Справа № 464/8399/16-а
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2019-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №464/8399/16-а
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Гулкевича В.О.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міжрайонної спеціалізованої Травматологічної медико-соціальної експертної комісії Комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи Департаменту охорони здоровя Львівської обласної державної адміністрації, Львівської обласної медико-соціальної експертної комісії №3 Комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи Департаменту охорони здоровя Львівської обласної державної адміністрації про визнання неправомірним та скасування рішення МСЕК, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Міжрайонної спеціалізованої Травматологічної медико-соціальної експертної комісії Комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи Департаменту охорони здоровя Львівської обласної державної адміністрації (далі Міжрайонна спеціалізована травматологічна МСЕК, відповідач-1), Львівської обласної медико-соціальної експертної комісії №3 Комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи Департаменту охорони здоровя Львівської обласної державної адміністрації (далі Обласна МСЕК №3, відповідач-2), в якій згідно з уточненням позовних вимог позивач просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення Міжнародної спеціалізованої Травматологічної медико-соціальної експертної комісії Комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи Департаменту охорони здоровя Львівської обласної державної адміністрації від 27.08.2013 та рішення Львівської обласної медико-соціальної експертної комісії №3 Комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи Департаменту охорони здоровя Львівської обласної державної адміністрації від 16.09.2013 про невизнання ОСОБА_1 інвалідом у звязку з перенесеною травмою 06.01.2013 внаслідок ДТП;

- зобовязати Міжрайонну спеціалізовану Травматологічну медико-соціальну експертну комісію Комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи Департаменту охорони здоровя Львівської обласної державної адміністрації повторно провести медико-соціальну експертизу щодо ОСОБА_1 на предмет інвалідності з 27.08.2013 у звязку з перенесеною травмою 06.01.2013 внаслідок ДТП.

В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на наступні обставини. Зазначає, що 27.08.2013 у звязку з перенесеною травмою від 06.01.2013 внаслідок ДТП проходив огляд у Міжрайонній спеціалізованій травматологічній МСЕК із діагнозом «Закритий поперечний перелом правої стегнової кістки в середній третині. Стан після БІОС (16.01.2013), стадія неповної консолідації. Остеопороз стегнової, великогомілкової кістки і наколінника справа. Больовий синдром. Функція правої ноги та ходи порушена». Внаслідок цього огляду МСЕК склала акт № 1747/3, згідно з яким ОСОБА_1 не визнали інвалідом, однак даний акт йому не видали. 16 вересня 2013 року позивач проходив повторний огляд в Обласній МСЕК з цим же діагнозом. Позивач зазначає, що відповідачі про свої висновки за результати проведених оглядів йому не повідомили та не видали йому довідку встановленої форми та інші документи про визнання його інвалідом чи про відмову у визнанні його інвалідом. Лише 25.04.2016 МСЕК листом № 14 скерувала позивачу довідку ф.167/о від 27.03.2013 про невизнання його інвалідом, яку він отримав на пошті за його вимогою згідно з заявою від 28.03.2016. ЛОЦМСЕ листом № 197 від 15.05.2016 повідомив позивача про рішення обласної МСЕК № 3 про відмову у визнанні його інвалідом, чим підтвердив попереднє рішення Травматологічної МСЕК.

Позиція відповідачів викладена у запереченні на позовну заяву від 05.02.2016 № 27073. Відповідачі стверджують, що рішення Міжрайонної спеціалізованої травматологічної МСЕК та обласної МСЕК № 3 є законними та такими, що прийняті з урахуванням вимог чинного законодавства. В обґрунтування зазначеного покликаються на те, що визнання хворого інвалідом будь-якої групи та встановлення відсотків втрати працездатності регламентується наказом Міністерства охорони здоровя України від 05.09.2011 № 561 «Про затвердження Інструкції про встановлення груп інвалідності», Положенням про медико-соціальну експертизу, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 та наказом МОЗ України № 420 від 05.06.2012 «Про затвердження Порядку та Критеріїв встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоровя, повязане з виконанням трудових обовязків». Встановлення групи інвалідності проводиться лише після комісійного огляду хворого та вивчення його медичної документації. ОСОБА_1 вперше проходив медико-соціальну експертизу 30.04.2013. Рішенням Міжрайонної спеціалізованої травматологічної МСЕК продовжено листок непрацездатності ОСОБА_1 для подальшого лікування. Чергову медико-соціальну експертизу ОСОБА_1 проходив 23.08.2013-27.08.2013 року. Рішенням Міжрайонної спеціалізованої травматологічної МСЕК ОСОБА_1 інвалідом не визнаний. У звязку з незгодою з рішенням Міжрайонної спеціалізованої травматологічної МСЕК, 16.09.2013 Обласна МСЕК № 3 вивчивши медичну документацію ОСОБА_1 прийняла рішення, що підстав для зміни рішення Міжрайонної спеціалізованої травматологічної МСЕК на день огляду немає.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 21.11.2016 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міжрайонної спеціалізованої Травматологічної медико-соціальної експертної комісії Комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи Департаменту охорони здоровя Львівської обласної державної адміністрації, Львівської обласної медико-соціальної експертної комісії №3 Комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи Департаменту охорони здоровя Львівської обласної державної адміністрації про визнання неправомірним та скасування рішення МСЕК (далі - справа № 464/8399/16-а).

Ухвалою суду від 10.01.2017 призначено судово-медичну експертизу та зупинено провадження у справі.

У звязку з поверненням матеріалів справи № 464/8399/16-а з експертизи, суд ухвалою від 10.05.2017 поновив провадження у справі.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 02.06.2017 адміністративну справу № 464/8399/16-а передано Львівському окружному адміністративному суду за предметною підсудністю.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 19.06.2017 справу № 464/8399/16-а прийнято до провадження.

Ухвалою суду від 14.09.2017 зупинено провадження у справі до одужання ОСОБА_1

У звязку з одужанням ОСОБА_1 ухвалою суду від 07.12.2017 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 15.02.2018 витребувано докази у Комунальної 8-ої міської клінічної лікарні.

Ухвалою суду від 15.03.2018 призначено комісійну судово-медичну експертизу та зупинено провадження у справі.

У звязку з поверненням матеріалів справи № 464/8399/16-а з експертизи ухвалою суду від 14.02.2019 поновлено провадження у справі.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідачів у судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просила у позові відмовити повністю.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно з медичною карткою стаціонарного хворого № 155/22, з 06.01.2013 по 01.02.2013 ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної події 06.01.2013 перебував на лікуванні у травматологічному відділенні Комунальної 8-ої міської лікарні м.Львова з діагнозом «З/поперечний перелом правої стегнової кістки».

Відповідно до медичної картки стаціонарного хворого № 7672/1256 Комунальної 8-ої міської лікарні м.Львова, ОСОБА_1 з 07.08.2013 по 09.08.2013 перебував на лікуванні в травматологічному відділенні з приводу «з/слабо консолідуючий перелом правої стегнової кістки. Стан після МОС.»

Згідно з копією виписки № 1806513 з Львівської обласної консультативної поліклініки від 14.08.2013 та Протоколу № 63 лікарсько-консультативної комісії від 22.08.2013 з медичної картки амбулаторного хворого, ОСОБА_1 був встановлений діагноз: закритий поперечний перелом правої стегнової кістки в стадії неповної консолідації з больовим синдромом та порушенням функції правої нижньої кінцівки і ходи.

Згідно з Актом №1747/13 від 27.08.2013 «Справи огляду МСЕК» Львівської травматологічної медико-соціальної експертної комісії за результатами огляду та рентгенологічного дослідження від 20.08.2013 ОСОБА_1 був встановлений діагноз «консолідований поперечний перелом с/з пр. стегнової кістки без порушення функції рухів та ходи».

Не погодившись з вказаним рішенням Львівської травматологічної МСЕК, позивач оскаржив його до Обласної МСЕК № 3.

16 вересня 2013 Обласна МСЕК № 3 при огляді позивача не визнала його інвалідом, підтвердивши рішення Травматологічної МСЕК.

Позивач вважає, що при проведенні вказаних експертиз відповідачі керувалися неправильно встановленим діагнозом, відтак рішення про невизнання інвалідом позивача не може бути законним. Тому таке рішення, на думку позивача, підлягає скасуванню, а позивач скеруванню до проведення експертизи на предмет інвалідності з 27.08.2013, у звязку з перенесеною травмою 06.01.2013, внаслідок ДТП.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Законами України «Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991р. №875-XII, «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06.10.2005р. №2961-IV, Положенням про медико-соціальну експертизу (далі - Положення про МСЕ) та Положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності (далі - Положення про критерії), затверджені Постановою КМУ від 03.12.2009 р. № 1317 «Питання медико-соціальної експертизи», Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затверджену Наказом МОЗ України від 05.09.2011р. №561 (далі - Інструкція).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» інвалідність як міра втрати здоров'я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.

Положення про медико-соціальну експертизу затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням думок громадських організацій осіб з інвалідністю.

Відповідно до абз. 8 ст. 1 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» медико-соціальна експертиза - визначення на основі комплексного обстеження усіх систем організму конкретної особи міри втрати здоров'я, ступеня обмеження її життєдіяльності, викликаного стійким розладом функцій організму, групи інвалідності, причини і часу її настання, а також рекомендацій щодо можливих для особи за станом здоров'я видів трудової діяльності та умов праці, потреби у сторонньому догляді, відповідних видів санаторно-курортного лікування і соціального захисту для найповнішого відновлення усіх функцій життєдіяльності особи.

Відповідно до п. 1.9. Інструкції огляд осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, проводиться згідно з Положенням про медико-соціальну експертизу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317.

Відповідно до п. 3 Положення про МСЕ медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Відповідно до п.п. 1 п. 11 Положення про МСЕ міські, міжрайонні, районні комісії визначають ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов'язане ушкодження здоров'я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням ними трудових обов'язків.

Пунктом 12 Положення про МСЕ передбачено, що кримська республіканська, обласні, центральні міські комісії повторно оглядають осіб, що звертаються для встановлення інвалідності і оскаржили рішення районних, міжрайонних, міських комісій, перевіряють якість розроблення індивідуальних програм реабілітації, здійснюють контроль за повнотою і якістю їх виконання.

Пунктом 14 Положення про МСЕ передбачено, що комісії мають право направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, до лікувально-профілактичних закладів для проведення огляду з метою уточнення діагнозу і призначення відповідного лікування.

Відповідно до п. 19 Положення про МСЕ комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.

Згідно п. 24 Положення про МСЕ форма документів, що використовується у роботі комісій, затверджується МОЗ України.

Наказом МОЗ України від 30.07.2012р. №577 затверджено форми первинної облікової документації, що використовується в медико-соціальних експертних комісіях. Зокрема, вказаним наказом визначено форми акту огляду медико-соціальною експертною комісією (№157/о), виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією (№ 157-1/о), довідка про невизнання інвалідом (№167/о).

Відповідно до п. 3 Положення про критерії медико-соціальна експертиза проводиться з метою встановлення інвалідності хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.

Згідно пунктів 22, 23, 25 Положення про критерії повторний огляд осіб з інвалідністю з нестійкими, оборотними змінами та порушеннями функцій організму з метою визначення ефективності реабілітаційних заходів, стану здоров'я і ступеня соціальної адаптації проводиться раз на один - три роки.

У разі незгоди з рішенням районної, міжрайонної, міської комісії хворий, потерпілий від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання або особа з інвалідністю має право подати протягом місяця після одержання висновку комісії письмову заяву до Кримської республіканської, обласної, Київської та Севастопольської центральних міських комісій або до комісії, в якій він проходив огляд, чи до відповідного управління охорони здоров'я. Комісія, що проводила огляд, або управління охорони здоров'я надсилає у триденний строк після надходження відповідного запиту всі наявні документи на розгляд Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії, яка протягом місяця з дня подання зазначених документів проводить повторний огляд заявника і приймає відповідне рішення.

Рішення комісії може бути оскаржене до суду в установленому законодавством порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, довідка про невизнання інвалідом від 27.08.2013 скерована позивачу на його письмову вимогу Міжрайонною спеціалізованою травматологічною МСЕК лише 25.04.2016 листом № 14.

У свою чергу, ЛОЦМСЕ повідомив позивача про рішення обласної МСЕК № 3 про відмову у визнанні його інвалідом листом № 197 від 15.05.2016.

Позивач вважає, що травматологічна МСЕК неправомірно його не визнала не менше ніж на 1 рік інвалідом, оскільки з рентгенограм зроблених 20.08.2013 чітко видно, що перелом був ще не консолідований, тобто перебував в стадії неповної консолідації, а стан його упорно-рухового апарату ще тривалий час після звернення до МСЕК залишався незадовільним.

Відтак, для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі медицини суд ухвалою від 10.01.2017 призначив судово-медичну експертизу. Проведення експертизи доручено Львівському обласному бюро судово-медичної експертизи (м.Львів, вул.Пекарська, 61).

За результатами комісійної судово-медичної експертизи складено Висновок експерта № 31.

Водночас у матеріалах справи міститься складений висновок спеціаліста № 457/17 від 25 жовтня 2017, згідно з яким встановлено, що станом на 14.06.2013, 20.08.2013 у ОСОБА_1 мав місце неконсолідований (незрощений) перелом середньої третини правого стегна, що унеможливлювало нормальне функціонування його правої нижньої кінцівки. У підсумку зазначено, що експертні висновки у «Висновку експерта» № 31 від 31.03.2017-20.04.2017 щодо морфології, характеру й стадії загоєння (ступеня консолідації) перелому правої стегнової кістки та функціональних порушень правої нижньої кінцівки в результаті події 06.01.2013 у період з 20-27.08.2013 не можна вважати обґрунтованими та підтвердженими обєктивними медичними даними.

Відтак, з метою об'єктивного розгляду справи, керуючись ч. 1 ст. 102 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалою від 15.03.2018 призначив комісійну судово-медичну експертизу у справі. Проведення експертизи доручено експертам Державної установи «Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоровя України» (вул.Дорогожицька, 9, м.Київ, 04112). На вирішення якої поставлено наступні питання:

-Чи діагноз «Закритий поперечний перелом правої стегнової кістки в середній третині. Стан після БІОС (16 січня 2013 року). Стадія неповної консолідації. Остопороз стегнової, великогомілкової кістки і наколінника справа. Больовий синдром. Функція правої ноги та ходи порушена» відповідає діагнозу «Консолідований поперечний перелом правої стегнової кістки без порушення функції ходи», який зазначений в п.29 акту МСТ МСЕК №1747/13 від 27.08.2013 року?

-Чи закритий поперечний перелом правої стегнової кістки в середній третині зі зміщенням фрагментів, стан після БІОС (16.01.2013), в стадії неповної консолідації відноситься вже до консолідованого перелому стегна, чи ще до неконсолідованого перелому стегна?

-Чи закритий поперечний перелом правої стегнової кістки в середній третині зі зміщенням фрагментів, стан після БІОС (16.01.2013), в стадії неповної консолідації не супроводжується порушенням функції кінцівки, у тому числі болем?

- На який відсоток була втрачена працездатність ОСОБА_1 у звязку закритим поперечним переломом правої стегнової кістки в середній третині зі зміщенням фрагментів, стан після БІОС (16.01.2013), в стадії неповної консолідації на час огляду ОСОБА_1 на МСТ МСЕК в період з 23.08.2013 року по 27.08.2013 року?

- Чи правильно станом на 27.08.2013 року встановлено діагноз «консолідований перелом правої стегнової кістки без порушення функцій суглобів та ходи» враховуючи контрольний рентгенівський знімок від 20.08.2013 року (сторінка 6 Висновку експерта №312)? Якщо ні, то який діагноз правильний та чи дає він підстави для визнання інвалідом?

- Чи наявність вираженої кісткової мозолі на рентгенограмі від 20.08.2013 року в місці перелому заперечувало осьове навантаження на пошкоджену кінцівку?

- Чи відсутність клінічних ознак функціональних порушень (повний обєм рухів в суміжних суглобах, відсутність нейротрофічних порушень, відсутність гіпотрофії мязів прооперованої кінцівки) при наявній рентгенологічній картині на момент огляду потребувало пересування на милицях (враховуючи, що сам БІОС передбачає навантаження на кінцівку з перших днів після операції)?

- Чи висновок рентгенолога без врахування клінічних ознак, є правомірним для встановлення клінічного діагнозу?

За результатами проведення комісійної судово-медичної експертизи складено Висновок експерта № 149/18, у якому викладені наступні підсумки:

«За результатами вивчення рентгенологами експертної комісії наданих рентгенівських знімків правої стегнової кістки від 20.08.2013, у ОСОБА_1 мало місце: стан після металоостеосинтезу осколкового перелому діафізу правої стегнової кістки в стадії незрощення (сповільнена консолідація). «Вираженої кісткової мозолі в місці перелому» - не виявлено.

Враховуючи клінічні та рентгенологічні дані з наданої медичної документації, в період з « 23.08.2013 року по 28.08.2013 року», у ОСОБА_1 був наявний осколковий перелом діафізу правої стегнової кістки після металоостеосинтезу в стадії неповної консолідації, стан, який супроводжується порушенням функції кінцівки та больовим синдромом та потребує дозованого навантаження на кінцівки з застосуванням допоміжних засобів (милиця, ципок).

Отже, діагноз «консолідований поперечний перелом с/з пр. стегнової кістки без порушення функції рухів та ходи», який був встановлений гр.ОСОБА_1 27.03.2013 спеціалістами Львівської травматологічної медико-соціальної експертної комісії, слід вважати необґрунтованим та не підтвердженим обєктивними медичними даними.

Виходячи з викладеного, в період з « 23.08.2013 року по 27.08.2013 року» у гр. ОСОБА_1 мало місце втрата як загальної, так і професійної працездатності. ОСОБА_1 визначити ступінь її втрати у відсотках в період « 23.08.2013 року по 27.08.2013 року», - не є можливим, оскільки відповідно до п.2.1.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ від 17.01.1996 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України, «…Розміри стійкої/постійної втрати працездатності можна визначити тільки після настання наслідку ушкодження, що визначився на підставі обєктивних даних з урахуванням документів, якими керуються у своїй роботі МСЕК, а згідно з «Приміткою» до 141. «Інструкції про порядок, організацію та проведення лікарсько-страхової експертизи» 1986, «Рішення про незрощений перелом чи хибний суглоб приймається при освідуванні, проведеному не раніше, ніж через 9 місяців з дня травмування».

Відповідно до статті 108 КАС України висновок експерта для суду немає заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

За результатами дослідження Висновку експерта № 149/18 суд не знайшов підстав для відхилення підсумків експертів та вважає їх обґрунтованими.

Так, згідно з пунктом 1.10 Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 05 вересня 2011 року № 561, при огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об'єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.

Тобто, рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення необхідних досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров'я, на підставі медичної документації, яка обов'язково включає направлення на МСЕК, та за результатами об'єктивного обстеження особи членами комісії.

Так, відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, з огляду на «Висновок експерта» № 149/18 комісійної судово-медичної експертизи про те, що діагноз «консолідований поперечний перелом с/з пр. стегнової кістки без порушення функції рухів та ходи», який був встановлений гр.ОСОБА_1 27.03.2013 спеціалістами Львівської травматологічної медико-соціальної експертної комісії, є необґрунтованим та не підтвердженим обєктивними медичними даними, суд доходить переконання, що прийняті на підставі такого діагнозу рішення відповідачів щодо невизнання ОСОБА_1 інвалідом, не можуть бути правомірними у розрізі критеріїв, встановлених ч.2 ст.2 КАС України.

Закріплений у ч. 1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За правилами ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому, згідно зі ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За встановлених обставин, на основі належних та допустимих доказів, суд доходить висновку про протиправність рішень відповідачів про невизнання ОСОБА_1 інвалідом у звязку з перенесеною травмою 06.01.2013 внаслідок ДТП, а відтак такі підлягають скасуванню. Водночас з метою повного захисту прав позивача суд вважає за доцільне зобовязати Міжрайонну спеціалізовану Травматологічну медико-соціальну експертну комісію повторно провести медико-соціальну експертизу щодо ОСОБА_1 на предмет інвалідності з 27.08.2013 у звязку з перенесеною травмою 06.01.2013 внаслідок ДТП. Відтак, позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки по цій справі судовий збір сплачений позивачем у відповідному розмірі, то він підлягає відшкодуванню позивачеві за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись ст. ст. 2, 72, 77, 243-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Міжнародної спеціалізованої Травматологічної медико-соціальної експертної комісії Комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи Департаменту охорони здоровя Львівської обласної державної адміністрації від 27.08.2013 та рішення Львівської обласної медико-соціальної експертної комісії №3 Комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи Департаменту охорони здоровя Львівської обласної державної адміністрації від 16.09.2013 про невизнання ОСОБА_1 інвалідом у звязку з перенесеною травмою 06.01.2013 внаслідок ДТП.

Зобовязати Міжрайонну спеціалізовану Травматологічну медико-соціальну експертну комісію Комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи Департаменту охорони здоровя Львівської обласної державної адміністрації повторно провести медико-соціальну експертизу щодо ОСОБА_1 на предмет інвалідності з 27.08.2013 у звязку з перенесеною травмою 06.01.2013 внаслідок ДТП.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Міжрайонної спеціалізованої Травматологічної медико-соціальної експертної комісії Комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи Департаменту охорони здоровя Львівської обласної державної адміністрації, Львівської обласної медико-соціальної експертної комісії №3 Комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи Департаменту охорони здоровя Львівської обласної державної адміністрації судовий збір у сумі 1256 (одна тисяча двісті пятдесят шість) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 25.03.2019.

Суддя В.М. Сакалош