Справа № 1440/2434/18
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1440/2434/18
Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2018 року по справі за адміністративним позовом фізичної - особи підприємця ОСОБА_2 до управління Держпраці у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А :

04 жовтня 2018 року фізична особа - підприємець ОСОБА_2 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову управління Держпраці у Миколаївській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 11.06.2018 року № МК820/588/АВ/ПТ/МГ-ФС в розмірі 148 920 грн.

В обґрунтування позовних вимог ФОП ОСОБА_2 зазначав, що виконав припис Держпраці у встановлений у ньому строк, що звільняє його від відповідальності за порушення вимог КЗпП України. Відповідачем також безпідставно кваліфіковано виявлене правопорушення, як недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, оскільки згідно ч.1 ст.12 Закону України "Про оплату праці" індексація не відноситься до мінімальних гарантій в оплаті праці. Крім того, оскільки позивач не був повідомлений належним чином про розгляд справи, це позбавило його можливості бути присутнім під час її розгляду та винесення оскаржуваної постанови.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що у ході інспекційного відвідування встановлено порушення ч.5 ст.95 КЗпП, ст.33 Закону України "Про оплату праці", п.1,4 Порядку ведення індексації грошових доходів населення, які зафіксовані в акті перевірки та за які позивача правомірно притягнуто до відповідальності. Крім того, виявлене порушення позивачем не заперечується.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначене рішення скасувати та прийняту постанову, якою задовольнити його позовні вимоги. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано оцінки та не досліджено порушення Держпрацею процедури накладення штрафу. Крім того, апелянт зазначає, що індексація не відноситься до мінімальних державних гарантів, визначених у ч.1 ст.12 Закону України "Про оплату праці", а тому відсутні підстави для притягнення його до відповідальності за недотримання мінімальних державних гарантів в оплаті праці.

В звязку із неявкою сторін, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно п.2 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

В період з 17.05.2018 року по 18.05.2018 року, відповідно до наказу управління Держпраці у Миколаївській області № 134 від 11.05.2018 року та направлення № 279 на проведення інспекційного відвідування суб'єкта господарювання інспекторами праці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_2 на предмет додержання вимог законодавства з питань праці.

Актом інспекційного відвідування № МК820/588/АВ від 18.05.2018 року встановлено, зокрема, порушення позивачем вимог ч. 5 ст.95 КЗпП України; ст. 33 Закону України "Про оплату праці"; п.1, 4 Постанови КМУ № 1078 "Порядок проведення індексації грошових доходів населення".

У ході інспекційного відвідування встановлено, що згідно розрахункових відомостей за червень-грудень 2017 року працівнику ОСОБА_5 індексація заробітної плати не нараховувалась та не виплачувалась.

Згідно розрахункових відомостей за червень-листопад 2017 працівникам ОСОБА_6, ОСОБА_7 індексація заробітної плати не нараховувалась та не виплачувалась, ОСОБА_8 відповідно до розрахункових відомостей за вересень-грудень 2017 індексація заробітної плати не нараховувалась та не виплачувалась.

Коефіцієнт індексації в червні-серпні 2017 складав 3,7%, вересні-листопаді 2017 6,9%. В грудні-10,2%.

11 червня 2018 року управлінням Держпраці у Миколаївській області на підставі акту інспекційного відвідування від 18.05.2018 року № МК820/588/АВ винесено постанову № МК 820/558/АВ/П/ПТ/МГ-ФГ, якою на ОСОБА_9 накладено штраф в розмірі 148 920 (3723х10х4) грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, відповідач при проведенні інспекційного відвідування, складанні акту перевірки та прийнятті оскаржуваних постанов діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об'єкт відвідування) визначена Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295.

Відповідно до пп. 2 п.5 Порядку № 295, інспекційні відвідування проводяться, у тому числі, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту та повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю.

За матеріалами справи інспекційне відвідування позивача призначено наказом управління Держпраці у Миколаївській області № 134 від 11.05.2018 року з підстав додержання вимог законодавства з питань праці.

Крім того, в суді першої інстанції встановлено, що підставою для проведення інспекційного відвідування та видання наказу став лист правоохоронних органів, а саме управління захисту економіки в Миколаївській області від 26.04.2018, в якому повідомлялось про проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000020 від 11.04.2018 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.172 КК України, в якому вони просили провести перевірку ОСОБА_2 в звязку з наявністю інформації про порушення ним трудового законодавства України, а саме наявністю неоформлених працівників та порушення їх прав.

Отже судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що інспекційне відвідування позивача проведено відповідачем за наявності законних на то підстав, у відповідності до вимог Порядку № 295.

Пунктами 19-20 Порядку № 295 передбачено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об'єкта відвідування.

Пунктами 27 Порядку № 295 визначено, що разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об'єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Пунктом 28 цього порядку визначено, що у разі виконання припису в установлений у ньому строк заходи до притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності не вживаються та саме на цей пункт позивач посилається, як на одну з підстав для скасування оскаржуваної постанови.

За обставинами справи, 17 травня 2018 року позивачем нараховані, а 29.05.2018 року виплачені суми індексації працівникам ОСОБА_5 з червня 2017 року по грудень 2017 року у сумі 575,77 грн, ОСОБА_10 з червня 2017 року по листопад 2017 року у сумі 430,61 грн, ОСОБА_11 з червня 2017 року по листопад 2017 року у сумі 430,61 грн та ОСОБА_8 з вересня по грудень 2017 року у сумі 397,98 грн (а.с.24).

Враховуючи приписи п.28 Порядку № 295 позивач вважає, що він звільняється від відповідальності за не нарахування індексації, яке ним вже виправлено на момент притягнення до відповідальності.

Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідно до п.29 Порядку № 295, заходи до притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

З наведеного вбачається, що навіть в разі усунення порушень виявлених в ході інспекційного відвідування, штраф за абз. 4 ч.2 ст.265 КЗпП України накладається саме за факт вчинення такого порушення.

Зі змісту ч.1 ст.1 Закону України "Про оплату праці" слідує, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст.33 Закону України "Про оплату праці" в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Згідно з ч.2 ст.12 Закону України "Про оплату праці", норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою цієї статті та Кодексом законів про працю України, є мінімальними державними гарантіями.

Статтею 1 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», визначено, що державні соціальні гарантії - встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму.

Відповідно до ст.18 цього ж Закону до державних соціальних гарантій відноситься, зокрема, індексація де населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

В силу ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно пункту 2 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також компенсаційні виплати, що мають постійний характер.

Відповідно до ч.6 ст.95 КЗпП України, заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Згідно з ст.33 Закону №108/95-ВР в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Таким чином, оскільки індексація заробітної плати є гарантією в оплаті праці, яка передбачена КЗпП України, вона є мінімальною державною гарантії в оплаті праці. Враховуючи викладене, в даному випадку позивачем не дотримано мінімальних державних гарантій в оплаті праці за що його правомірно притягнуто до відповідальності за абз.4 п.2 ст.265 КЗпП, відповідно до приписів якої юридичні особи, які використовують найману працю, несуть відповідальність за недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення. За таких обставин відповідачем правомірно розраховано штрафні санкції у розмірі 148 920 грн. (3723*10*4), а тому постанова відповідача № МК820/588/АВ/ПТ/МГ-ФС є обґрунтованою та не підлягає скасуванню.

Аналогічної правової позиції дійшов Верховний Суд у постановах від 22 березня 2018 року по справі №697/2073/17 та від 12 квітня 2018 року по справі №816/2325/16.

Механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч.2 ст.265 КЗпП України визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (далі - Порядок № 509).

Відповідно до п.2 вказаного Порядку, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи). Штрафи можуть бути накладені на підставі: акту про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа) (п. 3 Порядок № 509).

Згідно з п. 4 Порядку № 509 справа розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

Про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. Справа розглядається за участю представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду. (п.п. 6, 7 Порядку № 509).

З матеріалів справи вбачається, що 01.06.2018 управління Держпраці у Миколаївській області направило ФОП ОСОБА_2 рекомендованим листом повідомлення про призначення розгляду справи, що підтверджується поштовою квитанцією (а.с.72-73).

Судова колегія враховує, що зазначене повідомлення повернуто відповідачу за закінченням терміну зберігання (а.с.73), в звязку з чим останній не може нести відповідальність за невручення повідомлення субєкту господарювання.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції щодо правомірності оскаржуваної постанови, судова колегія враховує, що позивачем не заперечується факт порушення щодо ненарахування та невиплати індексації чотирьом працівникам.

Враховуючи вищевикладене, в незалежності від усунення чи не усунення цього порушення, виявленого в ході проведення інспекційного відвідування, роботодавець підлягає притягненню до відповідальності, відповідно до п.29 Порядку № 295.

Доводи апелянта, що оскільки кримінальне провадження в рамках якого направлено лист щодо необхідності проведення перевірки закрито, що є доказом відсутності в діях позивача порушення вимог трудового законодавства судова колегія не приймає до уваги. Як вбачається зі змісту постанови про закриття кримінального провадження, воно закрито з підстав відсутності порушень трудового законодавства, відповідальність за які наступає за Кримінальним Кодексом України (ч.1 ст.172 КК України). Від відповідальності, яка настає за порушення трудового законодавства за нормами КЗпП України, постанова про закриття кримінального провадження позивача не звільняє.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 08 жовтня 2018 року, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст.328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко