Справа № 484/296/19
Суддя: Закревський В. І.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження: 2-а/484/20/19
Справа: 484/296/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2019 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Закревського В.І.,

за участю секретаря судового засідання Ярославської С.Д.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП Гамули Івана Вікторовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до інспектора роти №3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП Гамули Івана Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення НК №583090 від 15.01.2019 року.

Ухвалою суду від 15.03.2019 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, а саме Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та показав, що на нього було накладено адміністративне стягнення за ст.122 ч. 1 КУпАП у виді штрафу за перевищення швидкості руху транспортного засобу, яка була зафіксована поліцейським на вимірювач швидкості «TruCAM». Однак з інкримінованим правопорушенням він не згодний, оскільки його автомобіль рухався в потоці автомобілів, швидкість була допустимою, використання лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів LTI 20/20 TruCAM, який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за №У3197-12, є неправомірним, у зв'язку із виключенням даного типу засобу вимірювальної техніки із Державного реєстру наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1362 від 02.11.2015 року. Крім того, позивач вказав, що інспектором було внесено виправлення до постанови про накладення адміністративного стягнення в графі 6 щодо показників швидкості, що є порушенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376-ІV, а також про порушення ним процесуальних прав позивача, закріплених у ст.ст. 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП. Просить позов задовольнити та постанову скасувати.

У судове засідання відповідач інспектор роти №3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП Гамула І.В. не з'явився, його представник за довіреністю ОСОБА_3 направив на адресу суду відзив на позов, у якому зазначив про те, що водій ОСОБА_1 рухався о 16.05 год. в Одеській області по Київському шосе Е-95 (402-й кілометр) зі швидкістю 75 км/год., чим порушив вимоги п.п.12,9 ПДР України, допустивши перевищення встановленого дорожнім знаком 3.29 обмеження швидкості руху транспортних засобів у 50 км/год, що було зафіксовано вимірювачем швидкості TruCAM LTI 20/20, серійний номер НОМЕР_2. Інспектором Гамулою І.В. роз'яснено позивачу суть адміністративного правопорушення, його права, передбачені ст. 63 Конституції України, та положення ст.ст. 268, 307, 308 КУпАП. Жодних письмових пояснень чи клопотань під час розгляду справи на місці вчинення правопорушення від позивача не надходило. Після закінчення розгляду справи за порушення п.п.12,9 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ст. 122 ч. 1 КУпАП, інспектором було винесено постанову серії НК №583090 від 15.01.2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. На підтвердження вказаного представник позивача просив долучити до матеріалів справи диск з фото, відео та додані до пояснень документи. Також представник позивача додактово звернув увагу суду, що лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20, серійний номер НОМЕР_2 вказує систему географічних координат місця події з кутовими величинами: географічна широта 47 градусів 1'06.26"N і географічна довгота 30 градусів 19'08.73"Е. Враховуючи зазначене, представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, в судове засідання не направило свого представника, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, пояснень відносно позову до суду не надали.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши відзив відповідача, надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 286 КАС України.

Так, згідно ст. 288 ч.1 п.3 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст. 289 КУпАП, ст. 286 ч.2 КАС України скаргу на рішення (постанову) по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесена 15.01.2019 року, того ж дня копія постанови вручена водію. Позивач оскаржив постанову до суду 17.01.2019 року, тобто в строк, передбачений ст. 289 КУпАП, ст. 286 ч.2 КАС України.

Як вбачається з постанови серії НК №583090 від 15.01.2019 року, складеної інспектором роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП рядовим поліції Гамулою І.В., 15.01.2019 року о 16-07 годині водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався в Одеській області по автодорозі М-05 (402 км) зі швидкістю 75 км/год, при цьому перевищів встановлене обмеження швидкості руху в 50 км/год на 25 км/год, чим порушив п.п. 12.9 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч.1 КУпАП.

Відповідно до п.п."б" п. 12.9 ПДР України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Згідно ст. 122 ч.1 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як вбачається із оскаржуваної постанови водій ОСОБА_1 свою винуватість заперечував, зазначив, що відсутні докази, які свідчать про порушення ним ст. 122 ч. 1 КУпАП, постанова складена на місці зупинки, що в сукупності порушує його права, а також інспектор поліції не надав документи про повірку та сертифікацію вимірювача, у зв'язку з чим він має обґрунтовані підставі недовіряти технічному приладу вимірювання швидкості.

Відповідно до ст. 77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В обґрунтування своїх заперечень, викладених у відзиві, відповідач надав диск з відеозаписом з нагрудного відео реєстратора та приладу TruCAM, копію оскаржуваної постанови, фото з приладу TruCAM, фото дорожніх знаків на місці вчинення правопорушення, копії свідоцтв про повірку засобу вимірювальної техніки №22-01/11928 від 25.09.2018 року строком чинності до 25.09.2019 року, сертифікату на нього від 29.08.2012 року №UA-MI/1-2903-2012, експертних висновків від 27.09.2018 року та від 29.07.2011 року, листа Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України від 27.09.2018 року №04/02/03-3008.

Як встановлено у судовому засіданні, вимірювання швидкості руху автомобіля позивача проводилося за допомогою лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів LTI 20/20 TruCAM серійний номер НОМЕР_2.

Вказаний тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12, затверджений сертифікатом №UA-MI/1-2903-2012, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29.08.2012 року.

Наказом Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України №100 від 19.02.2002 року, зареєстрованим в Мінюсті України 04.03.2002 року за №222/6510, який втратив чинність на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі №972 від 14.06.2016 року, затверджено Порядок оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, згідно якому -

п.2.5 сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва оформлюються на типи засобів вимірювальної техніки, які занесено під одним реєстраційним номером до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки (далі Державний реєстр);

п.2.6 сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки чинні до вилучення відповідних типів засобів вимірювальної техніки з Державного реєстру.

Під час дії вищевказаного Положення наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 були внесені зміни до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, а саме, згідно п.1 були виключені з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки певні типи засобів вимірювальної техніки, унесені до нього за відповідними номерами, зокрема У3197-12.

Тобто, тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12, є виключеним з Державного реєстру на підставі наказу Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 та сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-2903-2012 від 29.08.2012 року є не чинним з 02.11.2015 року.

На підставі наведеного, суд вважає, що вимірювання швидкості руху автомобіля позивача ОСОБА_1, що було проведено інспектором патрульної поліції Гамулою І.В. з використанням лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів LTI 20/20 TruCAM серійний номер НОМЕР_2, вчинено безпідставно та отримані технічні дані щодо швидкості покладені в основу обставин правопорушення необґрунтовано, у зв'язку з чим постанову серії НК №583090 від 15.01.2019 року про накладення адміністративного стягнення суд вважає неправомірною.

Відповідно до п.п. 2, 5 розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції).

Так, в оскаржуваній постанові вказано, що місце розгляду справи: Одеська область Траса М-05 (402 км), а у відзиві на позов - Одеська область Київське шосе Е-95 (402-й кілометр). Крім того, у ній не зазначено: часу розгляду справи, місце народження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, належність транспортного засобу, яким керувала особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не чітко вказана суть адміністративного правопорушення. Порядок примусового виконання постанови про накладення штрафу згідно ст. 307, 308 КУпАП відсутній, а проставлений за допомогою штампу. Відривна квітанція про сплату штрафу відповідно до постанови не заповнена, а проставлена за допомогою штампу. Також у постанові відсутня графа 7 "Права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП мені роз'яснено та підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності".

Таким чином, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення складена з порушенням вимог ст. 283 КУпАП, а також форми, визначеної додатком 5 до пункту 5 розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, вказану постанову слід скасувати та справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.1, ст. 284 ч.1 п.3 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 288 ч.4 КУпАП позивач є звільненим від сплати судового збору, у зв'язку з чим судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 6-15, 241-246, 255, 286, 297, 371 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону 2 патрульної поліції УПП в Одеській області ДПП Гамули Івана Вікторовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №583090 від 15.01.2019 року, винесену інспектором роти №3 батальйону № 2 патрульної поліції УПП в Одеській області ДПП Гамулою Іваном Вікторовичем відносно ОСОБА_1 за ст.122 ч.1 КУпАП, та справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя: