Справа № 487/6259/17
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 487/6259/17
Головуючий в 1 інстанції: Павлова Ж.П.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.,

суддів - Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - ГУ ПФУ в Миколаївській області) в якому, з урахуванням останньої заяви про зменшення розміру позовних вимог (а.с.54), просив:

- визнати протиправною бездіяльність щодо непроведення перерахунку пенсії з 01.01.2016 року, з урахуванням змінених видів грошового забезпечення у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських;

- зобов'язати здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок та виплату пенсії з урахуванням змінених видів грошового забезпечення, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова №988).

Обґрунтовуючи своє право на перерахунок пенсії, позивач посилається на Закон України від 23 грудня 2015 року №900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» (далі - Закон №900) та Постанову №988, що встановлюють його право з 01 січня 2016 року на підвищення пенсії у зв'язку зі збільшенням грошового забезпечення працюючих поліцейських.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 серпня 2018 року в задоволенні позову - відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова №103) та виходив з того, що виплата перерахованих пенсій проводиться з 01.01.2018 року, а не з 01.01.2016 року як просив позивач.

В частині позовних вимог про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2016 року мотиви суду щодо відмови у їх задоволенні в судовому рішенні - відсутні.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на неправильне застосування норм матеріального права, на відсутність аргументів в мотивувальній частині рішення, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Обґрунтування апеляції складається з того, що суд першої інстанції не врахував правові висновки Верховного Суду, викладених у рішенні від 15.02.2018 року по зразковій справі № 820/6514/17.

Так, апелянт вказує на те, що суб'єкт владних повноважень допустив протиправну бездіяльність щодо своєчасного проведення перерахунку пенсії, оскільки довідка Ліквідаційної комісії УМВС України в Миколаївській області надійшла до органу Пенсійного фонду у травні 2017 року, а перерахунок пенсії зроблений лише у квітні 2018 року.

Також, на думку апелянта, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 року єдиним платежем узгоджується з висновками Верховного Суду по зразковій справі № 820/6514/17.

Далі апелянт зазначає про те, що при перерахунку його пенсії, який був здійснений у квітні 2018 року на виконання вимог Постанови №988, ГУ ПФУ в Миколаївській області не врахувало складові грошового забезпечення, які були враховані при призначенні пенсії, а лише було враховано оклади за посадою і званням, надбавки за стаж служби і роботу в умовах режимних обмежень. На думку апелянта, це є звуженням його прав і свобод.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Миколаївській області вважає її необґрунтованою та просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст. 311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

З'ясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що є підстави для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду, з огляду на наступне.

Фактичні обставини справи, що встановлені судом апеляційної інстанції свідчать про наступне.

Позивачу з жовтня 2005 року призначена пенсія за вислугу років у розмірі 53 % від грошового забезпечення на час звільнення з органів МВС України, згідно положень Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262).

29 грудня 2015 року набрав чинності Закон №900.

У зв'язку з набранням чинності даного Закону, з 01 січня 2016 року колишні працівники органів внутрішніх справ України отримали право на перерахунок пенсії.

З цього приводу, Міністерство внутрішніх справ України двічі інформувало Пенсійний фонд України, що з 01 січня 2016 року виникла законна підстава для перерахунку раніше призначеної працівникам міліції пенсії (листи №1461/05/22-2017 від 03 лютого 2017 року та №4019/02/22-2017 від 22 березня 2017 року).

Ліквідаційна комісія УМВС України в Миколаївській області підготувала та відправила до ГУ ПФУ в Миколаївській області довідку від 04.05.2017 року ПС №9868 про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії станом на 01 січня 2016 року, яку останнє отримало 11.05.2017 року (а.с.12).

У жовтні 2017 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Миколаївській області із запитом на отримання інформації щодо причин непроведення перерахунку його пенсії, згідно вимог ч.3 ст. 63 Закону №2262.

ГУ ПФУ в Миколаївській області листом від 02.11.2017 року за №3282/03 повідомило, що перерахунок та виплату пенсії буде проведено після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України (а.с.10-11).

06.04.2018 року, вже після звернення позивача до суду з даним позовом, ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснило перерахунок його пенсії з 01.01.2016 року, що не заперечується позивачем.

У межах наявного бюджетного фінансування позивачу проведено виплату перерахованого розміру пенсії за січень-березень 2018 року та продовжується подальша щомісячна виплата перерахованого розміру пенсії з 01.04.2018 року. Перерахований розмір пенсії склав 4 631,88 грн.

Проте, за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року виплата перерахованої пенсії здійснена не була. Було забезпечено виплату заборгованості ОСОБА_1, яка утворилася в період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, через доплати до пенсії за січень-березень 2019 року у загальному розмірі 2 094,75 грн. (698,25 грн. х 3, тобто за кожен місяць), що підтверджується витягом з пенсійної справи та дорученнями з відкладеною виплатою (додатки за №№ 3, 4).

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляції, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ПФУ в Миколаївській області не заперечує проти права ОСОБА_1 на перерахунок пенсії, понад те, під час розгляду справи судом першої інстанції, такий перерахунок ними вже проведений.

Відповідно до положень статей 2, 5 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Із аналізу наведених норм КАС слідує, що право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Тож для того щоб особі було надано судовий захист, суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу чи інтерес, про захист яких вона просить, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Враховуючи, що суб'єкт владних повноважень здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_1, чим фактично виправив вказане порушення, підстав для задоволення позову у цій частині немає та відповідно доводи апеляційної скарги щодо перерахунку пенсії є необґрунтованими.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо непроведення перерахунку пенсії з 01.01.2016 року, колегія суддів вважає, що вимоги позивача з цього приводу є обґрунтованими, з огляду на наступне.

Як встановлено вище, Ліквідаційна комісія УМВС України в Миколаївській області на підставі списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, надала до ГУ ПФУ в Миколаївській області довідку від 04.05.2017 року ПС №9868 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача, яку відповідач отримав ще 11.05.2017 року.

У свою чергу, на порушення вимог статті 51 Закону № 2262 та постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок №45), відповідач - орган Пенсійного фонду пенсію ОСОБА_1 після надходження довідки не перерахував, а зробив це лише 10 квітня 2018 року, тобто, майже через рік.

У зв'язку з викладеним, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Миколаївській області в частині визнання протиправною бездіяльності щодо непроведення своєчасного перерахунку пенсії з 01.01.2016 року.

Доводи апелянта про наявність у нього права отримати перераховану пенсію за період з 01.01.2016 року по 31.12. 2017 р. єдиним платежем, адже це право визнано Верховним Судом у зразковій справі №820/6514/17, спростовуються наступним.

Верховний Суд у рішенні від 15.02.2018 року по зразковій справі № 820/6514/17, яке набрало законної сили 17.03.2018 року, висловив позицію про те, що право позивача щодо перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком.

Між тим, Верховний Суд, у вищезазначеній зразковій справі, не надавав оцінку порядку виплати перерахованої пенсії, оскільки правове регулювання цього питання змінилося після прийняття Верховним Судом зазначеного вище рішення.

Так, 24.02.2018 року набула чинності Постанова № 103.

Зазначеною постановою було внесено зміни до пункту 1 Порядку №45, який викладено у новій редакції: «Пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України».

Пунктом 3 Постанови № 103 Кабінетом Міністрів України вирішено перерахувати з 1 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом №2262-ХІІ, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року.

Сума перерахованих пенсій для виплати за період 01.01.2016 року по 31.12.2017 року обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 01.01.2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

- з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року;

- з 01.01.2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Таким чином, абзацом першим пункту 3 Постанови № 103 Кабінетом Міністрів України фактично більш чітко врегульовано питання перерахунку пенсій колишнім працівникам міліції у зв'язку із підвищенням грошового забезпечення поліцейських, яке було предметом розгляду Верховного Суду у зразковій справі № 820/6514/17.

Колегія суддів приймає до уваги ту обставину, що Постанова № 103 не позбавляє позивача права на перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року у зв'язку із підвищенням грошового забезпечення поліцейських згідно Постанови № 988 та права на виплату перерахованої пенсії з 01 січня 2016 року, а лише визначає особливий порядок виплати заборгованості, що виникла з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року (включно) у зв'язку із таким перерахунком.

На цьому ж наголосив Верховний Суд в ухвалі від 02 травня 2018 року по справі №818/1076/18, зазначивши, що Постанова № 103 не змінює регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсій колишнім працівникам міліції на підставі Закону № 2262-XII та Постанови № 988, а лише визначає порядок виплати перерахованих пенсій.

Суд апеляційної інстанції, бажає зазначити, що прийняття вказаної постанови, призвело до зміни правової позиції, яку він раніше дотримувався, приймаючи рішення про обов'язок Пенсійного фонду виплатити перераховану пенсію.

З урахуванням нині існуючої правової позиції Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку, що у суду є обов'язок застосовувати до спірних правовідносин Постанову № 103, адже за змістом частини першої статті 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» від 27 лютого 2014 року № 794-VII, акти Кабінету Міністрів України (постанови і розпорядження) є обов'язковими для виконання.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що Кабінет Міністрів України у постанові №103 не відмовився від взятого Державою зобов'язання перерахунку та виплати пенсії відповідним категоріям осіб, не позбавив їх права на отримання перерахованого відповідного розміру пенсії, а лише змінив порядок виплати заборгованості, що виникла у зв'язку із таким перерахунком, відстрочивши та розстрочивши її з 2019 року, а тому вважає, що порядок виплати пенсії, встановлений цією постановою Уряду, цілком відповідає вимогам чинного законодавства та положенням статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскільки Кабінет Міністрів України у Постанові № 103 не скасовував, а навпаки, підтвердив соціально-економічні права відповідної категорії осіб на перерахунок пенсії, змінивши механізм реалізації цих прав (встановив особливий порядок виплати заборгованості перерахованої пенсії), то вказане рішення Уряду підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Таким чином, позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають, оскільки ГУ ПФУ в Миколаївській області проводить виплату перерахованої пенсії ОСОБА_1 у відповідності до Постанови №103.

І останнє про що зазначає апелянт це те, що відповідач протиправно скасував та не взяв до уваги складові грошового забезпечення, які були враховані раніше, тобто до перерахунку пенсії.

Колегія суддів вважає такий довід апеляційної скарги безпідставним, з огляду на наступне.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений Порядком №45.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку № 45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

На підставі зазначеного в пункті 1 Порядку №45 рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Таким чином, саме на підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Миколаївській області від 04.05.2017 року, в якій вказано складові грошового забезпечення, з яких необхідно провести перерахунок пенсії позивача, ГУПФУ в Миколаївській області здійснило відповідний перерахунок пенсії.

Предметом даного спору є перерахунок та виплата пенсії, а відповідачем у цій справі - орган Пенсійного фонду, який, при перерахунку пенсії, керується відповідною довідкою. Апелянт, не погоджуючись зі складовими грошового забезпечення або їх неповнотою, повинен звернутися до суду з позовом до Ліквідаційної комісії УМВС України в Миколаївській області щодо оскарження виданої довідки від 04.05.2017 року.

Ураховуючи, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, суд апеляційної інстанції, на підставі статті 317 КАС України, частково задовольнивши апеляційну скаргу, скасовує рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові про визнання протиправною бездіяльності суб'єкта владних повноважень

Слід зупинитися на вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Так, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч.1 ст. 139 КАС України).

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч.3 ст. 139 КАС України).

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Так, при поданні позову апелянт повинен був та сплатив суму судового збору у розмірі 640 грн., а при поданні апеляційної скарги - 960 грн. Загальний розмір судового збору, сплачений апелянтом, складає 1600 грн. Тому, стягненню з суб'єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 підлягає сума у розмірі 800 грн. (1600 : 2).

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 серпня 2018 року - задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 серпня 2018 року - скасувати.

Ухвалити у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії нове рішення - про часткове задоволення позову.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо непроведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 року, з урахуванням змінених видів грошового забезпечення у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (код за ) 800 (вісімсот) грн. на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 26.03.2019 року.