Справа № 260/10/19
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2019 року м. Ужгород№ 260/10/19
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Дору Ю.Ю.,

за участі:

секретаря судового засідання - Гулай М.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Шомської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (надалі позивач, ОСОБА_3В.) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Шомської сільської ради (надалі відповідач), в якій просить: визнати протиправним та скасувати рішення 11-ої сесії 7-го скликання Шомської сільської ради від 15 грудня 2016 року №134 "Про відмову в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_3В."; зобов'язати Шомську сільську раду повторно розглянути на пленарному засіданні найближчої сесії Шомської сільської ради в порядку та строки, передбачені законодавством України, клопотання ОСОБА_3 від 17 червня 2016 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення сільського господарства, орієнтовною площею 2,0 га в с.Шом, контур 201; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17 червня 2016 року позивач звернувся до Шомської сільської ради з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га в контурі 201. До клопотання додано копію паспорта та ідентифікаційного номеру ОСОБА_3, схему про відповідність місця розташування земельної ділянки. Однак, 07 липня 2016 року Шомська сільська рада на пленарному засіданні сесії не прийняла рішення щодо надання позивачу дозволу на оформлення проекту землеустрою та згодом, виконуючи вимогу встановлену рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 10 листопада 2016 року по справі №297/2484/16-ц, Шомська сільська рада розглянула на пленарному засіданні клопотання ОСОБА_3 та рішенням 11-ої сесії 7-го скликання Шомської сільської ради Берегівського району Закарпатської області від 15.12.2016 відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Позивач вважає, що при винесенні оскаржуваного рішення, відповідачем було допущено грубе порушення положень чинного земельного законодавства, зокрема ст.ст. 19, 22, 23, 118 ЗК України, в частині неправильного їх застосування.

Ухвалою суду від 22 січня 2019 року поновлено позивачу строк звернення до адміністративного суду з даним позовом та відкрито спрощене позовне провадження за вказаною позовною заявою.

11 лютого 2019 року Шомською сільською радою подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач зазначив, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі з тих підстав, що відповідно до проекту встановлення нової межі населених пунктів с.Шом, с.Каштаново Шомської сільської ради Берегівського району Закарпатської області у контурі 201 обліковується 2,1 га землі під господарськими будівлями і дворами, дана обставина також підтверджується довідкою ФОП ОСОБА_4 від 13.07.2016 №76. Додатково відповідач зазначив, що земельна ділянка, щодо якої позивачем подано клопотання про надання дозволу на відведення, знаходиться у межах господарського двору та відноситься до несільськогосподарських угідь, вона не підлягала паюванню, не була включена до резервного фонду, та на даний час перебуває у колективній власності членів КСГП "Косино-Шомське". Відповідач зазначив, що немає повноважень для надання дозволу ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га у контурі 201, в порядку безоплатної приватизації земельної ділянки передбаченої статтею 118 Земельного кодексу України.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив такі задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог з мотивів наведених у відзиві та просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення та доводи учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач 15 червня 2016 року звернувся до голови Шомської сільської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель розташованих на території Шомської сільської ради Берегівського району Закарпатської області. До вказаного клопотання позивачем додано: копію паспорта громадянина України; копію ідентифікаційного номера та графічні матеріали з позначенням бажаного місця розташування земельної ділянки. Дане клопотання позивача зареєстроване відповідачем 17 червня 2016 року за № Ш-57/02-22 (а.с.18).

Листом від 08.07.2016 року №Ш-57/02-22 Шомською сільською радою повідомлено позивача, що заява позивача була розглянута на засіданні Шомської сільської ради від 07.07.2016 року. Сесія сільської ради не прийняла рішення щодо надання дозволу на оформлення проекту землеустрою, оскільки за вказаною адресою землі не відповідають цільовому призначенню для ведення особистого селянського господарства.

Вважаючи таку відмову відповідача у наданні дозволу на оформлення проекту землеустрою протиправною ОСОБА_3 звернувся з позовною заявою Берегівського районного суду. Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області зобов'язано Шомську сільську раду Берегівського району розглянути на пленарному засіданні сесії подане 17.06.2016 року клопотання ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та прийняти належне рішення.

15 грудня 2016 року рішенням №134 11 сесії 7-го скликання Шомської сільської ради Берегівського району Закарпатської області відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га у с.Шом в контурі 201 громадянину ОСОБА_3 у зв'язку з тим, що земельна ділянка не може надаватися для сільськогосподарського обробітку, а саме для ведення особистого селянського господарства (а.с.24). Вказане рішення відповідача від 15.12.2016 року також було оскаржено позивачем до Берегівського районного суду Закарпатської області, а рішенням суду №297/91/18 від 19.03.2018 року визнано незаконним та скасовано рішення 11-ої сесії 7-го скликання Шомської сільської ради від 15.12.2016 року №134. Проте вказане судове рішення не набрало законної сили, оскільки постановою Закарпатського апеляційного суду від 14 листопада 2018 року рішення Берегівського районного суду від 19 березня 2018 року скасовано, а провадження у справі закрито у зв'язку з тим, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. У зв'язку з цим позивач звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду про скасування оскаржуваного рішення відповідача

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України (далі ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно п. "б" ч.1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

У відповідності до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно до ч. 2 ст. 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Дана норма кореспондується зі змістом абз. 1 ч.3 ст.123 ЗК України, якою визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З огляду на вказані норми права, суд дійшов висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб'єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17 та від 24 квітня 2018 року № 814/1961/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як уже встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідачем в даному випадку згідно рішення №134 від 15 грудня 2016 року Шомської сільської ради було відмовлено позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, з підстав, які не передбачені ст. 118 ЗК України, зазначивши, що вказана земельна ділянка хоча і відноситься до земель сільськогосподарського призначення, однак віднесена до несільськогосподарських угідь, тобто не придатні для потреб сільського господарства, а тому і не можуть надаватися громадянам безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства.

Окрім цього, в оскаржуваному рішенні зазначено, що дані землі віднесені до земель комерційного використання та одночасно зазначено, що вказані землі відносяться до земель сільськогосподарського призначення, хоча належними доказами не підтверджено віднесення таких земель до земель комерційного використання.

Згідно доказів наявних у матеріалах адміністративної справи, зокрема викопіювання з кадастрової карти видане державним кадастровим реєстратором ОСОБА_6, цільове призначення земельної ділянки, яка розташована в межах :10:000 визначено: "01.03 Для ведення особистого селянського господарства" та відноситься до земель сільськогосподарського призначення; відомості щодо обмеження, обтяження встановлені на земельну ділянку відсутні. (а.а.с.31-32).

Суд відхиляє доводи представника відповідача наведені у відзиві, що відповідно до проекту встановлення нової межі населених пунктів с.Шом, с.Каштаново Шомської сільської ради Берегівського району Закарпатської області у контурі №201 обліковується 2,1 га землі під господарськими будівлями і дворами, оскільки документів на підтвердження вказаної інформації відповідачем суду не надано, а поконтурна відомість угідь не містить жодної інформації про наявність господарських будівель на вказаній земельній ділянці, які перебувають у власності, користуванні іншої особи.

Відтак, оскільки позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з підстав, що не передбачені ст. 118 ЗК України, суд вважає, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасувати рішення 11-ої сесії 7-го скликання Шомської сільської ради від 15 грудня 2016 року №134 "Про відмову в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр.. ОСОБА_3 та зобов'язання Шомської сільської ради повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 17 червня 2016 року підлягають задоволенню у повному обсязі.

За правилами встановленими ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відтак суд враховує, що в даній справі обовязок доказування правомірності спірного рішення покладено на відповідача та він не навів суду переконливих, належних та допустимих доказів правомірності оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1409,60 грн. та вказані судові витрати слід стягнути на користь позивача у повному розмірі за рахунок бюджетних асигнувань Шомської сільської ради.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 (90220, Закарпатська область, Берегівський район, с.Каштаново, вул..Визволення, буд.57, РНОКПП НОМЕР_1) до Шомської сільської ради (90220, Закарпатська область, Берегівський район, с.Шом, вул.Головна, буд.97, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення 11-ої сесії 7-го скликання Шомської сільської ради від 15 грудня 2016 року №134 "Про відмову в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_3В.".

Зобов'язати Шомську сільську раду повторно розглянути на пленарному засіданні найближчої сесії Шомської сільської ради в порядку та строки, передбачені законодавством України, клопотання ОСОБА_3 від 17 червня 2016 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення сільського господарства, орієнтовною площею 2,0 га в с.Шом, контур 201.

Стягнути з Шомської сільської ради () на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 1409,60 грн. (однієї тисячі чотириста дев'яти гривень 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 3 статті 243 КАС України повний текст рішення складено та підписано 27.03.2019 року.

СуддяОСОБА_7