Справа № 826/15224/17
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: Беспалова О. О.

суддів: Губської О. А., Парінова А. Б.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

представника відповідачів Поліщука О. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Альвар» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2018 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення не зазначений, дата складання повного тексту: 04 грудня 2018 року) у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Альвар» до Головного управління ДФС у місті Києві, Державної фіскальної служби України про скасування наказів, визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Альвар» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у місті Києві, Державної фіскальної служби України про визнання дій Державної фіскальної служби України із включення ТОВ «Альвар» до плану - графіку проведення документальних перевірок суб'єктів господарювання на ІІ квартал 2017 року протиправними та скасування наказів Головного управління ДФС у м. Києві № 4145 від 29.05.2017 року «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Альвар» та № 6637 від 17.07.2017 року «Про продовження строку проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Альвар».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2018 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не встановлено, до якого ступеня ризику віднесено його відповідачем та на яких підставах.

Також апелянт зазначає, що суд першої інстанції помилково прийняв в якості належних докази, надані відповідачем до відзиву, оскільки такі докази у формі копій не засвідчені належним чином та відповідачем не зазначено, хто є розпорядником оригіналів цих доказів.

Відзив до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, особу, що з'явилась, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, наказом ДФС України від 31.03.2017 р. затверджено план-графік проведення документальних планових перевірок платників податків на ІІ квартал 2017 р., який доведено до відома Головного управління ДФС у м. Києві листом ДФС України від 04.04.2017 р. № 8293/7/99-99-14-03-17.

До вказаного плану-графіку включено ТОВ «Альвар».

29.05.2017 р. Головним управлінням ДФС у м. Києві винесено наказ № 4145, згідно з яким на підставі плану-графіка проведення документальних перевірок суб'єктів господарювання на IІ квартал 2017 року, відповідно до статей 20, 77, 82 Податкового кодексу України, з метою здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів) вирішено провести документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Альвар» (код 38916558) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2015 р. по 31.03.2017 р., тривалістю 20 робочих днів з 20.06.2017 р. по дату завершення перевірки.

Копія вказаного наказу № 4145 від 29.05.2017 р. та повідомлення про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Альвар» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2015 р. по 31.03.2017 р. були направлені позивачу 01.06.2017 р. засобами поштового зв'язку рекомендованим листом.

17.07.2017 р. Головним управлінням ДФС у м. Києві винесено наказ № 6637 про продовження строку проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Альвар» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2015 р. по 31.03.2017 р., розпочатої згідно з наказом від 29.05.2017 р. № 4145 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки» на 10 робочих днів з 19 липня 2017 року.

Також, судом першої інстанції було встановлено, що відповідачем у період з 28.12.2015 року по 19.01.2016 року також проводилася аналогічна перевірка за період діяльності позивача з 27.09.2013 року по 31.12.2014 року, про що було складено акт від 26.01.2016 року № 16/26-15-13-01-04/38916558.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з абзацом 1 п. 75.1 ст. 75 Податкового Кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною перевіркою відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіку перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до пункту 77.1 статті 77 Податкового кодексу України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік. Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (пункт 77.2 статті 77 Податкового кодексу України).

З вказаних норм випливає, що включення платника податку (зокрема з високим ступенем ризику) до плану-графіку частіше одного разу на календарний рік не допускається, що дотримано в межах спірних правовідносин.

Натомість, предметом доказування у даній справі є також встановлення відповідності частоти проведення перевірок позивача ступеню ризику щодо несплати ним податків і зборів.

Так пунктом 5 Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02 червня 2015 року № 524 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 червня 2015 року за № 751/27196 (далі - Порядок № 524), встановлено, що затверджений план-графік є обов'язковим для виконання всіма підрозділами територіальних органів ДФС.

Статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України закріплений принцип змагальності сторін, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Зважаючи на те, що перевірка позивача була включена у план-графік та проведена через 1 рік після попередньої, у розумінні вимог п. 77.2 ст. 77 ПК України, перевірки, колегія суддів приходить до висновку про віднесення позивача податковим органом до категорії платників податків, що мають високий ступінь ризику.

Натомість, доказів такого віднесення матеріали справи не містять, а даний факт позивачем заперечується, що покладає обов'язок доказування в цій частині на відповідача в розумінні ч. 2 ст. 77 КАС України.

У справі № 821/1759/17 (постанова від 27.11.2018 р.) Верховний Суд зазначив, що план - графік проведення перевірок на відповідний квартал формується у визначені терміни та має включати платників податків, які мають найбільші критерії ризику визначені у відповідності до вищевказаного Порядку, у тому числі за даними інформаційних систем ДФС.

З огляду на наведене, ВС прийшов до висновку, що до предмету доказування у цій категорії справ входить не лише дослідження наявності або відсутності плану-графіку на відповідний період і включення до нього конкретного платника податків, але й перевірка того, чи був відповідний план - графік складений з дотриманням визначених строків, чи наявні підстави включення позивача до плану - графіку та чи дотримано процедуру такого включення.

Для встановлення зазначених обставин справи, судом апеляційної інстанції 14.03.2019 р. було витребувано у відповідачів, в тому числі, докази, що підтверджують наявність підстав для включення позивача до плану-графіку через рік після проведення попередньої перевірки.

Натомість, відповідачами такі докази надані не були, що позбавляє колегію суддів можливості вважати оскаржувані рішення і дії відповідачів правомірними.

Відтак доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом приймаються в якості належних.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його скасування.

Відповідно до ст. 139 КАС України вирішенню також підлягає питання розподілу судових витрат.

Так позивачем заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру по одній до кожного з відповідачів.

За подання позову позивачем сплачено 3200, 00 грн. та за подання апеляційної скарги - 4800, 00 грн.

Відтак стягненню на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 8000, 00 грн. шляхом сплати їх за рахунок бюджетних асигнувань кожним з відповідачів по 4000, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Альвар» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2018 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Альвар» до Головного управління ДФС у місті Києві, Державної фіскальної служби України про скасування наказів, визнання протиправними дій задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2018 року скасувати.

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Альвар» задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України із включення товариства з обмеженою відповідальністю «Альвар» до плану - графіку проведення документальних перевірок суб'єктів господарювання на ІІ квартал 2017 року.

Визнати протиправними та скасувати накази Головного управління ДФС у місті Києві № 4145 від 29 травня 2017 року «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Альвар» та № 6637 від 17 липня 2017 року «Про продовження строку проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Альвар».

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Альвар» (, місцезнаходження: 01103, місто Київ, Залізничне шосе, 57) з Головного управління ДФС у місті Києві (, місцезнаходження: 04119, місто Київ, вулиця Дегтярівська, 11Г) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4000, 00 гривень (чотири тисячі гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Альвар» (, місцезнаходження: 01103, місто Київ, Залізничне шосе, 57) з Державної фіскальної служби України (, місцезнаходження: 04665, місто Київ, Львівська площа, 8) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4000, 00 гривень (чотири тисячі гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя О. А. Губська
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 28.03.2019 р.)