Справа № 580/259/19
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року справа № 580/259/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліцій в Черкаській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобовязання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

23.01.2019 ОСОБА_1 (19900, Черкаська обл., смт. Чорнобай, вул.М. СтарицькогоАДРЕСА_1) (далі позивач) звернувся у Черкаський окружний адміністративний суд з позовом до Головного управління Національної поліцій в Черкаській області (18036, м. Черкаси, вул.Смілянська, буд.57) (далі - відповідач) про:

визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 11.01.2019 №8о/с в частині призначення позивача на посаду дільничного офіцера поліції Драбівського відділення поліції та звільнення з посади інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Чорнобаївського відділення поліції Золотоніського ВП Головного управління Національної поліцій в Черкаській області з 14.01.2019;

поновлення позивача на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Чорнобаївського відділення поліції Золотоніського ВП Головного управління Національної поліцій в Черкаській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірний наказ є незаконним, оскільки при його прийнятті відповідач формально виходив з наявності підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.65 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі Закон №580-VIII), для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, оскільки зазначені підстави жодним чином не обґрунтовані. Порушення свох прав також обгрунтовував переведенням на роботу до іншої місцевості без його згоди. Тому просив задовольнити позов.

Ухвалою суду від 25.01.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження. Також встановлено відповідачу строк, тривалістю пятнадцять днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, для надання відзиву на позовну заяву. Вказану ухвалу відповідач отримав 30.01.2019, а позивач 31.01.2019.

11.02.2019 позивач надав суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі у звязку з тим, що переведення позивача здійснене відповідно до вимог Закону №580-VIII з дотриманням встановленої процедури для більш ефективної служби, виходячи з її інтересів. Відповідач зазначив, що у цьому випадку згода позивача законодавством не вимагається.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суд встановив, що наказом ГУНП в Черкаській області від 15.12.2017 №356 о/с позивача (старшого лейтенанта поліції) призначено на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Чорнобаївського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області з посадовим окладом 2400,00 грн., звільнивши з посади інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Камянського відділення поліції Смілянського відділу поліції ГУНП в Черкаській області (далі - спірний наказ).

Спірним наказом відповідача від 11.01.2019 №8 о/с його призначено на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції Драбівського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області з посадовим окладом 2400,00 грн. у порядку переведення, звільнивши з посади інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Чорнобаївського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області.

Прийняттю спірного у цій справі наказу передував затверджений 11.01.2019 начальником ГУНП в Черкаській області ОСОБА_2 та підписаний заступником начальника УПД ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 висновок «Про необхідність переміщення поліцейського ГУНП в Черкаській області на рівнозначну посаду в порядку ст.65 (для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби) Закону України «Про Національну поліцію».

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд врахував таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначається Законом №580-VIII.

Статтею 65 Закону №580-VIII врегульовано питання переміщення поліцейських в органах, закладах та установах поліції.

Так частиною 1 вказаної статті визначено, що переміщення поліцейських здійснюється:1) на вищу посаду - у порядку просування по службі; 2) на рівнозначні посади: для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби; за ініціативою поліцейського; у зв'язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації; у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з визначеним строком служби); за станом здоров'я - на підставі рішення медичної комісії; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних і особистих якостей - на підставі висновку атестації; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри відповідно до статті 87 цього Закону; 3) на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський: у зв'язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров'я - на підставі рішення медичної комісії; через службову невідповідність - на підставі висновку атестації з урахуванням професійних і особистих якостей; за ініціативою поліцейського; як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри, відповідно до статті 87 цього Закону; 4) у зв'язку із зарахуванням на навчання до вищого навчального закладу із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, на денну форму навчання, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання.

Частинами 8 та 9 ст. 65 Закону №580-VIII унормовано, що переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.

Переведення поліцейського здійснюється на підставі єдиного наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський.

П.8 ч.10. ст. 62 Закону №580-VIII визначено, що поліцейський може бути переміщений по службі залежно від результатів виконання покладених на нього обов'язків та своїх професійних, особистих якостей.

Відповідно до ст. 60 Закону №580-VIII проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Пунктом 4 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Так, згідно з п.40 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114 (далі Положення), призначення на посади рядового і начальницького складу провадиться відповідними начальниками згідно з номенклатурою посад, що визначається Міністром внутрішніх справ відповідно до його компетенції. При цьому враховується, в тому числі, що при призначенні на посади і переміщенні по службі осіб рядового і начальницького складу має забезпечуватися використання їх за основною чи спорідненою спеціальністю або згідно з набутим досвідом, а при необхідності використання на посадах за новою для них спеціальністю призначенню має передувати відповідна перепідготовка.

Підпунктом «б» п.41 Положення визначено, що переміщення по службі осіб рядового і молодшого начальницького складу провадиться: на рівнозначні посади - у разі необхідності укомплектування інших посад або для доцільнішого їх використання з урахуванням ділових і особистих якостей, стану здоров'я, віку та підготовки за новою спеціальністю.

Застосування п.2 ч.1 ст.65 Закону №580-VIII можливо виключно в разі переміщення особи на рівнозначну посаду.

Для вирішення спору суд врахував позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у подібних правовідносинах щодо переміщення поліцейського на рівнозначну посаду, викладену в постанові від 28.11.2018 у справі №820/6677/16 (провадження №К/9901/17623/18).

Щодо нормативного визначення поняття «рівнозначна посада» Верховний Суд у вказаному рішенні зазначає, що спеціальним нормативно правовим актом, який регулює спірні правовідносини, а саме Законом №580-VIII, вказане не унормовано. Натомість таке визначення містить інший «спеціальний» Закон - Закон України «Про державну службу».

Так, згідно з ч.1 ст. 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.2 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» (далі Закон №889-VIII) рівнозначна посада - посада державної служби, що належить до однієї групи оплати праці з урахуванням юрисдикції державного органу.

За приписами ч. 1 та 2 ст. 51 Закону №889-VIII посади державної служби з метою встановлення розмірів посадових окладів поділяються на такі групи оплати праці:

до групи 1 належать посади керівників державних органів і прирівняні до них посади;

до групи 2 належать посади перших заступників керівників державних органів і прирівняні до них посади;

до групи 3 належать посади заступників керівників державних органів і прирівняні до них посади;

до групи 4 належать посади керівників самостійних структурних підрозділів державних органів і прирівняні до них посади;

до групи 5 належать посади заступників керівників самостійних структурних підрозділів державних органів і прирівняні до них посади;

до групи 6 належать посади керівників підрозділів у складі самостійних структурних підрозділів державних органів, їх заступників і прирівняні до них посади;

до групи 7 належать посади головних спеціалістів державних органів і прирівняні до них посади;

до групи 8 належать посади провідних спеціалістів державних органів і прирівняні до них посади;

до групи 9 належать посади спеціалістів державних органів і прирівняні до них посади.

Прирівняння посад державної служби проводиться Кабінетом Міністрів України під час затвердження схеми посадових окладів на посадах державної служби за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері трудових відносин, погодженим із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

З метою встановлення розмірів посадових окладів державні органи поділяються за юрисдикцією, яка поширюється: 1) на всю територію України; 2) на територію однієї або кількох областей, міста Києва або Севастополя; 3) на територію одного або кількох районів, міст обласного значення.

У процесі виявлення рівнозначності посад дільничного офіцера поліції сектору превенції Драбівського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області та інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Чорнобаївського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, судом було здійснено сукупний порівняльний аналіз таких показників як розмір посадових окладів, ступінь підпорядкованості, граничні спеціальні звання тощо.

Суд зазначає, що на час видання спірного наказу і наразі позивач має спеціальне звання «старший лейтенант».

Так, відповідно до затвердженого наказом Національної поліції України від 04.12.2015 №142 Переліку посад молодшого та середнього складу поліції і відповідних їм граничних спеціальних звань граничним спеціальним званням посад «дільничний офіцер поліції» та «інспектор» є старший лейтенант поліції.

Отже, у порівнянні спеціального звання позивача переведено на рівнозначну посаду.

Щодо посадового окладу суд врахував, що згідно зі спірним наказом посадовий оклад позивача залишився без змін 2400,00 грн.

Отже, грошове забезпечення за загаданими посадами є рівнозначним.

Враховуючи вказані показники у сукупності, суд дійшов висновку, що посада дільничного офіцера поліції сектору превенції Драбівського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області є рівнозначною посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Чорнобаївського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області.

Крім того, із зазначеного вище висновку «Про необхідність переміщення поліцейського ГУНП в Черкаській області на рівнозначну посаду в порядку ст.65 (для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби) Закону України «Про Національну поліцію», що став підставою прийняття спірного наказу, суд встановив, що штатна чисельність Драбівсього ВП складає 56 посад, некомплект становить 15 одиниць (24% штатної чисельності). Спостерігається збільшення зареєстрованих заяв про вчинені кримінальні правопорушення, знизилась ефективність протидії злочинності та рівень розкриття злочинів.

Оцінивши такі аргументи суд дійшов висновку, що відповідач у зазначеному висновку обґрунтував визначену ст.65 Закону №580-VIII умову переміщення поліцейських на рівнозначну посаду для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби.

Тому суд вважає необґрунтованими посилання позивача на незаконність спірного наказу, у тому числі, відносно не зазначення у ньому обґрунтувань, у чому полягає «більш ефективна служба» та «інтереси служби». Жодним нормативним актом не унормовано обов'язку відповідача зазначати у наказі вказані обґрунтування. Натомість зазначені обставини були обґрунтовані відповідачем у висновку, який фактично став підставою для прийняття спірного наказу.

Отже, відповідач у спірних правовідносинах правомірно врахував наявність підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.65 Закону №580-VIII.

Посилання позивача, що його було переведено без його згоди є необґрунтованими, оскільки Законом №580-VIII та іншими нормативно-правовими актами не передбачено отримання згоди поліцейського на переміщення. Це обумовлене специфікої такої служби.

Врахувавши вищевикладене, суд дійшов висновку, що спірний наказ є законним, а позовні вимоги необґрунтованими та не підлягають задоволенню, а судові витрати - розподілу на користь позивача.

Керуючись ст.ст.6, 14, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

2. Копію рішення направити учасникам справи.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя А.М. Бабич

Рішення складене у повному обсязі 26.03.2019