Справа № 560/415/19
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/415/19
РІШЕННЯ

іменем України

19 березня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В.

за участю:секретаря судового засідання Голуб О.Р. представника відповідача: ОСОБА_1
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Головного управління ПФУ в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Хмельницькій області щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком;

- зобов'язати Головне управління ПФУ в Хмельницькій області призначити з 15.11.2018 ОСОБА_2 пенсію за віком, врахувавши до страхового стажу наступні періоди роботи: 1) 01.07.1986 - 14.07.1986 та 15.03.1992 - 31.03.1992 - роботу в Нігинському сільпо; 2) 01.01.2004 - 24.08.2007 - роботу у сільськогосподарському приватному підприємстві "КАМО" та здійснити відповідні виплати.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідно до наявної у позивача трудової книжки, яка підтверджує трудовий стаж, а також за наявними документами про освіту, станом на 15.11.2018 позивач досягнула того віку, який дає їй право на отримання.

Позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою, на що 21.01.2019 отримала відмову у зарахуванні до страхового стажу спірного періоду роботи у сільськогосподарському приватному підприємстві "Камо", оскільки відомості про нараховану заробітну плату та сплачені внески за цей період відсутні.

Вважаючи відмову відповідача у врахуванні вказаних років для обчислення позивачу стажу на отримання пенсії протиправною та такою, що позбавило її права на отримання пенсії, позивач звернулася до суду за захистом свої порушених прав.

Ухвалою від 15.02.2019 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в даній справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) осіб.

Від представника відповідача 05.03.2019 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач вказав, що до страхового стажу не враховані періоди роботи з 01.07.1986 по 14.07.1986 та з 15.03.1992 по 31.03.1992 в Нігинському сільпо, оскільки згідно довідки від 23.08.2018 №Б-976/04-03 Кам'янець-Подільського районного трудового архіву розпорядження з особового складу Нігинського сільпо на зберігання в районний трудовий архів не надходили, підтвердити період роботи ОСОБА_2 (прийом - звільнення) за 1986-1992 рр. неможливо. При цьому зарахування періоду роботи позивачки здійснювалося на підставі архівної довідки про заробітну плату від 23.08.2018 №Б-976/04-03 як згідно вимог абзацу 3 пункту 4.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Також до страхового стажу не враховано період роботи з 01.01.2004 по 24.08.2007 у СГПП "Камо", оскільки відомості про нараховану заробітну плату та сплата страхових внесків за цей період відсутні.

Крім того, згідно паспорту, позивач "ОСОБА_2" (російською - ОСОБА_2.), у трудовій книжці зазначено російською "ОСОБА_2.", тому підстави для зарахування страхового стажу згідно трудової книжки відсутні.

Враховуючи вказане, підстав для визнання протиправними дій головного управління ПФУ в Хмельницькій області щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком та зобов'язання головного управління ПФУ в Хмельницькій області призначити з 15.11.2018 ОСОБА_2, пенсію за віком, врахувавши до страхового стажу наступні періоди роботи: з 01.07.1986 - 14.07.1986, та з 15.03.1992 - 31.03.1992 - роботу в Нігинському сільпо; з 01.01.2004 - 24.08.2007 - роботу у СГПП "Камо", та здійснити відповідні виплати, немає.

З вказаним твердженням відповідача позивач не погодилася, 14.03.2019 на адресу суду надіслала відповідь на відзив, згідно якої позивач вказала, що трудова книжка на ім'я ОСОБА_2" належить саме їй, оскільки її прізвище записане російською мовою "Белая", що відповідає українській "ОСОБА_2", а записані у ній відомості повністю відповідають тим даним, які підтверджуються іншими документами.

Разом з тим, 18.03.2019 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги просила задовольнити в повному об'єми.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши представника позивача, з'ясувавши обставини справи та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Згідно приписів статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до статті 26 Закону №1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років та за наявності страхового стажу у період з 01.01.2018 по 31.12.2018 не менше 25 років. Пенсійний вік жінок, які народилися до 01.04.1961, підвищується поступово, зокрема, жінки, які народилися у період з 1 жовтня 1959 по 31 березня 1960 мають право на пенсію після досягнення віку 58 років 6 місяців.

Відповідно до пункту 1 частини 1 та частини 3 статті 24 Закону №1058-ІV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Даною статтею визначено порядок обчислення страхового стажу, а саме: періоди трудової діяльності, що враховувалися для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (по 31.12.2003), зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (на підставі трудової книжки, диплому про період стаціонарного навчання, військового квитка та інших документів, які підтверджують періоди роботи), а з 01.01.2004 - згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться в системі персоніфікованого обліку пропорційно до сплати страхових внесків.

Згідно статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховуються, зокрема, час навчання у вищих середніх учбових закладах та час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Крім того, статтею 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено врахування до стажу періоду роботи на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві (не мав встановленого мінімуму виходів чи не виробив мінімуму трудоднів), враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Порядком підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок), встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати; посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як визначено законодавством та підтверджується відповідачем відповідач, основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати; посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як встановив суд, відповідно до наявної в матеріалах справи трудової книжки серії НОМЕР_2, трудовий стаж ОСОБА_2 складає:

01.09.1977 - 30.06.1979 - навчання в Шепетівському сільськогосподарському технікумі;

01.07.1979 - 25.06.1981 - робота в колгоспі в с. Голосків:

26.06.1981 - 20.12.1983 - догляд за дитиною до 3-х років;

21.12.1983 - 20.08.1984 - робота на учхозі;

09.06.1984 - 01.07.1986 - робота в Оринінському сільпо продавцем;

01.07.1986 - 04.06.1993 - робота в Нігинському сільпо, а потім в Оринінському сільпо;

01.07.1996 - 30.04.1998 - роботу в Ощадбанку;

31.07.1998 - 04.08.1998 - отримувала допомогу по безробіттю;

05.08.1998 - 24.08.2007 - робота в господарстві ГІДАТУ, а потім була переведена в ДСП "Заліснянське", пізніше в СТОВ "Золота Нива", а потім до СПП "Камо";

27.12.2007 - 20.12.2008 - отримувала допомогу по безробіттю;

10.05.2014 - 11.07.2014 - робота медичною сестрою в центрі "Довголіття.

15.11.2018 позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за віком.

Однак, Рішенням головного управління ПФУ в Хмельницькій області від 27.12.2018 № 954 ОСОБА_2 відмовлено у призначені пенсії за віком згідно статті 26 Закону 1058-XV в зв'язку з відсутністю необхідного страхового стажу 25 років. Згідно наданих документів страховий стаж ОСОБА_2 становить 24 роки 11 днів.

До страхового стажу не були враховані періоди роботи:

- з 01.07.1986 по 14.07.1986 та з 15.03.1992 по 31.03.1992 в Нігинському сільпо, оскільки згідно довідки від 23.08.2018 № Б-976/04-03 Кам'янець-Подільського районного трудового архіву розпорядження з особового складу Нігинського сільпо на зберігання в районний трудовий архів не надходили, підтвердити період роботи ОСОБА_2 (прийом - звільнення) за 1986-1992 неможливо. При цьому зарахування періоду роботи позивачки здійснювалося на підставі архівної довідки про заробітну плату від 23.08.2018 № Б-976/04-03 як згідно вимог абзацу 3 пункту 4.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

- з 01.01.2004 по 24.08.2007 у сільськогосподарському приватному підприємстві "Камо", оскільки відомості про нараховану заробітну плату та сплата страхових внесків за цей період відсутні.

Право на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону 1058-XV, при наявному страховому стажі ОСОБА_2 набуде при досягненні 63 - річного віку, тобто з 18.03.2023.

Суд не погоджується із таким твердженням пенсійного органу, та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 1 Закону №1058-ІV, страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону №1058-ІV, сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків встановлено у частині 1 статті 20 Закону №1058-ІV, якою передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Відповідно до ч. 12 ст. 20 цього Закону страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Таким чином, страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов'язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

При цьому, у частині 10 статті 20 Закону №1058-ІV, вказано, що якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до положень статті 106 Закону № 1058-XV, відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Тобто, за змістом вищезазначених норм вбачається, що обов'язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Таким чином, обов'язок щодо сплати єдиного внеску покладено саме на СГПП "Камо", який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

Суд зазначає, що фактично, внаслідок невиконання СГПП "Камо" обов'язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України, позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а та від 01.11.2018 у справі 199/1852/15-а.

Отже, суд доходить висновку, що наявність заборгованості СГПП "Камо" перед Пенсійним фондом України по страховим внескам не може бути підставою для відмови у зарахуванні періоду роботи позивача до страхового стажу, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа.

Разом з тим, суд критично оцінює посилання відповідача на те, що згідно паспорту, позивач "ОСОБА_2." (російською - ОСОБА_2.), у трудовій книжці зазначено російською "ОСОБА_2.", тому підстави для зарахування страхового стажу згідно трудової книжки відсутні.

Суд вважає, що вказане твердження відповідача є абсолютно необґрунтованим, оскільки трудова книжка серії НОМЕР_2, а також індивідуальна відомість про застраховану особу підтверджують не тільки факт трудової діяльності ОСОБА_2, а також факт нарахування ОСОБА_2 заробітної плати, в т.ч. за період з 01.01.2004 по 24.08.2007 - роботу у сільськогосподарському приватному підприємстві "Камо".

Разом з тим, не зарахування пенсійним органом позивачу вказаного вище періоду з підстав не відповідності прізвища позивачки "ОСОБА_2." прізвищу , зазначеному у трудовій книжці серії НОМЕР_2 "ОСОБА_2.", повністю суперечить зарахуванням до стажу роботи пенсійним органом інших періодів трудової діяльності ОСОБА_2 згідно цієї ж трудової книжки серії НОМЕР_2.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, у відповідності до ч.2 ст.2 КАС України, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що рішення Головного управління ПФУ у Хмельницькій області, яким відмовлено ОСОБА_2 у призначенні пенсії через відсутність трудового стажу, порушує права позивача, оскільки позивач має право на соціальний захист, проте внаслідок відмови в призначенні позивачу пенсії через відсутність трудового стажу, позивач позбавлений такого права.

Враховуючи наведене суд вважає, що відповідач не довів правомірності своїх дій щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_2ФІ. до страхового стажу періоди роботи: з 01.07.1986 по 14.07.1986 та з 15.03.1992 по 31.03.1992 - роботу в Нігинському сільпо; з 01.01.2004 по 24.08.2007 - роботу у сільськогосподарському приватному підприємстві "КАМО", а відповідно і відмови у призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком, відтак вищевказані дії суд вважає протиправними.

Суд вважає за необхідне для повного забезпечення захисту прав позивача зобов'язати відповідача зарахувати до страхового стажу ОСОБА_2 наступні періоди роботи: 1) 01.07.1986 - 14.07.1986 та 15.03.1992 - 31.03.1992 - роботу в Нігинському сільпо; 2) 01.01.2004 - 24.08.2007 - роботу у сільськогосподарському приватному підприємстві "КАМО" та зобов'язати відповідача призначити з 15.11.2018 ОСОБА_2 пенсію за віком та здійснити відповідні виплати.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_2 наступні періоди роботи: 1) 01.07.1986 - 14.07.1986 та 15.03.1992 - 31.03.1992 - роботу в Нігинському сільпо; 2) 01.01.2004 - 24.08.2007 - роботу у сільськогосподарському приватному підприємстві "КАМО".

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити з 15.11.2018 ОСОБА_2 пенсію за віком та здійснити відповідні виплати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 25 березня 2019 року

Позивач:ОСОБА_2 (АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_1)
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя В.В. Матущак