Справа № 520/1086/19
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Рішення

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"20" березня 2019 р. № 520/1086/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Мадевська Е.Д.

представник позивача - Даншина Г.О.,

представника відповідача - Хромих М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Долеман" (61027, м. Харків, вул. Кричевського, 37, )
до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46)
про скасування податкових повідомлень-рішень ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариства з обмеженою відповідальністю "Долеман", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просить суд: 1. Скасувати податкові повідомлення-рішення: №1 від 25.01.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 208277,50 грн.; №1 від 25.01.2019 року, яким встановлено суму завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 148853 грн.; №1 від 25.01.2019 року, яким накладено адміністративний штраф у розмірі 510 грн.

2. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Долеман" з Головного управління ДФС у Харківській області (місцезнаходження - вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ідентифікаційний код 39599198) судовий збір.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем були винесені податкові повідомлення-рішення №1 від 25.01.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 208277,50 грн.; №1 від 25.01.2019 року, яким встановлено суму завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 148853 грн.; №1 від 25.01.2019 року, яким накладено адміністративний штраф у розмірі 510 грн., з якими позивач не погоджується, вважає їх незаконними та такими, що винесені з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягають скасуванню.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, щодо задоволення позовних вимог заперечував зазначивши, що податкові повідомлення-рішення №1 від 25.01.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 208277,50 грн.; №1 від 25.01.2019 року, яким встановлено суму завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 148853 грн.; №1 від 25.01.2019 року, яким накладено адміністративний штраф у розмірі 510 грн. є законними та такими, що винесені в межах чинного законодавства України, а тому не підлягають скасуванню.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що у зв'язку із отриманням протоколу допиту засновника, директора і головного бухгалтера ОСОБА_4 щодо непричетності до діяльності фінансово-господарської діяльності ТОВ «Юнівест-Інвест» (податковий номер 40821979) та узагальненої податкової інформації від 13.03.2017 №48/26-15-14-04-05 стосовно ТОВ «Юнівест-Інвест» (податковий номер 40821979), якою не підтверджено-реальность здійснення господарської діяльності, а також узагальненої податкової інформації від від 22.06.2016 №27/10-13-14-04/40173872 щодо ТОВ «Тревіс груші» (податковий, номер 40173872), якою не підтверджено здійснення господарської діяльності, узагальненої податкової інформації від 15.07.2016 №310/7/08-29-14-02-04/386 щодо ТОВ «Воркхорс» (податковий номер 40255902), якою не підтверджено здійснення господарської діяльності, пояснень від засновника, керівника та головного бухгалтера в одній особі гр. Івахненко О.С., який повідомив, що жодного відношення до реєстрації та ведення фінансово - господарської діяльності ТОВ «Трейдер Вікторі» (податковий номер 40645802) він не має та узагальненої податкової інформації від 01.03.2017 №43/26-15-13-04-05 щодо ТОВ «Трейдер Вікторі» (податковий номер 40645802), якою не підтверджено здійснення господарської діяльності, узагальненої податкової інформації від 31.10.2017 №9433/7/05-99-46-03/41305168 щодо ТОВ «Транзіт сталь» (податковий номер 41305168), якою не підтверджено здійснення господарської діяльності, узагальненої податкової інформації від 17.11.2017 №15768/7/04-36-14-12-12 щодо ТОВ «Будівельна група «Вавілон» (податковий номер 41197522), якою не підтверджено здійснення господарської діяльності та ненаданням пояснень та їх документального підтвердження на обов'язкові письмові запити ГУ ДФС у Харківській області від 27.06.2017 №8131/10/20-40-14-21-16 (отримано підприємством 07.07.2017) та від 29.05.2018 №22014/10/20-40-14-21-16 (отримано підприємством 02.06.2018), які направлено засобами поштового зв'язку на податкову адресу ТОВ «Долеман», видано наказ від 18.12.2018 №9481 ГУ ДФС у Харківській області про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Долеман» (податковий номер 39737308) та здійснено виїзд на податкову адресу підприємства: м. Харків, вул. Кричевського, буд. 37.

На підставі направлення від 19.12.2018 №13037 виданого Головним управлінням ДФС у Харківській області головному державному ревізору - інспектору відділу аудиту платників Київського управління аудиту Головного управління ДФС у Харківській області Саблукову Дмитру Євгенійовичу, у відповідності до вимог п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.41.1 ст. 41, п. 61.1, 61.2 ст. 61, п.п. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями, та на підставі наказу Головного управління ДФС у Харківській області від 18.12.2018 №9481 проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариство з обмеженою відповідальністю «Долеман» (податковий номер 39737308, з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо визначення сум податкового кредиту, що містяться у податкових деклараціях з ПДВ по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками ТОВ «Тревіс групп» (податковий номер 40173872) за квітень 2016 року, ТОВ «Воркхорс» (податковий номер 40255902) за травень 2016 року та червень 2016 року, ТОВ «Трейдер Вікторі» (податковий номер 40645802) за листопад 2016 року, ТОВ «Юнівест-Інвест» (податковий номер 40821979) за грудень 2016 року, ТОВ «Транзіт сталь» (податковий номер 41305168) за серпень 2017 року, ТОВ "Будівельна група «Вавілон» (податковий номер 41197522) за вересень 2017 року, а також даних щодо подальшої реалізації та/або використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (робіт, послуг).

За результатами зазначеної перевірки контролюючим органом було складено акт 03.01.2019 №13/20-40-14-21-08/39737308 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Долеман» (податковий номер 39737308), тел.:+38 e-mail: з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо визначення сум податкового кредиту, що містяться у податкових деклараціях з ПДВ по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками ТОВ «Тревіс групп» (податковий номер 40173872) за квітень 2016 року, ТОВ «Воркхорс» (податковий номер 40255902) за травень 2016 року та червень 2016 року, ТОВ «Трейдер Вікторі» (податковий номер 40645802) за листопад 2016 року, ТОВ «Юнівест-Інвест» (податковий номер 40821979) за грудень 2016 року, ТОВ «Транзіт сталь» (податковий номер 41305168) за серпень 2017 року, ТОВ «Будівельна група «Вавілон» (податковий номер 41197522) за вересень 2017 року, а також даних щодо подальшої реалізації та/або використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (робіт, послуг), яким встановлено порушення позивача, а саме:

1. абз. «а» п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.п. і, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями), в результаті чого встановлено завищення всього у сумі 315474,06 грн., в тому числі за квітень 2016 року у сумі 21666,67 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «Тревіс групп» (податковий номер 40173872), травень 2016 року у сумі 23370,27 грн., червень 2016 року у сумі 3780,75 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «Воркхорс» (податковий номер 40255902), листопад 2016 року у сумі 104758,56 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «Трейдер Вікторі» (податковий номер 40645802), грудень 2016 року у сумі 14220,52 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «Юнівест-Інвест» (податковий номер, 40821979), серпень 2017 року у сумі 73977,33 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «Транзіт сталь» (податковий номер 41305168), вересень 2017 року у сумі 73699,96 грн. по взаємовідносинам з ТОВ "Будівельна група «Вавілон» (податковий номер 41197522). Вищезазначені порушення призвели до:

- занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України, в сумі 166620,8 грн., в тому числі за квітень 2016 року на суму 20490,67 грн., за травень 2016 року на суму 23370,27 грн., за червень 2016 року на суму 3780,75 грн., за листопад 2016 року на суму 104758,56 грн., за грудень 2016 року на суму 14220,52 грн.;

- завищено від'ємне значення податку на додану вартість в сумі 148853,3 грн., в тому числі за квітень 2016 року у сумі 1176 грн., серпень 2017 року у сумі 73977,33 грн., вересень 2017 року у сумі 73699,96 грн..

вимог п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями),, що призвело до накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

2. ТОВ «Долеман» (податковий номер 39737308) не підтверджено реальність здійснення господарських операцій по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками ТОВ «Тревіс групп» (податковий номер 40173872) за квітень 2016 року, ТОВ «Воркхорс» (податковий номер 40255902) за травень 2016 року та червень 2016 року, ТОВ «Трейдер Вікторі» (податковий номер 40645802) за листопад 2016 року, ТОВ «Юнівест-Інвест» (податковий номер 40821979) за грудень 2016 року, ТОВ «Транзіт сталь» (податковий номер 41305168) за серпень 2017 року, ТОВ "Будівельна група «Вавілон» (податковий номер 41197522) за вересень 2017 року.

На підставі акту перевірки від 03.01.2019 №13/20-40-14-21-08/39737308 контролюючим органом були винесені податкові повідомлення-рішення, а саме:

- №1 від 25.01.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 208277,50 грн.;

- №1 від 25.01.2019 року, яким встановлено суму завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 148853 грн.;

- №1 від 25.01.2019 року, яким накладено адміністративний штраф у розмірі 510 грн.

Суд зазначає, що предметом перевірки позивача були господарські операції ТОВ "Долеман" із його контрагентами-постачальниками, а саме: ТОВ «Тревіс групп» (податковий номер 40173872) за квітень 2016 року, ТОВ «Воркхорс» (податковий номер 40255902) за травень 2016 року та червень 2016 року, ТОВ «Трейдер Вікторі» (податковий номер 40645802) за листопад 2016 року, ТОВ «Юнівест-Інвест» (податковий номер 40821979) за грудень 2016 року, ТОВ «Транзіт сталь» (податковий номер 41305168) за серпень 2017 року, ТОВ "Будівельна група «Вавілон» (податковий номер 41197522) за вересень 2017 року.

Під час розгляду справи судом також було встановлено, що господарські операції з ТОВ «Тревіс групп» (податковий номер 40173872) за квітень 2016 року позивачем здійснювались на підставі Договору № 2 купівлі-продажу від 11.04.2016 року, який було укладено між позивачем (покупцем) ТОВ "Долеман" в особі директора Лабунця С.В. з однієї сторони та (продавцем) ТОВ "Тревіс Групп" в особі директора Вервейко А.Б.

Відповідно до зазначеного договору 1.1. Продавець зобов'язується доставити і передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити його за "умовами даного Договору. 1.2. Вартість товару становить згідно видаткової накладної Кількість, асортимент товару проводиться при заявці Покупця.

Товар постачається автомобільним транспортом Продавця. Продавець здійснює продаж Щібня фр. 20-40. Розрахунки за товар здійснюється в безготівковій формі, шляхом перерахуванням коштів Покупцем на розрахунковий рахунок Продавця.

Судовим розглядом також було встановлено, що виконання умов договору оформлено наступними документами, а саме: видатковою накладною № 4 від 29.04.2016 року на суму 108333,33 грн.; податковою накладною № 377 від 29.04.2016 року на суму; платіжними дорученнями № 13 від 29.04.2016 року, № 123 від 29.12.2016 року.

Щодо господарських операцій ТОВ "Долеман" з ТОВ "Воркхост" судом встановлено наступне.

Між продавцем : ТОВ "Воркхорс" в особі директора Набойченко Ю.Л., що діє на підставі статуту, з іншого боку та покупця ТОВ "Долеман" в особі Директора Лабунця С.В., що діє на підставі Статуту, з одного боку було укладено Договір № 4 від 31.12.2016 року.

Відповідно до умов договору встановлено, що 1.1. Продавець зобов'язується доставити і передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити його за умовами даного Договору. 1.2. Вартість товару становить згідно видаткової накладної Кількість, асортимент товару проводиться при заявці Покупця. 5.1. Транспортні послуги, які пов'язані з доставкою вантажу надає Продавець. Продавець здійснює продаж Щібня фр. 20-40 с дост. Розрахунки за товар здійснюється в безготівковій формі, шляхом перерахуванням коштів Покупцем на розрахунковий рахунок Продавця.

Судовим розглядом також було встановлено, що виконання умов договору оформлено наступними документами, а саме: видатковою накладною № 14 від 31.05.2016 року на суму 116851,35 грн., платіжним дорученням № 37 від 03 червня 2016 року, податковою накладною № 328 від 31.05.2016 року.

Також судом встановлено, що між продавцем : ТОВ "Воркхорс" в особі директора Набойченко Ю.Л., що діє на підставі статуту, з іншого боку та покупця ТОВ "Долеман" в особі Директора Лабунця С.В., що діє на підставі Статуту, з одного боку було укладено Договір № 5 від 08.06.2016 року.

Відповідно до умов договору встановлено, що 1.1. Продавець зобов'язується доставити і передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити його за умовами даного Договору. 1.2. Вартість товару становить згідно видаткової накладної Кількість, асортимент товару проводиться при заявці Покупця. 5.1. Транспортні послуги, які пов'язані з доставкою вантажу надає Продавець. Продавець здійснює продаж Бітумної емульсії та Щібня фр. 2-5. Розрахунки за товар здійснюється в безготівковій формі, шляхом перерахуванням коштів Покупцем на розрахунковий рахунок Продавця.

Судовим розглядом також було встановлено, що виконання умов договору оформлено наступними документами, а саме: видатковою накладною № 21 від 09.06.2016 року, платіжним дорученням № 43 від 10.06.2016 року, платіжним дорученням № 44 від 15.06.2016 року, податковою накладною № 223 від 09.06.2016 року.

Щодо господарських операцій ТОВ "Долеман" з ТОВ "Трейдер Вікторі" судом встановлено наступне.

Між продавцем: ТОВ "Трейдер Вікторі" в особі директора Івахненко О.С, що діє на підставі статуту, з іншого боку, та покупцем : ТОВ "Долеман" в особі директора Лабунця С.В., що діє на підставі Статуту, з одного боку було укладено Договір купівлі-продажу № 13 від 14.11.2016 року.

Відповідно до умов договору встановлено, що 1.1. Продавець зобов'язується доставити і передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити його за умовами даного Договору. 1.2. Вартість товару становить згідно видаткової накладної Кількість, асортимент товару проводиться при заявці Покупця. 5.1. Транспортні послуги, які пов'язані з доставкою вантажу надає Продавець. Продавець здійснює продаж Поребрик та Борт.

Розрахунки за товар здійснюється в безготівковій формі, шляхом перерахуванням коштів Покупцем на розрахунковий рахунок Продавця.

Судовим розглядом також було встановлено, що виконання умов договору оформлено наступними документами, а саме: видатковою накладною № 60 від 16.11.2016 року, видатковою накладною № 61 від 23.11.2016 року, рахунком-фактурою № 95 від 23.11.2016 року, рахунком-фактурою № 94 від 16.11.2016 року, платіжним дорученням № 97 від 24.11.2016 року, платіжним дорученням № 111 від 20.12.2016 року, платіжним дорученням № 114 від 22.12.2016 року, податковою накладною № 121 від 23.12.2016 року, податковою накладною № 55 від 16.11.2016 року.

Щодо господарських операцій ТОВ "Долеман" з ТОВ "Юнівест-Інвест" судом встановлено наступне.

Між продавцем: ТОВ "Юнівест-Інвест" в особі директора Ілясова В.С., що діє на підставі статуту, з іншого боку, та покупцем : ТОВ "Долеман" в особі директора Лабунця С.В., що діє на підставі Статуту, з одного боку було укладено Договір купівлі-продажу № 14 від 01.12.2016 року.

Відповідно до умов договору встановлено, що 1.1. Продавець зобов'язується доставити і передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити його за умовами даного Договору. 1.2. Вартість товару становить згідно видаткової накладної Кількість, асортимент товару проводиться при заявці Покупця. 5.1. Транспортні послуги, які пов'язані з доставкою вантажу надає Продавець. Продавець здійснює продаж суміші бетонної готові важки В15 М200, 40 мм.

Розрахунки за товар здійснюється в безготівковій формі, шляхом перерахуванням коштів Покупцем на розрахунковий рахунок Продавця.

Судовим розглядом також було встановлено, що виконання умов договору оформлено наступними документами, а саме: видатковою накладною № 5 від 05.12.2016 року, видатковою накладною № 3 від 01.12.2016 року, платіжним дорученням № 101 від 06.12.2016 року; платіжним дорученням № 117 від 23.12.2016 року, податковою накладною № 40 від 05.12.2016 року, податковою накладною № 20 від 02.12.2016 року, податковою накладною № 3 від 01.12.2016 року.

Щодо господарських операцій ТОВ "Долеман" з ТОВ " Транзіт-Сталь" судом встановлено наступне.

Між продавцем: ТОВ "Транзіт-Сталь" в особі директора Мартиновського В.В., що діє на підставі статуту, з іншого боку, та покупцем : ТОВ "Долеман" в особі директора Холодняк С.В., що діє на підставі Статуту, з одного боку було укладено Договір поставки № 3 від 01.08.2017 року.

Відповідно до умов договору встановлено, що 1.1. Продавець зобов'язується доставити і передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити його за умовами даного Договору. 1.2. Вартість товару становить згідно видаткової накладної. Кількість, асортимент товару проводиться при заявці Покупця. 5.1. Транспортні послуги, які пов'язані з доставкою вантажу надає Продавець. Продавець здійснює продаж бетону М200.

Розрахунки за товар здійснюється в безготівковій формі, шляхом перерахуванням коштів Покупцем на розрахунковий рахунок Продавця.

Судовим розглядом також було встановлено, що виконання умов договору оформлено наступними документами, а саме: видатковою накладною № 201 від 04.08.2017 року, рахунком на оплату № 201 від 04.08.2017 року, видатковою накладною № 208 від 05.08.2017 року, рахунком на оплату № 208 від 05.08.2017 року, видатковою накладною № 192 від 03.08.2017 року, рахунком на оплату № 192 від 03.08.2017 року, видатковою накладною № 189 від 02.08.2017 року, рахунком на оплату № 189 від 02.08.2017 року, рахунком на оплату № 188 від 01.08.2017 року, платіжним дорученням № 219 від 28.08.2017 року, платіжним дорученням № 225 від 01.09.2017 року, податковою накладною № 6 від 04.08.2017 року, податковою накладною № 4 від 02.08.2017 року, податковою накладною № 7 від 05.08.2017 року, податковою накладною № 5 від 03.08.2017 року, податковою накладною № 3 від 01.08.2017 року.

Щодо господарських операцій ТОВ "Долеман" з ТОВ " Будівельна Група "Вавілон" судом встановлено наступне.

Між продавцем: ТОВ " Будівельна Група "Вавілон" в особі директора Маковецького Д.Є., що діє на підставі статуту, з іншого боку, та покупцем : ТОВ "Долеман" в особі директора Холодняк С.В., що діє на підставі Статуту, з одного боку було укладено Договір поставки № 4 від 01.09.2017 року.

Відповідно до умов договору встановлено, що 1.1. Продавець зобов'язується доставити і передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити його за умовами даного Договору. 1.2. Вартість товару становить згідно видаткової накладної. Кількість, асортимент товару проводиться при заявці Покупця. 5.1. Транспортні послуги, які пов'язані з доставкою вантажу надає Продавець. Продавець здійснює продаж каменю бортового (із бетону М-300), пісок природний, поребрик, щебінь фр. 10-20, щебінь фр. 20-40, матеріал із відсівів подроблення гірничих порід фр.0-5мм, бетон М200.

Розрахунки за товар здійснюється в безготівковій формі, шляхом перерахуванням коштів Покупцем на розрахунковий рахунок Продавця.

Судовим розглядом також було встановлено, що виконання умов договору оформлено наступними документами, а саме: видатковою накладною № 428 від 01.09.2017 року, видатковою накладною № 429 від 02.09.2017 року, видатковою накладною № 432 від 04.09.2017 року, видатковою накладною № 439 від 05.09.2019 року, видатковою накладною № 445 від 06.09.2017 року, видатковою накладною № 448 від 07.09.2019 року, платіжним дорученням № 276 від 26.12.2017 року, платіжним дорученням № 235 від 22.09.2017 року, податковою накладною № 21 від 04.09.2017 року, податковою накладною № 23 від 06.09.2017, податковою накладною № 22 від 05.09.2017 року, податковою накладною № 24 від 07.09.2017 року, податковою накладною № від 02.09.2017 року, податковою накладною № 19 від 01.09.2017 року.

Суд зазначає, що в акті перевірки контролюючий орган посилався на інформацію, яка отримана з даних ІС "Архів електронної звітності". На підставі вказаної інформації податковим органом зроблено висновок про нереальність здійснення господарських операцій між ТОВ «Долеман» та контрагентами, оскільки у вказаних контрагентів відсутні власні або орендовані обладнання та приміщення, транспортні засоби, трудові ресурси.

Суб'єкт господарювання не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов'язань, адже, поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме: платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов'язань.

Таким чином, суд зазначає, що недотримання контрагентами позивача податкової дисципліни має правові наслідки саме для цих контрагентів, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.

Рішення Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), "Булвес" АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03), у яких, перевіряючи відповідність позбавлення права на податковий кредит/бюджетне відшкодування вимогам статті 1 Протоколу №1, Європейський суд з прав людини застосовував принцип пропорційності. Цей принцип є складовою частиною принципу верховенства права і вимагає додержання "справедливого балансу" між вимогами публічного інтересу та захистом прав приватних осіб, у реалізацію яких здійснюється втручання держави.

Провівши відповідну оцінку, Європейський Суд з прав людини визнав, що "справедливий баланс" не додержується, коли платника податку на додану вартість позбавляють права на податковий кредит/бюджетне відшкодування за відсутності доказів його залучення до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування, чи доказів того, що йому було відомо/повинно було відомо про таку діяльність його постачальників.

Таким чином, право покупця на податковий кредит з податку на додану вартість не ставиться в залежність від дотримання контрагентами вимог законодавства та вчинення ймовірних зловживань за ланцюгом постачання товару.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п. 44.2 ст. 44 Податкового кодексу України для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідно до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73, фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансовий стан, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період.

У звіті про фінансові результати розкривається інформація про доходи, витрати, прибутки і збитки, інший сукупний дохід та сукупний дохід підприємства за звітний період.

Джерелом відомостей для заповнення звіту про фінансові результати є дані регістрів бухгалтерського обліку, що містять інформацію про доходи, витрати, прибуток, збитки та сукупний дохід.

Згідно зст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Згідно пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73, витрати - зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, які призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками).

Основним документом, який регулює формування витрат у бухгалтерському обліку, є Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 Витрати (П(С)БУ 16), затверджене наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318.

Згідно з п. 7 П(С)БУ 16 витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов'язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Відповідно до п. 17 П(С)БУ 16 Витрати, пов'язані з операційною діяльністю, які не включаються до собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг), поділяються на адміністративні витрати, витрати на збут та інші операційні витрати. - ;

Згідно до п.18 П(С)БУ 16, до адміністративних витрат відносяться такі загальногосподарські витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством: загальні корпоративні витрати (організаційні витрати, витрати на проведення річних зборів, представницькі витрати тощо); витрати на службові відрядження і утримання апарату управління підприємством та іншого загальногосподарського персоналу; витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів загальногосподарського використання (операційна оренда, страхування майна, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення, охорона); винагороди за професійні послуги (юридичні, аудиторські, з оцінки майна тощо); витрати на зв'язок (поштові, телеграфні, телефонні, телекс, факс тощо); амортизація нематеріальних активів загальногосподарського використання; витрати на врегулювання спорів у судових органах; податки, збори та інші передбачені законодавством обов'язкові платежі (крім податків, зборів та обов'язкових платежів, що включаються до виробничої собівартості продукції, робіт, послуг); плата за розрахунково-касове обслуговування та інші послуги банків, а також витрати, пов'язані з купівлею-продажем валюти; інші витрати загальногосподарського призначення.

Відповідно до пп. 139.1.1 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності.

Отже, до складу валових витрат можуть бути віднесені витрати, які безпосередньо пов'язані з підготовкою, організацією, веденням виробництва, реалізацією продукції (робіт, послуг).

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) об'єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

За правилами п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 198.1.статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; г) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до пункту 198.2. статті 198 Податкового кодексу України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об'єкта фінансового лізингу таким орендарем. Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами). Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Згідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За змістом положень п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу).

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Таким чином суд зазначає, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

А отже висновки, викладені відповідачем а акті від 03.01.2019 №13/20-40-14-21-08/39737308 не відповідають дійсним обставинам справи та вимогам діючого законодавства, а отже податкові повідомлення-рішення №1 від 25.01.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 208277,50 грн.; №1 від 25.01.2019 року, яким встановлено суму завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 148853 грн.; №1 від 25.01.2019 року, яким накладено адміністративний штраф у розмірі 510 грн. підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст.246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Долеман" (61027, м. Харків, вул. Кричевського, 37, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області №1 від 25.01.2019 року яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 208277,50 грн.; №1 від 25.01.2019 року, яким встановлено суму завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 148853 грн.; №1 від 25.01.2019 року, яким накладено адміністративний штраф у розмірі 510 грн.

Стягнути з Головного управління ДФС у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Долеман" сплачений судовий збір у сумі 5356 (п'ять тисяч триста п'ятдесят шість) грн. 93 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 26 березня 2019 року.

Суддя Спірідонов М.О.