Справа № 183/121/17
Суддя: Сорока О. В.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/121/17
№ 2-а/183/4/19

У Х В А Л А
26 березня 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді Сорока О.В.,
секретаря судового засідання Пономаренко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинення певних дій, стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди,
В провадження судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Сороки О.В. після скасування Третім апеляційним адміністративним судом ухвали Новомоскоського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2018 року про залишення частини позовних вимог без розгляду надійшла зазначена адміністративна справа, в якій позивач з урахуванням уточнень просить:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області стосовно нарахування та виплати йому недоплаченої суми до пенсії за вислугу років підвищення по інвалідності, як інваліду війни 2 групи з 01 жовтня 2007 року по 31 грудня 2017 року згідно з частиною 2 Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 23 листопада 1995 року № 458/95-ВР, та пункту б) ст. 15 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" від 25 березня 1996 року № 103/96-ВР протиправними;
- визнати дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області щодо не здійснення виплати йому премії за червень, липень місяці 2007 року у розмірі місячного грошового забезпечення перед звільненням зі служби відповідно до ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", згідно з частиною 3 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), Закону України від 04 квітня 2006 року № 3591- IV "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців" та на підставі копії рапорту ОСОБА_1 про преміювання за червень, липень місяці 2007 року у розмірі місячного грошового забезпечення від 21 червня 2007 року, завізованого В.о. начальника ГУ МНС України у Дніпропетровській області 26 червня 2007 року з візою "До наказу", та копії наказу ГУ МНС України у Дніпропетровській області № 229/1 о/с від 06 серпня 2007 року протиправними;
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неврахування та невиплати йому премії за період з 01 січня 2008 року по 01 березня 2018 року відповідно до експертного висновку Дніпропетровського НДІ судових експертиз № 5256/5257-17 від 21 березня 2018 року у розмірі 46 573,64 (сорок шість тисяч п'ятсот сімдесят три) грн. 64 коп., в порушення ст. 43, ст. 51, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", частини 2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" протиправними;
- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду субєктами владних повноважень, а саме: Відповідачем-1 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та Відповідачем-2 ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області протягом одного місяця з дня набрання законної сили судового рішення з зобовязанням надати звіт про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту накласти на керівників субєктів владних повноважень, відповідальних за виконання рішень, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а у разі повторного невиконання обов'язку щодо надання звіту прошу застосувати наслідки, установлені частинами першою і другою цієї статті, із збільшенням розміру нового штрафу на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою у відповідності ст. 382 КАС України.
Вивчивши передані матеріали справи, судом поставлене питання про передачу зазначеної за предметною юрисдикцією до окружного адміністративного суду з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що позов подано 05 січня 2017 року.
Під час розгляду справи позовні вимоги неодноразово збільшувалися та змінювалися, а позовні вимоги щодо: визнання дій Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області щодо не здійснення виплати позивачу премії за червень, липень місяці 2007 року у розмірі місячного грошового забезпечення перед звільненням зі служби; зобов'язання Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області у місячний строк з дня набрання законної сили судового рішення здійснення перерахунку невиплаченої суми премії за червень - 3 342,95 грн., липень - 3 352,00 грн. місяці 2007 року; зобов'язання Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області в місячний строк з дня набрання законної сили судового рішення здійснення виплати компенсації втрати частини доходу у звязку з порушенням строку виплати премії за червень, липень місяці 2007 року заявлені позивачем 27 лютого 2018 року.
Як вбачається з ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року, якою скасовано ухвалу Новомоскоського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2018 року про залишення частини позовних вимог без розгляду, приписами ч.2 ст.233 КЗпП України передбачено, що в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. За таких обставин, вимоги позивача, які були залишені без розгляду ухвалою суду від 07 листопада 2018 року, стосувалися невиплати премії за червень, липень місяці 2007 року та відшкодування компенсації втрати частини доходу у звязку з порушенням строку виплати цієї премії, а отже суд першої інстанції передчасно прийшов до висновку про порушенням строку звернення до суду з цими позовними вимогами.
Таким чином, вбачається, що позовні вимоги в означеній частині, з огляду на те, що позивач в червні липні 2007 року займав посаду в органах державної влади, а оплата праці є складовою частиною проходження публічної служби - повязані з проходження публічної служби позивача.
Нормами пункту 2 частини 2 статті 17 КАС України в редакції до 15 грудня 2017 року було визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Згідно з частинами 1-3 статті 18 КАС України в редакції до 15 грудня 2017 року:
Місцевим загальним судам як адміністративним судам були підсудні: 1) адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам; 2) усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 4) усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; 5) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті; 6) адміністративні справи щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземців та осіб без громадянства, які підлягають примусовому видворенню за межі України; продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземців та осіб без громадянства, які підлягають примусовому видворенню за межі України; затримання іноземців та осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; 7) адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця щодо виконання рішень органів (посадових осіб), крім судових рішень.
Окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи: 1) однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам; 2) про застосування у випадках, передбачених законом, заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), дозвільної системи у сфері господарської діяльності, якщо вони можуть бути застосовані виключно за судовим рішенням;
Справи щодо оскарження дій або бездіяльності посадових чи службових осіб місцевих органів виконавчої влади розглядаються і вирішуються місцевим загальним судом як адміністративним судом або окружним адміністративним судом за вибором позивача.
Таким чином, нормами КАС України, в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року, було передбачено, що спори, повязані з проходженням публічної служби особи в державному органі, який не є органом місцевого самоврядування, а також за умови проходження служби не за трудовим, іншим цивільно-правовим договором - віднесені до компетенції окружних адміністративних судів.
Також, абз.3 ч.1 ст.21 КАС України, в редакції до 15 грудня 2017 року було встановлено, що якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.
Водночас, у відповідності до ч.1 ст.20 КАС України, чинного після 15 грудня 2017 року, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, повязані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, повязані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".
За ч.2 ст.20 КАС України, яка визначає правила предметної юрисдикції, окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.
Таким чином, спори пов`язані з проходженням та звільненням з публічної служби підсудні окружним адміністративним судам, оскільки ч.1 ст.20 КАС України не вказує на предметну підсудність таких спорів місцевим загальним судам як адміністративним судам.
Відповідно до ч.1, 3 ст.21 КАС України, позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони повязані між собою. Якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.
Нормами п.4 ч.1 ст.171 КАС України визначено, що суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності. Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі (ч.2 ст.171 КАС України).
Статті 169, 170 КАС України не передбачають порушення правил підсудності при зверненні з позовом до суду в якості підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
За ч.1 - 4 ст.29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо: 1) до початку розгляду справи по суті задоволено клопотання відповідача, зареєстроване у встановленому законом порядку, місце проживання (перебування) якого раніше не було відоме, про передачу справи за місцем його проживання (перебування); 2) при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду; 3) після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду; 4) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; 5) ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу адміністративного суду, який розглядав справу; 6) однією із сторін у справі є суд, в якому розглядається справа, або суддя цього суду; 7) справа підлягає розгляду як зразкова у порядку, визначеному статтею 290 цього Кодексу. Суд передає адміністративну справу на розгляд іншому адміністративному суду, що найбільш територіально наближений до цього суду, у випадку, визначеному пунктами 4 і 6 частини першої цієї статті. У разі ліквідації або припинення роботи адміністративного суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи адміністративного суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. У випадку, визначеному пунктом 7 частини першої цієї статті, справа передається до Верховного Суду.
Водночас, дана стаття не регулює питання щодо дій суду у випадку виявлення порушення правил предметної підсудності та заявлення стороною в процесі розгляду справи заяви про збільшення позовних вимог, яка безпосередньо повязана з предметом позову, яка предметно не підсудна цьому суду.
При цьому, за ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Таким чином, нормами КАС України не визначено необхідних дій суду у випадку надходження до місцевого загального суду, як адміністративного суду позовної заяви, яка йому предметно не підсудна.
Однак, місцевий загальний суд, як адміністративний суд позбавлений права розглядати предметно не підсудний йому позов через те, що не є тим судом, який встановлений законом для розгляду справ даної категорії.
Водночас, за нормами частини 6 статті 8 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).
З урахуванням викладеного, з метою недопущення порушення права позивача, який є фізичною особою, проходив публічну службу в державних органах на справедливий і публічний розгляд його справи, відсутністю норм процесуального законодавства, які чітко регулюють дії суду у випадку заявлення позовної вимоги, яка повязана з предметом спору, з чого вбачається фактичне заявлення кількох повязаних між собою вимог, одна з яких яка йому предметно не підсудна суд вважає за необхідне застосувати до виниклих правовідносин аналогію закону, яким є положення, наведені в п.3 ч.1 ст.29 КАС України, з урахуванням чого направити справу до відповідного окружного адміністративного суду, яким з урахуванням ст.25 КАС України є Дніпропетровський окружний адміністративний суд.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 20, 25, 29, 248 КАС України, суд -
Адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинення певних дій, стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди передати за підсудністю на розгляд Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Копію ухвали направити сторонам.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня його її проголошення.

Суддя Сорока О.В.