Справа № 826/9833/16
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9833/16 Головуючий у 1 інстанції: Арсірій Р.О.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Ганечко О.М. Кузьмишиної О.М. Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" Оберемка Романа Анатолійовича про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" Оберемка Романа Анатолійовича, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Єврогазбанк" Оберемка Романа Анатолійовича щодо визнання нікчемними операцій за рахунками ОСОБА_5;

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Романа Анатолійовича щодо не внесення ОСОБА_5 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Європейський газовий банк» за Договором банківського рахунку №4163 від 25.10.2012 р. в сумі 185 776,69 грн. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Романа Анатолійовича надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_5 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в Публічному акціонерному товаристві «Європейський газовий банк» за Договором банківського рахунку №4163 від 25.10.2012 р. в сумі 185 776,69 грн., за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_5 до загального реєстру вкладників для здійснення виплат коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Європейський газовий банк» за Договором банківського рахунку №4163 від 25.10.2012 в сумі 185776,69 грн. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2018 року адміністративний позов ОСОБА_5 залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач - ОСОБА_5 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

15 березня 2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 44 КАС України, учасники справи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення (ст. 251 ЦК України). Основний акцент робиться на юридичному факті, тобто дії чи події, які набувають юридичного значення зі спливом строку.

Строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

Строк звернення до суду є матеріально-правовим, а не процесуальним. Правова природа цього строку є аналогічною до строку позовної давності у цивільних правовідносинах.

Так, частинами першою - червертою статті 99 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Згідно статті 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Пунктом 9 частини першої статті 155 КАС України, передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Також, в силу вимог ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, правовий припис «в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом» означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як слідує з матеріалів справи, позивач звернулася до суду першої інстанції 24.06.2016 року.

Позовні вимоги заявлено про визнання протиправним та скасування рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Єврогазбанк" Оберемка Романа Анатолійовича щодо визнання нікчемними операцій за рахунками ОСОБА_5; визнання протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Романа Анатолійовича щодо не внесення ОСОБА_5 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Європейський газовий банк» за Договором банківського рахунку №4163 від 25.10.2012 р. в сумі 185 776,69 грн. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язання відповідача надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_5 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом; зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_5 до загального реєстру вкладників для здійснення виплат коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Європейський газовий банк» за Договором банківського рахунку №4163 від 25.10.2012 в сумі 185776,69 грн. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 25.10.2012 року між ПАТ «Європейський газовий банк» та ОСОБА_5. укладено договір № 6163 банківського рахунку, за умовами якого, банк відкриває вкладнику депозитний рахунок НОМЕР_1 у національній валюті України та в іноземній валюті.

Разом з тим, Постановою Правління Національного банку України від 16 липня 2014 року № 424 ПАТ «Європейський газовий банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16.07.2014 р. № 57, розпочато процедуру виведення ПАТ «Європейський газовий банк» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 17.07.2014 р. по 17.10.2014 р. та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Європейський газовий банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ковальова Віктора Михайловича.

22.09.2014 на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб http://www.fg.gov.ua/payments/evrogazbank-81.html опубліковано оголошення про те, що 23.09.2014 Фонд здійснював виплату відшкодування за вкладами в АТ "Єврогазбанк" за договорами, строк яких закінчився по 17.07.2014 та за договорами банківського рахунку в установах банку-агента ПАТ "Банк "Київська Русь".

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що шестимісячний строк звернення до суду для позивача розпочався 23.09.2014 р., оскільки із позовною заявою позивач звернулася лише 29.06.2016, суд дійшов висновку про пропущення строку звернення до суду позивачем.

Судом першої інстанції зазначено про те, що інформація щодо розміщення Фондом повідомлення на офіційному веб-сайті про початок виплат коштів вкладникам є публічною та відкритою, з огляду на що, позивач повинна була дізнатися про початок виплат коштів вкладникам ПАТ "КБ "Український фінансовий світ" 23.09.2014 р.

Також, вказано, що в додатках до позовної заяви міститься заява позивача від 23.12.2014 р. адресована Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, зі змісту якої вбачається, що позивач знала про ліквідацію ПАТ "Єврогазбанк" та виплати Фондом гарантованих сум відшкодування за вкладами АТ "Єврогазбанк". В даній заяві, позивач зазначила про отримання через банк-агент ПАТ "Банк "Київська Русь" коштів за договором банківського вкладу № 344805 від 28.05.2014 р. та за договором використання платіжної картки від 27.09.2011 р. в АТ "Єврогазбанк", що підтверджує обізнаність позивача про ліквідацію АТ "Єврогазбанк" та терміни виплат Фондом відшкодувань.

З таким висновком суду колегія суддів апеляційного суду не може погодитися, виходячи з наступного.

Як вбачається із позовної заяви, позивачем зазначено, що листом №3049-4-21 від 29 грудня 2015 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" повідомила ОСОБА_5 про те, що комісією з перевірки операцій по рахункам клієнтів Банку досліджено суть операцій за її рахунками та встановлено, що операції, які були проведені по них, мають ознаки нікчемних правочинів.

У зв'язку із цим, Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію АТ «Єврогазбанк» не вбачає встановлених законом підстав для включення ОСОБА_5 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на підставі ч. 1 ст. 296 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» №4452-//І від 23.02.2012 р.».

Також, з матеріалів справи вбачається, що позивач у прохальній частині позову просить суд визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Єврогазбанк" Оберемка Романа Анатолійовича щодо визнання нікчемними операцій за рахунками ОСОБА_5 та здійснити всі необхідні дії, що передбачені чинним законодавством, для поновлення порушених прав позивача та отримання нею гарантованої суми відшкодування.

Колегія суддів погоджується із доводами апелянта про те, що права позивача були порушені саме внаслідок визнання відповідачем операцій за рахунками такими, що мають ознаки нікчемності, внаслідок чого позивач і не була включена до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та, як наслідок, не отримала гарантовану суму у розмірі, що передбачений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Отже, з дати отримання листа відповідача №3049-4-21 від 29 грудня 2015 року позивачу було достаменно відомо про порушення її права на включення до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк", які мають право на відшкодування коштів за їх вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що позовну заяву ОСОБА_5 подано до суду 29 червня 2016 року, тобто, у строк, передбачений ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)

Таким чином, доводи апелянта знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що у суду першої інстанції були відсутні підстави приймати ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, з підстав пропуску строку звернення до суду.

Згідно ст. 8 Конституції України, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Положенням ч. 5 ст. 5 КАС України, яка гарантує право на судовий захист, передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод у статті 6 гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно з її положеннями, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як визначено у статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, виходячи з норм Конституції України, а також з норм міжнародного права, колегія суддів приходить до висновку, що залишення позовної заяви без розгляду унеможливило доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку про залишення позовної заяви без розгляду, а тому, зазначена ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для її розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 320, 321, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2018 року скасувати, а справу передати на розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Ганечко О.М. Кузьмишина О.М.

Повний текст постанови виготовлено 25.03.2019 року