Справа № 336/5623/18
Суддя: Щаслива О. В.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

07.02.19Справа № 336/5623/18
Пр. № 2-а/336/9/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 лютого 2019 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, яку винесено 8 вересня 2018 року поліцейським роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержанта поліції ОСОБА_2 за ознаками правопорушення, що передбачене ст. 122 ч. 2 КупАП.

В обґрунтування вимог в заяві зазначив, що оскаржувана постанова містить висновки про рух транспортного засобу під його керуванням о 20 годині 54 хвилини 8 вересня 2018 року на перехресті вулиці Мокрянської та автомагістралі Харків-Сімферополь в м. Запоріжжі з порушенням п. 8.7.3 «г» Правил дорожнього руху України, що виразилось в здійсненні руху на заборонний (жовтий) сигнал світлофору, який попереджає про наступну зміну сигналів. Вважає, що висновок інспектора не ґрунтується на фактичному вчиненні ним правопорушення, оскільки він здійснював рух з дотриманням правил безпечного дорожнього руху на зелений сигнал світлофора, що дозволяє рух. Окрім того, що в постанові наявний необґрунтований висновок щодо наявності в його діях складу правопорушення, цей документ винесений з порушеннями законодавства про адміністративні правопорушення. До таких порушень відноситься, зокрема, та обставина, що всупереч вимог ст. 279 КУпАП позивачеві не були розяснені його прав, не було задоволено клопотання про відкладення розгляду справи для отримання позивачем професійної правничої допомоги, не отримано його пояснень, завдяки яким він бажав обґрунтувати обєктивність своєї позиції. В постанові всупереч ст. 251 КУпАП не вказано доказів на підтвердження висновків автора постанови, фіксацію правопорушення за допомогою нагрудної відеокамери (відеореєстратора) здійснено не було, тоді як її застосування в силу «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних камер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції…» є важливим елементом функціонування патрульної поліції і призвано виконувати не лише функцію фіксації правопорушення, але й є джерелом доказів в справі про адміністративне правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП. Порушено право позивача і на ознайомлення з фактичними даними на підтвердження обвинувачення, оскільки йому, хто був повністю переконаним в дотриманні ним правил безпеки руху, з невідомих причин не продемонстрували відеофіксацію правопорушення, яка за наявності мала б стати ключовим і єдиним доказом його неналежної поведінки на дорозі. Відсутність інших доказів про вчинення ним порушення свідчить про безпідставне і свавільне притягнення його до відповідальності.

Всі перелічені порушення, вважає позивач, свідчать про незаконність притягнення до адміністративної відповідальності, наслідком чого має стати скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

У звязку з викладеним просить про скасування постанови через відсутність в його діях ознак складу правопорушення.

Позивач до суду не зявився, надавши суду письмове звернення, яке містить прохання про вирішення справи у його відсутність, а також прохання про задоволення позову, що у відповідності до ч. 3 ст. 194 КАС України не є перешкодою для вирішення справи без участі позивача.

Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце вирішення справи, до суду не зявилася, відзиву на позов, заяви про проведення судового засідання у її відсутність не надала.

Вказані обставини згідно із п. 2 ч. 3 ст. 205 КАС є підставою для проведення судового розгляду без участі відповідача.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що 8 вересня 2018 року поліцейським роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержантом поліції ОСОБА_2 відносно позивача винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КупАП за ознаками проїзду на заборонний сигнал світлофора (а. с. 9-10).

Фактичні обставини вчинення правопорушення, як випливає із змісту постанови, зводяться до того, що позивач, керуючи транспортним засобом о 20 годині 54 хвилини 8 вересня 2018 року на перехресті вулиці Мокрянської та автомагістралі Харків-Сімферополь в м. Запоріжжі здійснив рух на заборонний (жовтий) сигнал світлофору.

Відповідно до ст. 9 КупАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною другою статті 122 КУпАП, за ознаками якої складений протокол, передбачений зокрема, такий склад адміністративного правопорушення, як проїзд на заборонний сигнал світлофора.

В силу ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством, а за змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясовувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність і т. і.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення внормований статтею 279 КУпАП.

Фактичні дані, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, перелічені в статті 251 КУпАП.

Тягар доведення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення закон покладає на уповноважених на виконання функцій держави осіб, що правомочні піддавати адміністративним стягненням.

Вирішуючи позов на користь позивача, суд виходить з того, що ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності у відсутність жодних фактичних даних, які вказували б на наявність в його діях ознак правопорушення і посилання на які відсутнє в постанові по справі, якою закінчується розгляд справи.

Разом з тим особа, що притягнута до відповідальності, послідовно заперечувала свою винуватість у порушенні правил безпеки руху, наполягаючи на тому, що нею було дотримано вимоги до руху у відповідності з сигналами світлофору.

Пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, відповідно до законодавства про адміністративні правопорушення є джерелом доказів, проте вони автором постанови не отримані, як не встановлені і обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності, що виразилось у відмові в ознайомленні з матеріалами відеофіксації порушень правил безпеки руху, відмові в наданні правової допомоги, також свідчить на користь порушення права на захист і, як наслідок, - про незаконність притягнення до відповідальності.

Відповідно до ст. 194 КАС України судовий розгляд адміністративної справи здійснюється в судовому засіданні з викликом учасників справи, а згідно із ст. 205 ч. 3 п. 2 КАС України у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За змістом ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, а в силу ст. 77 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень тягар доведення правомірності рішень, дій чи бездіяльності покладений на відповідача.

Будучі належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, відповідач не зявилася до суду, заперечень проти позову та доказів в обґрунтування заперечень суду не надала, правомірність свого рішення не довела, розпорядившись своїм правом на власний розсуд, тому суд, не вбачаючи у оскаржуваній постанові доказів вчинення позивачем правопорушення, за ознаками якого він притягнутий до адміністративної відповідальності, керуючись охоронюваним Основним Законом України правом кожного на презумпцію невинуватості, знаходить всі підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (п. 2 ч. 1 ст. 245 КАС України).

З огляду на викладене суд вбачає всі підстави для захисту права позивача в обраний ним спосіб шляхом визнання оскаржуваної постанови протиправною і її скасування.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 194, 242-246, 293, 295 КАС України, ст. ст. 1, 7, 9, 251, 258, 279, 280, 283, 121 ч. 2, 288 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержанта поліції ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправною і скасувати постанову від 08.09.2018 року про накладення адміністративного стягнення за ознаками ч. 2 ст. 122 КупАП на ОСОБА_1, винесену поліцейським роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержантом поліції ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Щаслива