Справа № 826/3702/17
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3702/17 Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Ганечко О.М.,

Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, третя особа - ОСОБА_4 про визнання нормативно-правового акту незаконним в частині, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Міністерства юстиції України, третя особа - ОСОБА_4, в якому просив: визнати незаконним пункт 17 розділу V наказу Міністерства юстиції України від 25 жовтня 2016 року №3053/5 "Про затвердження Порядку допуску до професії приватного виконавця", як такого, що не відповідає частині третій статті 21 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів" від 02 червня 2016 року №1403-VIII; визнати протиправними та скасувати пункти 2, 3, 4, 7, 9 та абзацу третього пункту 11 розділу ІІІ Порядку допуску до професії приватного виконавця, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 жовтня 2016 року №3053/5; зобов'язати Міністерство юстиції України внести зміни до розділу ІІІ Порядку допуску до професії приватного виконавця, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 жовтня 2016 року №3053/5, якими передбачити проходження стажування за місцем проживання кандидата в приватні виконавці за заявою самого кандидата, яка подається керівнику відповідного районного або районного у місті відділу державної виконавчої служби; зобов'язати Міністерство юстиції України з абзацу першого розділу ІV Порядку допуску до професії приватного виконавця, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 жовтня 2016 року №3053/5, виключити речення "інформаційну довідку з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення", "копію свідоцтва про проходження особою стажування (крім осіб, які відповідно до частини першої статті 20 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів" звільнені від проходження стажування)"; зобов'язати Міністерство юстиції України внести зміни до пункту 3 розділу V Порядку допуску до професії приватного виконавця, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 жовтня 2016 року №3053/5, щодо зазначення підстав не допуску до складання іспиту та порядку його оскарження; зобов'язати Міністерство юстиції України пункт 12 розділу V Порядку допуску до професії приватного виконавця, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 жовтня 2016 року №3053/5, викласти в наступній редакції: "У разі неможливості проведення автоматизованого анонімного тестування в Системі тестування з технічних причин, тестування проводиться письмово"; зобов'язати Міністерство юстиції України речення друге пункту 8 розділу V Порядку допуску до професії приватного виконавця, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 жовтня 2016 року №3053/5, викласти в наступній редакції: "Перелік тестових питань теоретичної частини, ситуаційні завдання та варіанти відповідей оприлюднюються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України"; зобов'язати Міністерство юстиції України абзац шостий пункту 14 розділу V Порядку допуску до професії приватного виконавця, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 жовтня 2016 року №3053/5, викласти в наступній редакції: "Теоретична частина вважається виконаною, якщо набрано не менше тридцяти балів. У цьому випадку особа автоматично допускається Системою тестування до виконання ситуаційних завдань"; зобов'язати Міністерство юстиції України абзац шостий пункту 15 розділу п'ятого Порядку допуску до професії приватного виконавця, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 жовтня 2016 року №3053/5, викласти в наступній редакції: "Ситуаційні завдання вважаються виконаними, якщо за результатами їх виконання набрано не менше п'ятнадцяти балів"; зобов'язати Міністерство юстиції України абзац другий пункту 21 розділу V Порядку допуску до професії приватного виконавця, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 жовтня 2016 року №3053/5, викласти в наступній редакції: "Кваліфікаційний іспит вважається складеним, якщо особою набрано не менше сорока п'яти балів".

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу суду не надходив.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання 25 березня 2019 року о 16:30 годині не з'явилися та про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін, з наступних підстав.

Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначені Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів" примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Статтею 17 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів" встановлено, що Міністерство юстиції України: 1) формує та реалізує державну правову політику у сфері організації примусового виконання рішень; 2) забезпечує підготовку приватних виконавців та підвищення їхньої кваліфікації, для чого визначає: порядок проходження навчання та стажування осіб, які виявили намір здійснювати діяльність приватного виконавця; перелік документів, які подаються Кваліфікаційній комісії приватних виконавців особою, яка виявила намір здійснювати діяльність приватного виконавця, для підтвердження відповідності цієї особи вимогам, встановленим частинами першою та другою статті 18 цього Закону; порядок допуску таких осіб до складання кваліфікаційного іспиту; порядок складання кваліфікаційного іспиту; порядок підвищення кваліфікації приватними виконавцями; 3) видає посвідчення приватного виконавця; 4) визначає вимоги до офісу приватного виконавця; 5) забезпечує діяльність Кваліфікаційної комісії приватних виконавців та Дисциплінарної комісії приватних виконавців; 6) формує Єдиний реєстр приватних виконавців України, визначає порядок його ведення; 7) встановлює форму та порядок подання приватними виконавцями інформації про здійснення ними діяльності; 8) здійснює контроль за діяльністю приватних виконавців та визначає порядок здійснення контролю за діяльністю приватного виконавця; 9) подає Кабінету Міністрів України пропозицію про встановлення розміру основної винагороди приватного виконавця; 10) вводить в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення; 11) зупиняє та припиняє право на здійснення діяльності приватного виконавця; 12) здійснює інші повноваження, передбачені цим та іншими законами.

Відповідно до пункту першого Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року №228 (далі по тексту - Положення) Міністерство юстиції України (Мін'юст) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Мін'юст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що зокрема забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб).

Разом з тим, підпунктом 23 пункту третього Положення встановлено, що основним завданням Мін'юсту зокрема є забезпечення формування та реалізація державної політики у сфері організації примусового виконання рішень.

Згідно з пунктом 10 Положення Мін'юст у межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, здійснює організацію і контроль за їх виконанням.

Накази Мін'юсту, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, видаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Нормативно-правові акти Мін'юсту підлягають державній реєстрації в установленому законодавством порядку.

Накази Мін'юсту, видані у межах повноважень, передбачених законом, обов'язкові для виконання центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами, місцевими державними адміністраціями, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та громадянами.

Наказом Міністерства юстиції України від 25 жовтня 2016 року №3053/5 "Про затвердження Порядку допуску до професії приватного виконавця", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07 листопада 2016 року за №1445/29575, затверджено Порядок допуску до професії приватного виконавця (далі по тексту - Порядок).

Відповідно до положень розділу першого Порядку, цей Порядок визначає єдину процедуру допуску до професії приватного виконавця осіб, які виявили намір здійснювати діяльність приватного виконавця.

Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про незалежність судової влади" від 13 червня 2007 року №8 роз'яснено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод. Суди при визначенні юридичної сили законів та інших нормативно-правових актів щодо їх діяльності повинні керуватися Конституцією України як актом прямої дії.

Аналізуючи положення розділу ІІІ Порядку в сукупності з нормами Конституції України та Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів", колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у розділі ІІІ Порядку положень, які звужують зміст та обсяг прав та свобод, встановлених Конституцією та Законами України.

Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять жодного нормативного обґрунтування позовних вимог, а саме відсутні посилання на норми закону чи нормативно-правові акти, які б регулювали питання, щодо можливості вибору кандидатом у приватні виконавці місця проходження стажування.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги щодо визнання протиправними та скасування пунктів 2, 3, 4, 7, 9 та третього абзацу пункту 11 розділу ІІІ Порядку допуску до професії приватного виконавця затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 жовтня 2016 року №3053/5 задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про визнання незаконним пункту 17 розділу V Порядку, як такого, що не відповідає частині третій статті 21 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів", колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 21 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів" кваліфікаційна комісія проводить кваліфікаційний іспит протягом трьох місяців з дня надання допуску особі до складення кваліфікаційного іспиту.

Кваліфікаційний іспит проводиться шляхом автоматизованого анонімного тестування особи, яка виявила намір здійснювати діяльність приватного виконавця.

Згідно з положеннями частини першої статті 19 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів" для визначення рівня професійної підготовленості осіб, які мають намір здійснювати діяльність приватного виконавця, та вирішення питання щодо надання права на здійснення діяльності приватного виконавця при Міністерстві юстиції України утворюється Кваліфікаційна комісія приватних виконавців (далі - Кваліфікаційна комісія).

Положення про Кваліфікаційну комісію приватних виконавців затверджується Міністерством юстиції України.

Пунктом 4 розділу V Порядку встановлено, що для складання кваліфікаційного іспиту використовується електронна система для проведення автоматизованого анонімного тестування осіб, які виявили намір здійснювати діяльність приватного виконавця (далі - Система тестування).

Кваліфікаційний іспит проводиться в окремому приміщенні, в якому розміщуються автоматизовані робочі місця осіб, допущених до складання кваліфікаційного іспиту, окреме автоматизоване робоче місце для адміністрування Системи тестування з підключеним до нього принтером та відповідне комунікаційне обладнання.

Серверна частина програмного забезпечення Системи тестування розміщується на технічних ресурсах адміністратора Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України.

Створення та налаштування Системи тестування, її технічне обслуговування та модернізація, а також вжиття технічних заходів для збереження даних, що містяться на сервері Системи тестування, здійснюються адміністратором Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України.

Відповідно до пункту 8 розділу V Порядку тестові завдання (перелік тестових питань теоретичної частини, ситуаційні завдання та практичні завдання) для кваліфікаційного іспиту затверджуються Кваліфікаційною комісією.

Безпосереднє внесення до Системи тестування тестових завдань та відповідей на них здійснюється відповідальною особою, визначеною Кваліфікаційною комісією.

Розподіл тестових завдань здійснюється Системою тестування індивідуально для кожної особи шляхом випадкового вибору із загального переліку тестових питань та завдань.

Пунктом 13 розділу V Порядку встановлено, що автоматизоване анонімне тестування складається з теоретичної частини, ситуаційних завдань та практичного завдання і проводиться одночасно для всіх осіб, допущених до іспиту.

Відповідно до пункту 17 розділу V Порядку практичне завдання складається державною мовою та містить набір конкретних вихідних даних у вигляді відповідних документів, на основі яких особа, використовуючи комп'ютер, повинна підготувати ґрунтовну мотивовану відповідь та за необхідності проект процесуального документа з дотриманням вимог, встановлених чинним законодавством.

Оцінювання виконаного особою практичного завдання здійснюється Кваліфікаційною комісією без присутності осіб, що виконували практичне завдання, та за відсутності у Кваліфікаційної комісії інформації про те, якою саме особою виконано практичне завдання.

З системного аналізу пунктів 16 та 17 розділу V Порядку вбачається, що виконання практичного завдання полягає у вирішенні особою запропонованої їй Системою тестування практичної ситуації за допомогою комп'ютерної техніки та є автоматизованим процесом.

При цьому суд звертає увагу, що анонімне тестування забезпечує рівний доступ кандидатів до проходження іспиту, а дії щодо внесення до системи результатів оцінювання, як і багатоступеневий механізм оцінювання загалом, не впливають на права кандидатів, оскільки відбуваються анонімно.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що запроваджуючи практичне завдання відповідач діяв відповідно та в межах повноважень, наданих йому Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів".

За таких обставин, позовні вимоги щодо визнання незаконним пункту 17 розділу V Порядку допуску до професії приватного виконавця затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 жовтня 2016 року №3053/5 не підлягають задоволенню.

Позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача внести зміни до окремих положень Порядку допуску до професії приватного виконавця, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 жовтня 2016 року №3053/5, зокрема виклавши їх в редакції запропонованій позивачем, не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до положень Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Суд не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) відповідача поза межами перевірки за критеріями відповідності прийняття ним рішень, вчинення дій або бездіяльності, передбаченими КАС України, підміняти його і перебирати на себе повноваження надані Кабінету Міністрів України Конституцією України та Законами України.

Повноваження щодо прийняття нормативно-правових актів спрямованих на визначення порядку допуску до професії приватного виконавця є виключною компетенцією Міністерства юстиції України, тобто відноситься до його дискреційних повноважень, а тому суд не може втручатись у здійснення цих повноважень, шляхом зобов'язання відповідача вчиняти дії щодо внесення змін до Порядку допуску до професії приватного виконавця, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 жовтня 2016 року №3053/5, у тому числі щодо викладення їх в редакції, запропонованій позивачем.

На підставі вищенаведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Сорочко Є.О.