Справа № 755/845/19
Суддя: Марфіна Н. В.
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/845/19

Провадження №: 2-а/755/51/19

"25" березня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Марфіної Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора-капрала поліції 4-го батальйону 2-ї роти Управління патрульної поліції у м. Києві Яненко Наталії Дмитрівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить суд скасувати постанову інспектора капрала патрульної поліції 2-ї роти 4-го батальйону Яненко Н.Д. ЕАВ №840082 від 05.01.2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 05.01.2019 року відповідачем було винесено постанову ЕАВ №840082 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. За змістом постанови позивач керував транспортним засобом не ввімкнувши ближнє світло фар. На думку позивача така постанова є незаконною та підлягає скасуванню. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач в порушення вимог закону розглянула справу негайно, на місці зупинки транспортного засобу, чим суттєво порушила права позивача. Зокрема, позивач посилається на недотримання відповідачем вимог ст.ст. 245, 268 КУпАП та зазначає, що у наведених положеннях кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо. Позивач зазначає, що відповідач незаконно розглянула справу на місці зупинки транспортного засобу та не дала можливості скористатись позивачу всіма своїми правами у повному обсязі, проігнорувала вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП, недотрималась вимог щодо всебічного і, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. Позивач вказує, що відповідач після висловлення звинувачень пішла до свого патрульного автомобілю та винесла постанову не здійснюючи будь-якої підготовки до розгляду справи, не оголошуючи посадову особу, що розглядає справу, та не встановлюючи особу, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відповідачем не були вирішені клопотання, не досліджувались докази, не заслуховувались особи, які беруть участь у справі. В порушення положень ст. 251 КУпАП відповідач нічого не пояснювала та не показала жодних доказів (фото- чи відеозйомки) вчинення адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 22.01.2019 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз'яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та доданими до неї документами 29.01.2019 року, однак станом на час ухвалення рішення у справі своїм правом щодо надання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.

Згідно ст. 261 КАС України, відзив подається протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

За змістом ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об'єктивно оцінивши всі наявні у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається зі змісту наявної в матеріалах справи копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №840082 від 05.01.2019 року, 05.01.2019 року о 18 год. 40 хв. по вул. Теодора Драйзера, 29 в м. Києві відповідач розглянув адміністративну справу відносно позивача за наступними обставинами правопорушення: 05.01.2019 року о 18 год. 36 хв. по вул. Теодора Драйзера, 29 в м. Києві водій керував ТЗ у якого не було ввімкнене ближнє світло фар, чим порушив п. 19.1.в. ПДР України (порушення водіями ТЗ з причепами та ТЗ, що буксируються, використання освітлювальних приладів в темну пору, в умовах недостатньої видимості, в тунелях) та за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП. На позивача накладено адміністративний штраф у розмірі 425,00 грн.

За змістом п. 19.1.в ПДР України, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: в) на причепах та транспорних засобах, що буксируються - габаритні ліхтарі.

Натомість позивач у своїй позовній заяві зазначає, що відповідачем позивача було звинувачено у відсутності ввімкнення ближнього світла.

При цьому, такі дії/бездіяльність, передбачені 19.1.а, а не 19.1.в ПДР України.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно положень ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена Інспектором-капралом поліції 4-го батальйону 2-ї роти Управління патрульної поліції у м. Києві Яненко Н.Д., яка відповідно до вимог ст. 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч.ч. 1, 2, 3, 5 ст. 122 КУпАП.

Щодо тлумачення понять «за місцем» та «на місці» то дійсно, згідно рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5- рп / 2015 положення ч. 1 ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 2 розділу ІІІ вищевказаної Інструкції визначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 2, 3 статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Вказане підтверджується також нормами ст. 276 КУпАП.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Вказана норма закону передбачає альтернативу щодо місця розгляду наведених адміністративних правопорушень.

При цьому поняття «за місцем вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, що в даному випадку співробітником поліції порушено не було.

При цьому суд також приймає до уваги наступне.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Звертаючись з позовом до суду позивач також посилається, як на підставу для скасування постанови про адміністративне правопорушення, на те, що інспектором поліції постанова про притягнення до адміністративної відповідальності була складена незаконно, оскільки інспектором було порушено визначений законом порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме постанову було складено за відсутності для цього достатніх підстав у вигляді будь-яких фактичних доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи доказів від відповідача, які б могли спростувати доводи позивача викладені у позовній заяві щодо наявності події правопорушення, яка підтверджується належними доказами, суду не надано.

Крім того, вивчивши зміст оскаржуваної постанови, із якої вбачається, що правопорушення було скоєне о 18 год. 36 хв., а справу розглянуто о 18 год. 40 хв., суд приходить до висновку, що відповідачем об'єктивно не могло бути дотримано порядку розгляду справи та завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення, у продовж лише чотирьох хвилин.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки відповідачем не доведено вину позивача у вчиненні зазначеного правопорушення та не дотримано належного порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення у чіткій відповідності до закону, що потягло за собою порушення прав позивача та незаконне притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 241-246, 250, 251, 255, 286, 295, 297 КАС України, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 7, 122, 222, 245, 251, 268, 276 КУпАП, п.п. 19.1.а, 19.1.в ПДР України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора-капрала поліції 4-го батальйону 2-ї роти Управління патрульної поліції у м. Києві Яненко Наталії Дмитрівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову прийняту Інспектором-капралом поліції 4-го батальйону 2-ї роти Управління патрульної поліції у м. Києві Яненко Наталією Дмитрівною серії ЕАВ №840082 від 05.01.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 25.03.2019 року.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 (АДРЕСА_2);

Відповідач - Інспектор-капрал поліції 4-го батальйону 2-ї роти Управління патрульної поліції у м. Києві Яненко Наталія Дмитрівна (03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, 19).

Суддя -