Справа № 1540/4049/18
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1540/4049/18
Головуючий в 1 інстанції: Балан Я. В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шляхтицького О.І.,

суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнання протиправною бездіяльність Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (далі УПФУ), щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 за її заявою про перерахунок пенсії від 26 січня 2018 року; зобов'язати УПФУ провести перерахунок пенсії за вислугу років, у зв'язку із збільшенням посадового окладу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №505 від 31 травня 2012 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівникам органів прокуратури» із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №657 від 30 серпня 2017 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» з 01 жовтня 2017 року, згідно ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року в редакції Закону України №2889-VІ від 23 грудня 2010 року, виходячи з розміру 90 % від місячного заробітку за відповідною посадою прокурора прокуратури на підставі розрахунку: заробітна плата за посадою прокурора прокуратури з урахуванням умов праці складається з основного окладу 5660,00 гривень, надбавки за класний чин 2200,00 гривень, надбавки за вислугу років 2358,00 гривень (30% основного окладу з урахуванням класного чину), надбавки за особливо важливу роботу 7152,60 гривень (70 % від основного окладу з урахуванням класного чину та вислуги років), матеріальної допомоги на оздоровлення 1447,55 гривень (1/12 від основного окладу з урахуванням класного чину, вислуги років та надбавки за особливо важливу роботу), матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб 1447,55 гривень (1/12 від основного окладу з урахуванням класного чину, вислуги років та надбавки за особливо важливу роботу), щомісячної премії, на яку нараховуються страхові внески 15 112,422 гривень (87% від основного окладу з урахуванням класного чину, вислуги років та надбавки за особливо важливу роботу), всього 35 370,12 гривень, відповідно сума пенсійного забезпечення становить 31 840, 31 гривень (90%), та здійснити відповідні виплати.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено про протиправну бездіяльність органу владних повноважень, щодо не проведення перерахунку призначеної пенсії, яка грубо порушує вимоги законодавства України та права позивача, гарантовані Конституцією України. Відповіддю УПФУ №51/1-11 від 13 лютого 2018 року, заяву позивача було про проігноровано, а перерахунок пенсії з більшого заробітку не проведено без з'ясування причин.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року позовні вимоги було залишено без задоволення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить його скасувати та задовольнити позов.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Обставини справи.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивач є пенсіонером та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про Прокуратуру» з 07 лютого 2011 року, яку обчислено виходячи з 90% середнього заробітку робітника, працюючого на аналогічній посаді.

26 січня 2018 року ОСОБА_2, звернулась до УПФУ із заявою про проведення перерахунку пенсії за вислугу років відповідно за Закону України «Про Прокуратуру», у зв'язку із збільшенням розміру заробітної плати згідно постанови Кабінету Міністрів України №505 від 31 травня 2012 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», із змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України №657 від 30 серпня 2017 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури».

У відповіді УПФУ №51/м-11 від 13 лютого 2018 року, зазначено, що пенсію позивачу обчислено вірно згідно матеріалів пенсійної справи та норм чинного законодавства, а довідка №430 від 15 квітня 2016 року вже застосовується для розрахунку пенсії позивача.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність визначених Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій, призвела до того, що УПФУ не має правових підстав та законного способу дій для реалізації своїх повноважень, що виключає можливість перерахунку зазначених пенсій відповідачем.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України та Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 №1697-VII.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Відповідно до частини 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ у редакції, що діяла до 01 січня 2015 року призначені працівникам прокуратури пенсії перераховувались у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року за № 76-VIII внесені зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, зокрема частину 18 викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

15 липня 2015 набув чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 №1697-VII.

Відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 №1697-VII положення Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (крім окремих статей) визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 №1697-VII.

З наведеного вбачається, що на час звернення в січні 2018 року позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії частини 13 та 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, які регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

Згідно з частиною 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 №1697-VII у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 13 Розділу ХІІІ Прикінцевих положень вищезазначеного закону на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити приведення нормативно-правових актів міністерств та інших відповідних центральних органів виконавчої влади України у відповідність із цим Законом.

Станом на момент звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України нормативно-правовий акт, яким визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, прийнято не було.

Таким чином, враховуючи все вищезазначене та приймаючи до уваги, що відповідач, як орган державної влади, в силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, колегія суддів приходить до висновку, що УПФУ не мав правових та законних підстав для реалізації своїх повноважень щодо перерахунку пенсії позивачу.

Окремо колегія суддів зазначає, що у Рішенні № 1-42/2011 від 26 грудня 2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави, проте мають забезпечувати конституційне право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, гарантоване статтею 48 Конституції України.

На залежність розмірів соціальних виплат особі від економічних чинників Конституційний Суд України вказав і у Рішенні від 19 червня 2001 року № 9-рп/2001, зазначивши, що право на пенсію, її розмір та суми виплат можна пов'язувати з фінансовими можливостями держави, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами у той чи інший період її розвитку, а також з часом ухвалення відповідних нормативно-правових актів.

Також, у Рішенні від 08 жовтня 2008 року № 20-рп/2008 Конституційний Суд України вказав, що види і розміри соціальних послуг та виплат потерпілим… встановлюються державою з урахуванням її фінансових можливостей. Конституційний Суд України, вирішуючи це питання, врахував також положення актів міжнародного права. Так, згідно зі ст. 22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004.

Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Тому, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що бездіяльність УПФУ щодо не проведення перерахунку пенсії обмежує конституційні права апелянта на соціальний захист, колегія суддів не приймає до ваги, оскільки відповідні зміни до законодавства, якими наділено Кабінет Міністрів України визначати умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ при призначені пенсії, а лише покладають визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури на Кабінет Міністрів України. Тобто, особи, яким пенсія призначена відповідно до Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, з набранням чинності Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII не втратили право на перерахунок раніше призначених пенсій.

Також, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на статтю 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, якою встановлено, що за пенсіонерами та членами їх сімей зберігаються пільги та гарантії соціального захисту, передбачені Законом України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, оскільки з 15 липня 2015 року вказаний закон, в тому числі і стаття 50-1, втратили чинність, а тому не підлягають застосуванню.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішенні, ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо спірних правовідносин.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Семенюк Г.В. Потапчук В.О.