Справа № 186/310/19
Суддя: Янжула С. А.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 186/310/19
Провадження №2-а/0186/6/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року м.Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої - судді Янжули С.А.,

секретар - Лиман Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №152755 від 12 лютого 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №152755 від 12 лютого 2019 року. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12 лютого 2019 року, приблизно о 07:50 годині, він керував автомобілем НОМЕР_1 на автошляху М-04. Заздалегідь переконавшись, що дорожніх знаків або дорожньої розмітки, які б забороняли йому здійснити поворот ліворуч на даній ділянці дороги були відсутні, перешкоду іншим транспортним засобам він не створює, зустрічна смуга вільна, проїхав горизонтальну суцільну смугу і здійснив поворот ліворуч, таким чином, пересік зустрічну смугу заїхавши на АЗС. В цей час, його автомобіль було зупинено працівниками патрульної поліції, з тих підстав, що він, рухаючись по дорозі з двостороннім рухом, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, здійснив виїзд на смугу для зустрічного руху. Він намагався пояснити інспектору, що діяв відповідно до чинних правил дорожнього руху та просив надати докази, але на наведені ним аргументи, інспектор не відреагував і в процесі дискусії склав постанову про порушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність по ч.2 ст.122 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним, необґрунтованим та недоведеним, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП018 № 152755 від 12 лютого 2019 року підлягає скасуванню, так як, відповідно до положень пункту 9 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07 листопада 2015 року № 1395 чітко зазначено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Пунктом 5 Розділу III Інструкції "Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" встановлено, що поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи підлягають задоволення клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Однак, в порушення даної інструкції інспектор поліції не розяснив йому права і обовязки, визначені ст.63 Конституції України, 307, 308, 268, 287-289 КУпАП. Крім того, відмовив у розгляді його клопотання щодо відкладення розгляду справи у звязку з необхідністю скористуватися юридичною допомогою, інспектором не надано можливість користуватись допомогою адвоката та не повідомлено про причини (підстави) неможливості залучення адвоката. Тобто, в супереч вимогам ст.268 КУпАП, відповідач протиправно позбавив його такого права. Відповідач не долучив доказів вчинення позивачем правопорушення. Винесена відповідачем постанова про накладення адміністративного стягнення не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення, до матеріалів справи не долучено відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції, які здійснювали оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення. До того ж, вважає, що працівник патрульної поліції не мав права притягти його до адміністративної відповідальності без доказів та без зясування всіх обставин справи. Відповідачем фактично не зафіксовано виїзд на зустрічну смугу для руху, яке б доводило його вину, також при розгляді справи не були досліджені інші докази по справі. В оскаржуваній постанові відсутній пункт ПДР України на порушення якого посилається інспектор; прізвище, імя, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, імя, по батькові поліцейського записані не друкованими літерами; порядок сплати штрафу; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, що є недопустимим, позбавляє його права на інформацію та права вчиняти певні дії щодо оскарження цієї постанови і не відповідає вимогам КУпАП та Інструкції.

Просить суд скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП018 № 152755 від 12 лютого 2019року та справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі закрити.

В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовільнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, у встановлений строк відзив на позов не надав.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, відносно позивача поліцейським РРПП №3 Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області 12 лютого 2019 року було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №152755, згідно якої, 12 лютого 2019 року о 07:50 годині на 321 км а/ш М-04, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2 по дорозі з двостороннім рухом, що має дві смуги для руху в одному напрямку, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. На підставі даного порушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Диспозиція частини 2 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність водіїв за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Так, з оспорюваної позивачем постанови вбачається, що він, у порушення ПДР України, керуючи автомобілем по дорозі з двостороннім рухом, що має дві смуги для руху в одному напрямку, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно зі ст. 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

За змістом ч. 1 ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Стаття 278 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1)чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2)чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3)чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4)чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5)чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Порядок розгляду справ про притягнення особи до адміністративної відповідальності передбачений також Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року №1376, відповідно до розділу ІV якої розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюють уповноважені посадові особи органів поліції відповідно до статті 222 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення або місцем проживання правопорушника відповідно до статті 276 КУпАП у строки, визначені статтею 277 КУпАП.

Уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Згідно з ч. 5 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідач, не надав суду відзив на позовну заяву, заперечень проти вимог позивача та викладених ним обставин, не спростував приведені позивачем твердження.

Які докази відповідачем були враховані при встановлені вини позивача в порушенні Правил дорожнього руху, та застосування адміністративного стягнення, в тексті постанови не зазначено, і такі не повідомлені відповідачем суду.

Крім того, відповідач не скористався своїм правом та не надав відзиву на позовну заяву, запису з нагрудної камери (відеореєстратора) та фотоматеріалів, які б давали суду можливість встановити виконання чи невиконання позивачем вимог Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи викладене вище, відсутність доказів правомірності дій з боку відповідача, встановлені в судовому засіданні обставини, не спростовані відповідачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 12 лютого 2019 року серії ДПО18 №152755 є обґрунтованим та підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.9, 14, 77, 122, 123, 243, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №152755 від 12 лютого 2019 року - задовільнити.

Скасувати постанову серії ДПО18 №152755 від 12 лютого 2019 року, винесену поліцейським РРПП №3 Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно якої останнього визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень 00 копійок.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч.2 ст.122 КУпАП - закрити.

Витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок держави.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.А.Янжула.