Справа № 703/976/19
Суддя: Пасацька Л. А.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 703/976/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року суддя Смілянський міськрайонний суд Черкаської області ОСОБА_1, розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Сміла Черкаської області клопотання представника відповідача адміністративної комісії виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області ОСОБА_2 про залишення позову без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3, в інтересах якого на підставі довіреності діє ОСОБА_4, до адміністративної комісії виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2019 року ОСОБА_3, в інтересах якого на підставі довіреності діє ОСОБА_4, звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із позовом до адміністративної комісії виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №141 від 08 грудня 2017 року.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2019 року відкрито провадження у вказаній справі, вирішено її розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін та розяснено право на подання відзиву.

Вказана ухвала направлена на адресу відповідача 20 березня 2019 року та отримана ним 21 березня 2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

26 березня 2019 року на адресу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання представника відповідача адміністративної комісії виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області ОСОБА_2, в якому останній просить залишити позовну заяву ОСОБА_3 до адміністративної комісії виконавчого комітету Смілянської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення без розгляду в звязку з пропуском строку на звернення до суду.

Клопотання обґрунтовує тим, що копія оскаржуваної постанови направлена на адресу ОСОБА_3 звичайним листом. Зі змісту позовної заяви позивач не заперечує про його ознайомлення з постановою №141 від 08 грудня 2017 року, в обґрунтування поважності пропуску строку для звернення для звернення до суду ОСОБА_3 посилається його пропущенням через зловживання адвокатом ОСОБА_5, який без діяв та заволодів грошовими коштами ОСОБА_3 за надання юридичної допомоги.

Однак, такі посилання не ґрунтуються на жодному належному, допустимому, достовірному доказі, а є лише припущенням позивача, яке на переконання представника позивача не підтверджує поважність його пропуску, а звернення позивача до представника ОСОБА_5 не позбавляло права позивача на оскарження постанови адміністративної комісії.

Крім того, зі змісту доданої до позовної заяви довіреності від 08 червня 2018 року вбачається, що ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_4 представляти його інтереси, в тому числі й в судах, натомість з позовною заявою про оскарження постанови адміністративної комісії позивача звернувся лише 13 березня 2019 року.

Суддя, врахувавши доводи представника відповідача викладені в його клопотанні, та дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступного висновку:

Так, відповідно до ч.6 ст.161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобовязаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, представником позивача, при зверненні до суду з позовною заявою до неї додано клопотання про поновлення строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Згідно п.7 ч.9 ст.171 КАС України, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначається, зокрема, результат вирішення заяв і клопотань позивача, що надійшли разом із позовною заявою, якщо їх вирішення не потребує виклику (повідомлення) сторін.

18 березня 2019 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області постановлено ухвалу про відкриття провадження за позовом ОСОБА_3, в інтересах якого на підставі довіреності діє ОСОБА_4, до адміністративної комісії виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

У вищевказаній ухвалі зазначено, зокрема, результат клопотання представника позивача про поновлення строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що під час вирішення клопотання представника позивача про поновлення строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, суддею встановлено:

«Частиною 2 статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Таким чином, на момент подачі позову в справах щодо, зокрема, оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності встановлюється десятиденний строк звернення до суду з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

При цьому, слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли особа дізналась про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому, «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова була винесена відповідачем 08 грудня 2017 року.

Як вбачається з позовної заяви, з метою оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення №141 від 08 грудня 2017 року позивач звернувся до адвоката ОСОБА_5, якому надав за виконання вказаної роботи грошову суму, однак своїх зобовязань не виконав та вказану постанову не оскаржив. Про даний факт позивач дізнався лише 10 березня 2019 року.

Відповідно до витягу з реєстру Національної асоціації адвокатів України, ОСОБА_5, являється адвокатом, однак його адвокатська діяльність була зупинена згідно п.1 ч.1 ст.31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 28 січня 2016 року на підставі заяви, яка поновлена на п.1 ч.4 ст.31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 05 січня 2018 року на підставі заяви та знову зупинена п.1 ч.1 ст.31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 01 серпня 2018 року на підставі заяви.

Доказів виконання адвокатом ОСОБА_5 своїх зобовязань перед позивачем ОСОБА_3 матеріали справи не містять.

Крім того, як вбачається з оскаржуваної постанови, її копія позивачу ОСОБА_3 не вручалася, що позбавляє суд обєктивної можливості встановити точну дату, коли останній дізнався про порушення свого права, що не може виключати дату, зазначену позивачем 10 березня 2019 року.

Також, суддя вважає за необхідне зауважити, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

З тексту ст. 6 Конвенції прямо випливає, що доступність правосуддя є невід'ємним елементом права на справедливий суд. У рішенні по справі «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого1975 року, ЄСПЛ дійшов до висновку, що сама конструкція ст. 6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що ч. 1 ст. 6 Конвенції містить у собі й невід'ємне право особи на доступ до суду.

Таким чином, зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Відповідно до вимог ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини».

З врахуванням вищевикладеного ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2019 року, якою відрито провадження у вищевказаній справі, за результатами розгляду клопотання представника позивача про поновлення строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішено поновити ОСОБА_3 строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення №141 від 08 грудня 2017 року, винесеної адміністративною комісією при виконавчому комітеті Смілянської міської ради, про що зазначено в резолютивній частині вказаної ухвали окремим пунктом.

Вищевказані обставини представнику відповідача при зверненні з клопотання про залишення позову ОСОБА_6 без розгляду з підстав пропуску строку на звернення до суду були достовірно відомі, оскільки ним 21 березня 2019 року отримана ухвала Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2019 року про відкриття провадження у вказаній справі, однак з невідомих суду причин не були ним враховані.

Крім того, доводи представника відповідача про те, що оскаржувана постанова була направлена на адресу позивача, жодним доказом не підтверджена, при цьому ним не зазначено дати направлення вказаної постанови на адресу позивача.

Будь-яких доказів отримання позивачем ОСОБА_3 копії оскаржуваної постанови, ознайомлення з її змістом та що йому було відомо про винесення оскаржуваної постанови до 10 березня 2019 року представником відповідача не надано.

Відповідно до ч.4 ст.123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

На підставі вищевикладеного, суддя вважає, що доводи представника відповідача викладені у клопотанні від 26 березня 2019 року про залишення позову без розгляду не спростовують висновків судді, які зазначені в ухвалі Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2019 року, за результатами розгляду клопотання представника позивач про поновлення строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, яке було задоволено та строк на оскарження відповідної постанови відповідача було поновлено.

Враховуючи вищевикладені обставини, суддя приходить до висновку, що клопотання представника відповідача адміністративної комісії виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області ОСОБА_2 про залишення позову без розгляду задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.161, 171, 241, 242, 248, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача адміністративної комісії виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області ОСОБА_2 про залишення позову ОСОБА_3, в інтересах якого на підставі довіреності діє ОСОБА_4, до адміністративної комісії виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, без розгляду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Головуючий: Л. А. Пасацька