Справа № 640/20940/18
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: Беспалова О. О.

суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

представника відповідача Загороднього В. С., представників третіх осіб Висоцького В. П., Сорокопуд І. В., Денисенка О. М., Гринька О. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційні скарги Міністерства інфраструктури України, товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2019 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення та дата складання повного тексту не зазначені) у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Укрморсервіс» до Міністерства інфраструктури України, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон», товариство з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт «Ніка-Тера», Компанія «Кофко Ресоріз СА», Компанія «Бунге СА» про визнання протиправним та нечинним наказу, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Транспортна компанія «Укрморсервіс» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства інфраструктури України про визнання протиправним та нечинним наказу від 02.01.2018 р. № 2 «Про затвердження Змін до Правил плавання і лоцманського проведення суден у північно-західній частині Чорного моря, Бузько-Дніпровсько-лиманському та Херсонському морському каналах» в частині змін, внесених до наказу Міністерства інфраструктури України від 01 серпня 2007 року № 655 частиною 3 пункту 3 наказу Міністерства інфраструктури України від 02 січня 2018 року № 2.

24 січня 2019 року позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Міністерства інфраструктури України від 02 січня 2018 року № 2 «Про затвердження Змін до Правил плавання і лоцманського проведення суден у північно-західній частині Чорного моря, Бузько-Дніпровсько-лиманському та Херсонському морському каналах», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 січня 2018 року за № 76/31528, в частині змін, внесених до наказу Міністерства інфраструктури України від 01 серпня 2007 року № 655 частиною 3 пункту 3 наказу Міністерства інфраструктури України від 02 січня 2018 року № 2.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2019 року заяву про забезпечення позову залишено без розгляду за клопотанням позивача.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач та третя особа звернулись до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами, в яких просять: змінити рішення суду в частині мотивування (ТОВ СП «Нібулон») із зазначенням, що заява залишається без розгляду у зв'язку з тим, що особа не має права її підписувати; змінити абз. 9 сторінки 1 ухвали (Міністерство інфраструктури України) шляхом виключення тексту «В той же час, оскаржуваний наказ прийнято без дотримання процедури встановленої Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.».

Свої вимоги ТОВ СП «Нібулон» обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не було взято до уваги та не перевірено повноваження ОСОБА_8, як представника ТОВ «Транспортна Компанія «Укрморсервіс» при поданні 24.01.2019 р. заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Також вказаний апелянт зазначає, що при вирішенні питання про залишення заяви без розгляду судом першої інстанції неправомірно досліджено висновок науково-правової експертизи щодо дії нормативного акту, наданим Радою науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В. В. Корецького НАН України.

Крім того, апелянт, фактично, не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що оскаржуваний наказ прийнято без дотримання процедури встановленої Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Міністерство інфраструктури України свої вимоги обґрунтовує тим, що висновок про прийняття оскаржуваного наказу без дотримання процедури може бути зроблено судом першої інстанції виключно за результатами розгляду справи по суті позовних вимог.

Крім того, апелянт посилається на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2018 р. (справа № 826/17207/18), зазначаючи, що суд апеляційної інстанції у подібних правовідносинах дійшов до протилежного висновку у зазначеній частині.

До Шостого апеляційного адміністративного суду засобами електронного зв'язку надійшов відзив позивача, зареєстрований 19.03.2019 р. за вх. № 10230, в якому зазначено, що залишення позову без розгляду за заявою позивача регламентується п. 5 ч. 1 ст. 240 КАС України, зазначаючи, що ним дійсно подана відповідна заява 28.01.2019 р.

Позиції щодо доводів апелянтів про висновок суду в частині протиправності оскаржуваного наказу позивачем у відзиві не викладено.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів зважає на таке.

Як вбачається з відокремлених матеріалів справи, 24 січня 2019 року позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Міністерства інфраструктури України від 02 січня 2018 року № 2.

Вказана заява підписана директором ТОВ «Транспортна компанія «Укрморсервіс» ОСОБА_9, що повністю спростовує доводи ТОВ сільськогосподарське підприємство «Нібулон» про підписання її ОСОБА_8 (а. с. 19 Т. 1).

Пунктом 5 ч. 1 ст. 240 КАС України надано повноваження суду адміністративної юрисдикції залишити без розгляду позовну заяву у випадку надходження відповідної заяви від заявника.

Відтак, застосувавши аналогію закону, суд першої інстанції не допустив порушення норм процесуального права, з огляду на що доводи апелянта про залишення заяви з інших підстав, ніж заява позивача, є необґрунтованими та спростовуються відокремленими матеріалами справи.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Натомість, колегією суддів не встановлено обставин, визначених вказаною нормою, для повернення без розгляду заяви позивача.

В свою чергу, розглядаючи заяву позивача про залишення заяви про вжиття заходів забезпечення позову без зрогляду, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, допустився грубого порушення вимог КАС України.

Так Кодекс адміністративного судочинства України розмежовує статус заяв по суті спору та заяв з інших процесуальних питань.

У відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 159 КАС України при розгляді справи судом за правилами загального позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

З вказаної норми випливає, що заява про залишення заяви про вжиття заходів забезпечення позову без розгляду не є заявою по суті спору.

Відповідно, розглядаючи таку заяву, суд першої інстанції був позбавлений можливості надавати оцінку правомірності оскаржуваного у адміністративному позові рішення суб'єкта владних повноважень поза межами вирішення спору по суті чи розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову в межах очевидності протиправності рішення.

Відтак доводи апеляційної скарги Міністерства інфраструктури України спростовують позицію суду першої інстанції щодо можливості викладення відповідних висновків, що стосуються суті спору, в мотивувальній частині рішення та в цій частині приймаються колегією суддів в якості належних.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

У відповідності до ч. 4 вказаної норми зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з неправильним застосуванням норм процесуального права, що, однак, до неправильного вирішення питання не призвело, натомість, є підставою для зміни судового рішення у відповідній частині.

Підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, та розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 312, 315, 317, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2019 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Укрморсервіс» до Міністерства інфраструктури України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» про визнання протиправним та нечинним наказу залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Міністерства інфраструктури України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2019 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Укрморсервіс» до Міністерства інфраструктури України, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон», товариство з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт «Ніка-Тера», Компанія «Кофко Ресоріз СА», Компанія «Бунге СА» про визнання протиправним та нечинним наказу задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2019 року змінити в мотивувальній частині шляхом виключення абзацу наступного змісту: «В той же час, оскаржуваний наказ прийнято без дотримання процедури встановленої Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.».

В іншій частині ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені ст. ст. 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 28.03.2019 р.)