних послуг м. Івано-Франківська (пункт 23 Додатку № 1).

13 квітня 2018 року товариство звернулось до Управління адміністративних послуг (Центр надання адміністративних послуг м. Івано-Франківська) за отриманням дозволу на розміщення спеціальних конструкцій і зовнішньої реклами на землях дорожнього господарства вздовж автомобільних доріг державного значення поза межами населених пунктів.

Однак, на своє звернення товариство отримало листа від 16.04.2018 за № 18/58-23/88, в якому зазначено, що Центр надання адміністративних послуг зможе здійснювати прийом документів на отримання адміністративної послуги ,,Дозвіл на розміщення зовнішньої реклами поза межами населених пунктів в Івано-Франківській області лише після надання та внесення в програмне забезпечення ,,Універсам послуг інформаційної картки та зразків заяв.

Таким чином, товариство не отримало ні відповідного дозволу, ні належної відмови в наданні дозволу з підстав передбачених законом. У звязку з цим, за перебігом десяти робочих днів, товариство відповідно до ч. 6 ст. 4-1 Закону України ,,Про дозвільну систему у сфері господарської дальності має право на розміщення відповідних рекламних засобів. Тобто, на час прийняття оскарженого наказу товариство мало право на використання рекламних засобів, щодо демонтажу яких прийнятий цей наказ.

У звязку з цим, позивача вважає, що оскаржений наказ стосується демонтажу рекламних засобів, які використовуються у відповідності до чинного законодавства.

За таких обставин, на думку позивача, висновки суду першої інстанції про те, що станом на 16.07.2018 року товариство не зверталось до Івано-Франківської обласної державної адміністрації, як до дозвільного органу, про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами поза межами населених пунктів області та відповідно дозволи товариству не видавалися, є хибними.

З огляду на викладене, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач-Державне агентство автомобільних доріг України подало відзив на апеляційну скаргу, в якому обґрунтовує правомірність оскарженого позивачем рішення суду першої інстанції та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача заперечили вимоги апеляційної скарги та просить залишити скаргу без задоволення за безпідставністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що 15 травня 2018 року Івано-Франківська облдержадміністрація звернулась до Державного агентства автомобільних доріг України з листом за 502/0/2-18/01-033, в якому, посилаючись на результати проведеного обстеження стану розміщення зовнішньої реклами в межах смуги відведення ділянок автомобільних доріг загального користування державного значення Н-09 Мукачеве-Львів та Т-09-06 Івано-Франківськ - Надвірна та виявлені порушення щодо розміщення рекламних засобів, просило прийняти рішення про демонтаж рекламних засобів, які розміщенні з порушенням вимог встановлених законом (т.1 а.с. 93).

На підставі актів обстеження розміщення обєктів зовнішньої реклами на дорогах загального користування, долучених Івано-Франківською облдержадміністрацією до вказаного листа, та керуючись пунктом 19 ОСОБА_1 правил, Державне агентство автомобільних доріг України 01 червня 2018 року видало наказ за №174 ,, Про демонтаж спеціальних конструкцій і зовнішньої реклами, яким наказано демонтувати спеціальні конструкції і зовнішню рекламу, розміщені в смузі відведення автомобільної дороги загального користування державного значення в Івано-Франківській області без дозвільних документів за переліком згідно з додатком, на автомобільних дорогах Н-09 Мукачево Рахів Богородчани Івано-Франківськ Рогатин Бібрка Львів та Т-09-06 Івано-Франківськ Надвірна, що належать ТзОВ ,,Політорг-ІВ, а Службі автомобільних доріг в Івано-Франківській області наказано забезпечити його виконання (т.1 а.с. 94-101, 102).

Листом від 06.06.2018 року №06-21/1217 Служба автомобільних доріг в Івано-Франківській області повідомила ТзОВ ,,Політорг-ІВ про виданий Державним агентством автомобільних доріг України наказ від 01 червня 2018 року за №174 та зобовязала позивача до 01.07.2018 провести демонтаж спеціальних конструкції і зовнішньої реклами відповідно до цього наказу (т.1 а.с. 10).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржений наказ прийнятий відповідно до вимог чинного законодавства та є правомірним.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є вірними.

Так, відповідно до ч.1 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абзацу 3 пункту 1 статті 10 Закону України ,,Про автомобільні дороги органом, що здійснює управління автомобільними дорогами загального користування, є, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення.

Згідно з Положенням про Державне агентство автомобільних доріг України, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 10 вересня 2014 року № 439, Державне агентство автомобільних доріг України (Укравтодор) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства.

Підпунктом 9 пункту 4 вказаного Положення визначено, що Державне агентство автомобільних доріг України відповідно до покладених на нього завдань приймає рішення щодо демонтування технічних засобів та рекламоносіїв, що встановлені в межах смуги відведення автомобільної дороги з порушенням вимог законодавства.

Відповідно до пункту 19 ОСОБА_1 правил розміщення зовнішньої реклами поза межами населених пунктів, затверджених постановою КМ України від 05.12.2012 № 1135, рекламні засоби, розміщені з порушенням вимог цих ОСОБА_1 правил, підлягають демонтажу. Демонтаж таких засобів у межах смуги відведення автомобільних доріг здійснюється за рішенням Укравтодору за поданням, зокрема відповідної облдержадміністрації, Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Враховуючи приписи наведених нормативно-правових актів колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що до компетенції Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодору) належить прийняття рішення про демонтаж технічних засобів та рекламоносіїв, що встановлені в межах смуги відведення автомобільної дороги з порушенням вимог законодавства.

При цьому колегія суддів зауважує, що оскаржений наказ прийнятий на підставі актів обстеження та подання Івано-Франківської облдержадміністрації, що свідчить про дотримання процедури прийняття такого рішення, визначної зазначеними ОСОБА_1 правилами розміщення зовнішньої реклами поза межами населених пунктів.

Таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано відхилив доводи позивача про те, що оскаржене рішення прийняте не компетентним органом.

При цьому суд мотивовано залишив поза увагою посилання позивача на пункт 17 Порядку надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами поза межами населених пунктів в Івано-Франківській області, затвердженого розпорядженням Івано-Франківської облдержадміністрації від 18.07.2017 №403, відповідно до якого демонтаж рекламних засобів, розміщених з порушенням вимог цього Порядку у межах смуги відведення автомобільних доріг здійснюється за рішенням Служби автомобільних доріг в Івано-Франківській області за поданням, зокрема Івано-Франківської обласної державної адміністрації.

Колегія суддів вважає, що прийняття рішення Державним агентством автомобільних доріг України, яке також вправі приймати таке рішення, не суперечить наведеному Порядку, оскільки Івано-Франківська облдержадміністрація звернулась з відповідним поданням саме до Укравтодору.

Статтею 16 Закону України від 03.07.1996 № 270/96-ВР ,,Про рекламу визначено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Розміщення зовнішньої реклами у межах смуги відведення автомобільних доріг здійснюється відповідно до цього Закону на підставі зазначених дозволів, які оформляються за участю центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами, або їх власників та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки дорожнього руху (частина 1).

Зовнішня реклама повинна відповідати, зокрема, таким вимогам: опори наземної зовнішньої реклами, що розташована вздовж проїжджої частини вулиць і доріг, повинні мати вертикальну дорожню розмітку, нанесену світлоповертаючими матеріалами, заввишки до 2 метрів від поверхні землі (частина 2).

Забороняється розташовувати засоби зовнішньої реклами поза населеними пунктами на відстані менш ніж 5 метрів від краю проїжджої частини (частина 3).

З актів обстеження розміщення обєктів зовнішньої реклами на дорогах загального користування від 23 квітня 2018 року колегія суддів вбачає, що обєкти експлуатуються без діючого дозволу, конструкції розміщені з порушеннями, зокрема не дотримано вимог щодо відстані до краю проїжджої частини, відсутня розмітка на опорі (т.1 а.с. 94-102).

За змістом пункту 3 ОСОБА_1 правил розміщення зовнішньої реклами поза межами населених пунктів видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Законів України ,,Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності та ,,Про рекламу обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим.

У разі розміщення зовнішньої реклами у межах смуги відведення автомобільних доріг дозвіл оформляється за участю Укравтодору або власників автомобільних доріг та Національної поліції (пункт 9 ОСОБА_1 правил).

Для одержання дозволу заявник або уповноважена ним особа подає заяву, в якій повинна міститися така інформація: для юридичної особи - повне найменування, місцезнаходження, ідентифікаційний код згідно з ЄДРПОУ; для фізичної особи - підприємця - прізвище, імя, по батькові (за наявності), адреса місця проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному органу доходів і зборів і має відмітку у паспорті) та згода на обробку персональних даних; про місце розташування рекламного засобу; про підстави набуття права користування цим місцем та строк такого користування (пункт 12 ОСОБА_1 правил).

Суд першої інстанції встановив, що 13.04.2018 року позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг м. Івано-Франківська за отриманням дозволу на розміщення спеціальних конструкцій і зовнішньої реклами на землях дорожнього господарства вздовж автомобільних доріг державного значення поза межами населених пунктів, однак у прийнятті документів йому було відмовлено, оскільки інформаційні карти та зразки заяв не внесені у програмне забезпечення ,,Універсам послуг.

22.06.2018 року товариство повторно подало заяву про отриманням дозволу на розміщення спеціальних конструкцій і зовнішньої реклами до Департаменту економічного розвитку, промисловості та інфраструктури Івано-Франківської ОДА, однак дозвільним органом вона не розглядалася та 27.06.2018 року була повернута заявнику, оскільки при поданні даної заяви позивачем порушено вимоги частини 14 статті 4-1 Закону України ,,Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України від 06.09.2006 №2806-IV ,,Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності принцип мовчазної згоди - принцип, згідно з яким субєкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо субєктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.

За змістом частини 6 статті 4-1 Закону №2806-IV у разі якщо у встановлений законом строк субєкту господарювання не видано документ дозвільного характеру або не прийнято рішення про відмову у його видачі, через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру субєкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності. Відмітка в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про дату прийняття заяви є підтвердженням подання заяви та документів державному адміністратору або дозвільному органу. Днем видачі документа дозвільного характеру вважається останній день строку розгляду заяви дозвільним органом, передбаченого законом.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що визначений законом принцип мовчазної згоди не може бути застосований у спірних правовідносинах, оскільки документи на одержання дозволів фактично до розгляду компетентним органом не приймались, як такі, що подані з порушенням встановленого порядку.

Таким чином, твердження позивача про набуття ним дозволу за принципом мовчазної згоди є безпідставними, оскільки заява про надання дозволу була повернута внаслідок порушення позивачем вимог частини 14 статті 4-1 Закону №2806-I.

За таких обставин, колегія суддів визнає вірними та обгрунтованими висновки суду першої інстанції щодо відсутності у позивача на час прийняття відповідачем оскарженого рішення про демонтаж спеціальних конструкції і зовнішньої реклами відповідних дозволів на їх розміщення.

Крім того, підставами для прийняття Укравтодором оскарженого рішення були також інші порушення позивачем ОСОБА_1 правил крім відсутності дозволу, а саме: не дотримано вимог щодо відстані до краю проїжджої частини, відсутня розмітка на опорах.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції щодо правомірності оскарженого наказу та відсутності підстав для його скасування.

Наведене спростовує доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення цієї скарги.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322 , 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю ,,Політорг-ІВ залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року у справі № 809/1101/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повне судове рішення складено 28.03.2019.