Справа № 686/1775/19
Суддя: Чевилюк З. А.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/1775/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Чевилюк З.А.

за участі секретаря Перун А.М.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому адміністративну справу №686/1775/19 за позовом ОСОБА_3 до Інспектора роти №4БЧАА в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4, Департаменту патрульнох поліції про скасування постанови , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про скасування постанови серії НК №296771 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 10.01.2019 року. Постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки факти викладені в ній не відповідають дійсності. Невірно зазначено місце скоєння правопорушення: м. Хмельницький, вул..Зарічанська 54. Не належним чином обґрунтовано підставність притягнення до відповідальності, порушені нормативи. Допущено процесуальні порушення: не складено протокол про адміністративне правопорушення, не відібрано пояснення по справі, не повно досліджені обставини справи. Відповідачем не зібрані докази на підтвердження вини позивача.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задоволити. Інспектор Крушельницький Б.А. подав письмовий відзив на позов, за яким вважає постанову законною. Представник Департаменту патрульної поліції позов заперечив. Зауважив, що в діях позивача є склад правопорушення передбачений ч.3. ст.140 КУпАП. Дорожні знаки не були розміщені в установленому порядку, погодження з відповідними службами не здійснені. Підстави для притягнення позивача до відповідальності наявні.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 3 статті 140 КУпАП визначено, що порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій, тощо, а так само не усунення після закінчення робіт перешкод і не приведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безпечний та безперешкодний рух транспортних засобі та пішоходів тягнуть за собою накладення штрафу.

Відповідно до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зст.9КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожньогоруху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі передбачені частинами першою,другоюітретьою статті 140.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно допункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушенняу сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксовані не в автоматичному режимі,затвердженої НаказомМВС Українивід 07.11.2015№ 1395,у разі виявлення правопорушенняу сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліціїУкраїни, поліцейський виносить постановуу справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених в т.ч. і частинами першою, другою і третьоюстатті 140 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення,за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені в т.ч.частинами першою, другою і третьою статті 140 виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.п.1-2 р. III Інструкції № 1395), що відповідає положенням ст.276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Так, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення у пункті 2.4 мотивувальної частини цього рішення зазначив, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальниму строєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення "за місцем його вчинення", яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що позивач у справі є головним бухгалтером КП «Хмельницькбудзамовник» та за наказом по підприємству виконував обовязки тимчасово відсутнього керівника підприємства з 19 по 21 листопада 2018 року, був відсутній на ділянці проведення ремонтних робіт по вул..Зарічанській, проте є відповідальною особою в силу покладених обовязків керівника, місце знаходження та роботи якого є адміністративний офіс за адресою м. Хмельницький, вул..Кропивницького 6а, тому постанова про притягнення до адміністративної відповідальності від 10.01.2019 року була складена в місці його виявлення в межах адміністративно-територіальної одиниці м.Хмельницький.

Постанова винесена правомірно 10.01.2019 року після вчинення правопорушення 19.11.2018 року в межах строку притягнення до адміністративної відповідальності, накладення стягнення, передбаченого Кодексом про адміністративне правопорушення(ст.38 КУпАП).

Відповідно до вимогст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідност. 280 КпАП Україниорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею78цього Кодексу.В адміністративнихсправах пропротиправність рішень,дій чибездіяльності субєктавладних повноваженьобовязок щододоказування правомірностісвого рішення,дії чибездіяльності покладаєтьсяна відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В судовому засіданні знайшли підтвердження факти порушення позивачем З.У. Про дорожній рух ст.ст.12,14,23,26,52-3 норм ДСТУ 3587-95»Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану», ДСТУ 3090-95 «Безпека дорожнього руху, організація робіт з експлуатації міських вулиць і доріг», щодо отримання необхідних погоджень та встановлення облаштувань з метою дотримання безпеки руху.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 77, 79, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_3 до Інспектора роти №4БЧАА в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії НК№296771 від 10.01.2019 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Хмельницький міськрайонний суд в 10-денний строк, який обчислюється з дня проголошення рішення.

Позивач: ОСОБА_3, АДРЕСА_1.

Відповідач: Інспектор роти №4 БЧАА у Хмельницькій області лейтенант поліції ОСОБА_4, м.Хмельницький, вул..Коцюбинського 35/1

Департамент патрульної поліції, м.Київ, вул.Ф.Ернста 3.

Суддя: