Справа № 824/214/18-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/214/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Левицький Василь Костянтинович

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

26 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюка Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Буковинський сад" на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року (суддя Левицький В.К.) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Буковинський сад" до Державної казначейської служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Міністерство аграрної політики України, Головне управління казначейської служби України у Чернівецькій області, Департамент агропромислового розвитку Чернівецької обласної державної адміністрації, Відділ агропромислового розвитку Сокирянської державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

До Чернівецького окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Буковинський сад" з позовом до Державної казначейської служби України з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо не нарахування та не компенсації трьох відсотків річних від несплаченої суми для товариства з обмеженою відповідальністю "Буковинський сад";

- зобов'язати Державну казначейську службу України нарахувати компенсацію товариству з обмеженою відповідальністю "Буковинський сад" за порушення строку перерахування коштів по виконавчому листу у справі №824/2178/15-а, виданому Чернівецьким окружним адміністративним судом 23 березня 2017 року на підставі рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року за період з 10 квітня до 24 листопада 2017 року і негайно виплатити нараховану компенсацію в розмірі 503379,02 грн. на розрахунковий рахунок п/р 229 ПАТ "Кредобанк", м. Хмельницький, МФО 325365, товариству з обмеженою відповідальністю "Буковинський сад".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем, в порушення вимог Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", Закону України "Про виконавче провадження" пропущено тримісячний строк перерахування коштів товариству з обмеженою відповідальністю "Буковинський сад", у зв'язку із чим, вважає, що у нього виникло право на отримання компенсації за порушення строку перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу за період з 10 квітня 2017 року (з дати отримання відповідачем виконавчого листа) по 24 листопада 2017 року.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року позов задоволено. Визнано бездіяльність Державної казначейської служби України щодо не нарахування та не компенсації трьох відсотків річних від несплаченої суми для товариства з обмеженою відповідальність "Буковинський сад". Зобов'язано Державну казначейську службу України повторно розглянути заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Буковинський сад" від 07.12.2017 р. № 321 про здійснення нарахування та перерахування трьох відсотків річних за несвоєчасне виконання рішення суду. Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок її бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Буковинський сад" судові витрати (судовий збір) в сумі 9312,69 грн..

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу в якій просить суд скасувати рішення в частині зобов'язання Державної казначейської служби України повторно розглянути заяву ТОВ "Буковинський сад" від 07.12.2017 р. № 321 про здійснення нарахування та перерахування трьох відсотків річних за несвоєчасне виконання рішення суду та прийняти в цій частині рішення про зобов'язання Державної казначейської служби України нарахувати компенсацію ТОВ "Буковинський сад" за порушення строку перерахування коштів по виконавчому листу у справі №824/2178/15-а, виданому Чернівецьким окружним адміністративним судом 23 березня 2017 року на підставі рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року за період з 10 квітня до 24 листопада 2017 року і виплатити нараховану компенсацію в розмірі 503379,02 грн.

Керуючись приписами ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановлено, що в серпні 2017 р. товариство з обмеженою відповідальністю "Буковинський сад" звернулось до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства аграрної політики та продовольства України, Головного управління державної казначейської служби України у Чернівецькій області про визнання неправомірною бездіяльності та стягнення компенсації. Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду у справі №824/2178/15-а від 25.11.2016 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду №824/2178/15-а від 21.02.2017 року, постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2016 року скасовано. Прийнято нову постанову, відповідно до якої, стягнуто з Державного бюджету України в особі Міністерства агарної політики через Головне управління Державної казначейської служби України у Чернівецької області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Буковинський сад" бюджетні кошти в сумі 26 744 300 грн. за державною програмою КПК 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними".

На виконання вимог даної постанови, 23.03.2017 року Чернівецьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі №824/2178/15-а.

24.03.2017 року товариство з обмеженою відповідальністю "Буковинський сад" звернулось до Державної казначейської служби України із заявою №20, в якій повідомило про направлення для виконання виконавчого листа по адміністративній справі №824/2178/15-а. До вказаного листа позивачем було додано оригінал виконавчого листа та оригінал постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року по справі №824/2178/15-а.

Листом №5-08/2433-6984 від 18 квітня 2017 року Державна казначейська служба України повідомила товариство з обмеженою відповідальністю "Буковинський сад", що на підставі підпункту 2 пункту 11 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845, виконання виконавчого листа суду відкладається до отримання Казначейством реквізитів банківського рахунка. Для повного перерахування коштів відповідач пропонував подати до Казначейства повні реквізити банківського рахунка, або відповідну довідку банку.

10.05.2017 року позивач звернувся до Державної казначейської служби України із листом №42, в якому повідомив про надання довідки банківської установи про повні реквізити банківського рахунку товариства з обмеженою відповідальністю "Буковинський сад". Згідно вказаної довідки, товариство з обмеженою відповідальністю "Буковинський сад" має поточний рахунок №229 відкритий 13.01.2016 року у відділенні ПАТ "Кредобанк" у м. Кам'янець-Подільський, пр-т Грушевського, 42, МФО 325365 у валюті 980 (гривня).

14.06.2017 року товариство з обмеженою відповідальністю "Буковинський сад" звернулось до Державної казначейської служби України із листом №55, в якому просило надати повну інформацію, із наданням копій відповідних документів стосовно стадії виконання виконавчого листа по адміністративній справі №824/2178/15-а та вжитих заходів по виконанню останнього.

Листом №5-08/5090-13028 від 01.08.2017 року Державна казначейська служба України повідомила товариство з обмеженою відповідальністю "Буковинський сад", що 31.03.2017 року на виконання до Казначейства надійшов виконавчий лист, виданий 23.03.2017 року Вінницьким апеляційним адміністративним судом у справі №824/2178/15-а . Зазначений виконавчий лист прийнято Казначейством та опрацьовано відповідно до пункту 8 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників. Під час опрацювання виконавчого листа Казначейством встановлено обставину, яка унеможливила здійснення безспірного списання коштів, а саме відсутність у надісланих документах відомостей щодо банківських реквізитів стягувача, на підставі чого Казначейством відповідно до пункту 11 Порядку було вжито заходи з відкладення безспірного списання коштів. Повідомило, що після отримання 15 травня 2017 року уточнених банківських реквізитів товариства Казначейством поновлено безспірне списання коштів та вжито заходи, передбачені пунктами 28-31 Порядку.

05.10.2017 року товариство з обмеженою відповідальністю "Буковинський сад" звернулось до Державної казначейської служби України із листом №86, в якому просило з метою володіння інформацією щодо вжиття відповідних заходів щодо вчасного, якісного та повного виконання рішення суду просило надати повну інформацію, із наданням копій відповідних документів стосовно стадії виконання виконавчого листа по адміністративній справі №824/2178/15-а та вжитих заходів по виконанню останнього.

Листом №5-08/7169-19174 від 16.11.2017 року Державна казначейська служба України повідомила товариство з обмеженою відповідальністю "Буковинський сад" все те, що й в листі №5-08/5090-13028 від 01.08.2017 року. Крім цього, зазначило, що головним розпорядником коштів за КПКВК 2801350 є Міністерство аграрної політики та продовольства України. Питання погашення заборгованості, встановленої рішенням суду, залежить від дій боржника або від визначеного у Законі про Державний бюджет України на відповідний рік обсягу коштів за програмою.

Вказувало, що для прискорення вирішення питання щодо своєчасного погашення заборгованості пропонувало звернутись до боржника з приводу вжиття ним заходів, спрямованих на виконання рішення суду.

28.11.2017 р. позивач отримав на свій рахунок в ПАТ "Кредобанк" кошти в сумі 26744300,00 грн.

07.12.2017 року товариство з обмеженою відповідальністю "Буковинський сад" звернулось до Державної казначейської служби України із листом №321, в якому просило з метою досудового врегулювання спору здійснити нарахування та перерахування трьох відсотків річних за несвоєчасне виконання рішення суду на розрахунковий рахунок: п/р 229 ПАТ "Кредобанк", м. Хмельницький МФО 325365 товариства з обмеженою відповідальністю "Буковинський сад".

Листом №5-08/946-2028 від 01.02.2018 року Державна казначейська служба України повідомила позивача, що заборгованість за виконавчим листом підлягає погашенню у третю чергу.

Разом із цим, як видно з матеріалів справи, листом №5-12/1916-15605 від 24.09.2018 р. Державна казначейська служба України повідомила Вінницький апеляційний адміністративний суд про повернення до суду виконавчого листа у справі №824/2178/15-а, де стягувачем є ТОВ "Буковинський сад", у зв'язку із добровільним виконанням. До вказаного листа Державною казначейською службою України додано виконавчий лист та платіжні доручення.

Листом №02-23/155555/2018 від 26.09.2018 р. вказані документи Вінницький апеляційний адміністративний суд направив на адресу Чернівецького окружного адміністративного суду.

Не погоджуючись із бездіяльністю Державної казначейської служби України щодо не нарахування та не компенсації трьох відсотків річних від несплаченої суми, товариство звернулось до суду із цим позовом.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржеване рішення прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Визнав протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо не нарахування та не компенсації трьох відсотків річних від несплаченої суми для товариства з обмеженою відповідальністю "Буковинський сад".

Зокрема, в оскаржуваному рішенні суду зазначено, що компенсація виплачується Казначейством на підставі рішення або постанови про виплату компенсації за рахунок коштів. Із вказаного також можна зробити висновок, що відмовляючи у виплаті компенсації Казначейством приймається відповідне рішення.

Як встановлено судом, 07.12.2017 року позивач звернувся до Державної казначейської служби України із листом №321, в якому просив з метою досудового врегулювання спору здійснити нарахування та перерахування трьох відсотків річних за несвоєчасне виконання рішення суду на розрахунковий рахунок: п/р 229 ПАТ "Кредобанк", м. Хмельницький МФО 325365 товариства з обмеженою відповідальністю "Буковинський сад".

Проте, Державною казначейською службою України за результатами розгляду вказаної вище заяви рішення про виплату компенсації чи рішення про відмову у такій виплаті не приймалось. Натомість листом №5-08/946-2028 від 01.02.2018 року Державна казначейська служба України надала товариству з обмеженою відповідальністю "Буковинський сад" інформацію (роз`яснення) про порядок виплати компенсації.

Разом з тим, стосовно вимоги позивача про зобов'язання Державної казначейської служби України нарахувати компенсацію товариству з обмеженою відповідальністю "Буковинський сад" за порушення строку перерахування коштів по виконавчому листу у справі №824/2178/15-а, виданому Чернівецьким окружним адміністративним судом 23 березня 2017 року на підставі рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року за період з 10 квітня до 24 листопада 2017 року виплатити нараховану компенсацію в розмірі 503379,02 грн, суд першої інстанції прийшов до наступного висновку.

Керуючись положеннями КАС України щодо компетенції адміністративного суду, суд першої інстанції вважає, що не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. А тому, беручи до уваги те, що відповідачем не прийнято жодного рішення щодо виплати позивачу компенсації чи рішення про відмову у такій виплаті, суд прийшов до висновку, що позивачем обрано не належний спосіб захисту своїх прав, тому необхідно зобов'язати Державну казначейську службу України повторно розглянути заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Буковинський сад" від 07.12.2017 р. № 321 про здійснення нарахування та перерахування трьох відсотків річних за несвоєчасне виконання рішення суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, рішенню суду першої інстанції судова колегія зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ).

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону №1404-VІІІ рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" (далі - рішення суду), та особливості їх виконання визначає Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 р. №4901-VI (далі - Закон №4901-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону №4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону №4901-VI стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Частиною 4 ст. 3 Закону №4901-VI визначено, що перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону №4901-VI у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Частиною 2 ст. 5 Закону №4901-VI передбачено, що компенсація за порушення строку перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу нараховується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну казначейську службу України, затверджене Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №460/2011, Державна казначейська служба України (Казначейство України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України (далі - Міністр).

Згідно п. 4 указаного Положення основними завданнями Казначейства України є, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначає Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. №845 (далі-Порядок №845).

Пунктом 3 Порядку №845 визначено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Згідно п. 4. Порядку №845 органи Казначейства: 1) забезпечують у випадках, передбачених цим Порядком, зберігання виконавчих документів та ведення їх обліку. Після виконання у повному обсязі виконавчого документа суду або іншого органу (посадової особи) такий документ повертається до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав з відміткою про його виконання; 2) вживають заходів до виконання виконавчих документів; 3) розглядають письмові звернення (вимоги) щодо виконання виконавчих документів осіб, які беруть участь у справі, державних виконавців, а також прокурорів - учасників виконавчого провадження.

Відповідно до 6 Порядку №845 у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв'язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвище, ім'я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення); оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету).

До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).

Пунктом 8 Порядку №845 визначено, що органи Казначейства після надходження документів, зазначених у пунктах 6 і 7 цього Порядку: 1) приймають їх до розгляду та реєструють відповідно до вимог організації діловодства. На заяві стягувача про виконання рішення про стягнення коштів (супровідному листі керівника відповідного органу державної виконавчої служби) зазначається дата надходження і вхідний номер; 2) здійснюють попередній розгляд документів, за результатами якого визначають необхідність отримання від стягувача інших відомостей для виконання рішення про стягнення коштів; 3) повідомляють стягувачеві (представникові стягувача) на його письмову вимогу про прийняття, реєстрацію та результати попереднього розгляду документів.

Абзацами 1 та 2 п. 48 Порядку №845 для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.

Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей за наявності відповідних бюджетних асигнувань для здійснення безспірного списання коштів.

Судом встановлено, що 24.03.2017 року товариство з обмеженою відповідальністю "Буковинський сад" звернулось до Державної казначейської служби України із заявою №20 про примусове виконання рішення суду в адміністративній справі №824/2178/15-а. Разом з тим, виплата коштів на виконання виконавчого документу мала місце лише 24.11.2017 р., що підтверджується банківською випискою ПАТ "Кредобанк" та платіжними дорученням №1 від 24.11.2017 р. на суму 728800,00 грн та №2 від 24.11.2017 р. на суму 26015500,00 грн, тобто після спливу встановленого законом трьохмісячного строку.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 5 Закону №4901-VI у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахувала кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Компенсація за порушення строку перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу нараховується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Тобто, положення ст. 5 Закону №4901-VI не обумовлюють виникнення у стягувача права на отримання компенсації лише фактичним виконанням органом казначейства рішення суду про стягнення коштів з органу державної влади. Достатньою підставою для стягнення відповідної компенсації є порушення органом казначейства строків перерахування коштів на виконання рішення суду, визначених Законом №4901-VI.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 11.05.2018 р. у справі №820/3052/17 та у постанові від 08.05.2018 р. у справі №825/370/17.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позивач, у відповідності до Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", має право на нарахування компенсації за порушення строку перерахування коштів при виконанні виконавчого листа, виданого Чернівецьким окружним адміністративним судом в адміністративній справі №824/2178/15-а про стягнення коштів у сумі 26744300,00 за державною програмою КПК 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними".

Враховуючи зазначене та встановлені під час апеляційного розгляду справи обставини, колегія суддів апеляційного суду підтримує позицію суду першої інстанції, про необхідність визнання протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо не нарахування та не компенсації трьох відсотків річних від несплаченої суми для товариства з обмеженою відповідальністю "Буковинський сад".

Таким чином, апеляційний суд погоджується з оскаржуваним рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року щодо задоволення позовних вимог позивача та визнання бездіяльності Державної казначейської служби України щодо не нарахування та не компенсації трьох відсотків річних від несплаченої суми для товариства з обмеженою відповідальність "Буковинський сад".

Разом з тим, звертаючись до суду, позивач в позовній заяві просив зобов'язати Державну казначейську службу України нарахувати компенсацію товариству з обмеженою відповідальністю "Буковинський сад" за порушення строку перерахування коштів по виконавчому листу у справі №824/2178/15-а, виданому Чернівецьким окружним адміністративним судом 23 березня 2017 року на підставі рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року за період з 10 квітня до 24 листопада 2017 року і негайно виплатити нараховану компенсацію в розмірі 503379,02 грн. на розрахунковий рахунок п/р 229 ПАТ "Кредобанк", м. Хмельницький, МФО 325365, товариству з обмеженою відповідальністю "Буковинський сад".

Проте, прийшовши до висновку, що позивачем обрано не належний спосіб захисту своїх прав, суд першої інстанції прийняв рішення про зобов'язання Державної казначейської служби України повторно розглянути заяву ТОВ "Буковинський сад" від 07.12.2017 р. № 321 про здійснення нарахування та перерахування трьох відсотків річних за несвоєчасне виконання рішення суду та прийняти в цій частині рішення про зобов'язання Державної казначейської служби України нарахувати компенсацію ТОВ "Буковинський сад" за порушення строку перерахування коштів по виконавчому листу у справі №824/2178/15-а, виданому Чернівецьким окружним адміністративним судом 23 березня 2017 року на підставі рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року за період з 10 квітня до 24 листопада 2017 року і виплатити нараховану компенсацію в розмірі 503379,02 грн.

На думку колегії суддів, приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не дотримався в повній мірі вимог процесуального права. До такого висновку колегія суддів прийшла з наступних підстав.

За змістом статті 242 КАС України судове ріщення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є ріщення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є ріщення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакще як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інщих суб'єктів у сфері публічно- правових відносин від порущень з боку суб'єктів владних повноважень.

Вимогами пункту 4 частини першої статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Так, на думку колегії суддів, Чернівецький окружний адміністративний суд, задовольняючи позовні вимоги повністю, безпідставно прийняв рішення в частині пункту третього резолютивної частини рішення про яке позивач не просив у заявленому адміністративному позові, чим порушив норми процесуального законодавства.

Зокрема, судом не було враховано, що у відповідності до листа Державної казначейської служби від 01.02.2018 року за вих. №5-08/946-2028 відповідач надав відповідь саме на лист позивача від 07.12.2017 року №321 із якої вбачається, що відповідач фактично відмовив позивачу у виплаті компенсації та зазначив, що виплата компенсації можлива виключно після остаточного погашення Казначейством заборгованості за рахунок коштів Програми.

Зазначені вище обставини вказують, що у зв'язку з не задоволенням заяви позивача про здійснення нарахування та перерахування трьох відсотків річних за несвоєчасне виконання рішення суду - згідно листа Державної казначейської служби від 01.02.2018 року за вих. №5-08/946-2028, останній став підставою для звернення до суду для захисту порушених прав товариства.

Судом першої інстанції не було правильно застосовано норми чинного законодавства, які зазначають, що згідно зі статтею 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» № 4901-VI перерахування коштів стягувану здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до Державної казначейської служби України необхідних для цього документів та відомостей. Тобто вказана норма вказує на пряме порушення відповідачем норм чинного законодавства.

Апеляційний суд наголошує, що суд може ухвалити рішення про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Одним із принципів адміністративного судочинства є диспозитивність - це надання особам, які беруть участь у справі, можливості вільно розпоряджатися своїми матеріальними та процесуальними правами на власний розсуд.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставами позову є ті обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. В свою чергу, суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

В адміністративному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов'язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин).

У пункті 145 рішення від 15.11.96 у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що норма статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Конвенційний принцип "ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Необхідність врахування цієї норми контролюючими органами підтверджено і у рішеннях Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі "Shchokin v. Ukraine" та від 07.07.2011 у справі "Serkov v. Ukraine".

У зазначених справах, Європейський суд з прав людини дійшов висновку про порушення прав заявників, гарантованих статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки, по-перше, національне законодавство не було чітким та узгодженим та не відповідало вимозі якості закону і не забезпечувало адекватного захисту від свавільного втручання у майнові права заявника; по- друге, національними органами не було дотримано вимоги законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника-платника податку, коли в його справі національне законодавство припускало неоднозначне трактування.

Таким чином, взявши до уваги положення КАС України, застосувавши практику Європейського суду з прав людини, колегія суддів апеляційного суду вважає, що в даному випадку, суд першої інстанції суд, задовольнивши повністю адміністративний позов позивача, не вирішив в повній мірі позовні вимоги, які були заявлені позивачем у позові, чим допустив порушення процесуальних норм КАС України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частиною 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції безпідставно не застосував вимоги статті 245 КАС України при прийнятті оскаржуваного рішення.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, при вирішенні справи, не в повній мірі дотримався вимог процесуального права, тому рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року підлягає скасуванню в частині, з прийняттям в цій частині нового рішення, в порядку ст.315 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Буковинський сад" задовольнити.

Скасувати пункт 3 резолютивної частини рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року.

Прийняти в цій частині іншу постанову, якою зобов'язати Державну казначейську службу України нарахувати компенсацію товариству з обмеженою відповідальністю "Буковинський сад" за порушення строку перерахування коштів по виконавчому листу у справі №824/2178/15-а, виданому Чернівецьким окружним адміністративним судом 23 березня 2017 року на підставі рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року за період з 10 квітня до 24 листопада 2017 року та виплатити нараховану компенсацію в розмірі 503379,02 грн. на розрахунковий рахунок п/р 229 ПАТ "Кредобанк", м. Хмельницький, МФО 325365, товариству з обмеженою відповідальністю "Буковинський сад".

В решті рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року залишити без змін.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Буковинський сад" (вулиця Шевченка, будинок, 1, село Сербичани, Сокирянський район, Чернівецька область) за рахунок бюджетних асигнувань Державної казначейської служби України (вулиця Бастіонна, 6, місто Київ, ) понесені судові витрати в сумі 11326,04 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюк Р.В.