Справа № 320/1378/19
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху

26 березня 2019 року м. Київ 320/1378/19
Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , про визнання протиправними рішення та скасування наказів,

в с т а н о в и в:
21 березня 2019 р. до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , про визнання протиправними рішення та скасування наказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує зокрема, чи: - відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; - подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; - немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача (ч. 2 ст. 25 КАС України).

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначено місце проживання: АДРЕСА_1 .

Проте, в матеріалах, доданих до позовної заяви відсутня інформація на підтвердження місця проживання або перебування позивача, що позбавляє суд можливості визначити територіальну підсудність цієї справи.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 р. № 1382-IV (далі-Закон № 1382-IV) довідка про реєстрацію місця проживання - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи.

Пунктом 1.2 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 листопада 2012 № 1077 (далі - Порядок), передбачено, що реєстрація місця проживання або місця перебування особи - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

Відповідно до вимог п. 2.9 цього Порядку працівник територіального підрозділу ДМС, а після утворення центрів - адміністратор центру (крім внесення відомостей про реєстрацію місця проживання до паспортного документа та картки реєстрації особи), зокрема, вносить відомості про реєстрацію місця проживання до паспортного документа та картки реєстрації особи шляхом проставлення в них штампа реєстрації місця проживання особи (далі - штамп реєстрації місця проживання), зразок якого наведено в додатку 3 до Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 13 квітня 2012 р. № 320, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 2 липня 2012 р. за № 1089/21401.

Крім того, згідно з вимогами ч. 4 ст. 6 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15 квітня 2014 р. № 1207-VII за зверненням громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території або переселилися з неї, за місцем їх перебування оформляються і видаються органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, довідки, що підтверджують місце їх перебування. Такі довідки видаються громадянам у день звернення на підставі паспорта громадянина України чи іншого документа, до якого згідно із Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" вносяться відомості про реєстрацію місця проживання, та письмової заяви, в якій зазначається адреса, за якою громадянину може бути вручена офіційна кореспонденція. При цьому відомості (відмітка) про місце перебування такої особи не вносяться до її паспорта.

Таким чином, надання ОСОБА_1 додаткових документів на підтвердження зареєстрованого місця проживання/перебування особи є визначальним для встановлення територіальної підсудності цієї адміністративної справи.

Крім того, згідно з вимогами ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як убачається з ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Так, ОСОБА_1 просить суд:

1) Визнати протиправними рішення суб`єкта владних повноважень, командира військової частини НОМЕР_1 , та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 31 березня 2018 р. № 200.

2) Визнати протиправними рішення суб`єкта владних повноважень, командира військової частини НОМЕР_1 , та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 18 червня 2018 р. № 404.

3) Визнати протиправними рішення суб`єкта владних повноважень, командира військової частини НОМЕР_2 , та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 31 березня 2018 р. № 402.

4) Визнати протиправними рішення суб`єкта владних повноважень, командира військової частини НОМЕР_1 , та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 3 вересня 2018 р. № 608.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 просить суд поновити строк на оскарження наказів від 31 березня 2018 р. № 200, від 18 червня 2018 р. № 404, від 31 березня 2018 р. № 402 та від 3 вересня 2018 р. № 608. Проте, в позовній заяві ОСОБА_1 не обґрунтовує причин пропуску строку звернення до суду.

ОСОБА_1 в позовній заяві зазначив, що вже після звільнення із військової служби під час ознайомлення із своєю особовою справою у військовій частині НОМЕР_3 він виявив у службовій картці записи про накладені дисциплінарні стягнення, а саме: попередження про неповну службову відповідність, накладене наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 200 від 31 березня 2018 р.; попередження про неповну службову відповідність, накладене наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 404 від 18 червня 2018 р., наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 402 від 14 червня 2018 р.; пониження в посаді, накладене наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 608 від 3 вересня 2018 р., про які в порушення вимог ст.ст. 97, 98 Дисциплінарного статуту ЗСУ його не було взагалі повідомлено, що підтверджується відсутністю його підписів на цих документах. ОСОБА_1 зазначає, що факт відсутності підписів підтверджується самими наказами, які він додає до позовної заяви. Проте, до позовної заяви ОСОБА_1 не було додано оскаржуваних наказів та не надано цих наказів для підтвердження пропуску строку.

Крім того, суд звертає увагу на те, що накладення таких стягнень на заявника повинно було позначитися на рівні його грошового забезпечення. Отже, як у період з 31 березня по 3 вересня 2018 року, так і надалі до дня звільнення ОСОБА_1 повинен був знати про зниження рівня його грошового забезпечення внаслідок накладених дисциплінарних стягнень. Проте, про зазначені обставини ОСОБА_1 у позові не вказує і стверджує, що фактично майже упродовж року - з березня 2018 р. по березень 2019 р. йому не було відомо про ці стягнення.

До суду з цим адміністративним позовом ОСОБА_1 звернувся 22 березня 2019 р., тобто з пропуском 6-ти місячного строку звернення до суду.

Суддя зазначає, що початок перебігу шестимісячного строку у процесуальному законі визначено альтернативно це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права. При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Суддя також зауважує, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

При цьому, ОСОБА_1 не обґрунтовує у позовній заяві підстав пропущення строку, не зазначає підстав для їх поновлення та не надає жодного доказу на підтвердження наведених обставин.

У зв`язку з чим, суддя зазначає, що з матеріалів позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 було пропущено 6-ти місячний строк звернення до суду.

Окрім цього, згідно з вимогами п. 8 ч. 5 ст. 160 КАС України перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Як убачається, з прохальної частини позовної заяви ОСОБА_1 просить "визнати протиправними рішення суб`єкта владних повноважень, командира військової частини НОМЕР_1 , та скасувати накази командира військової частини НОМЕР_1 від 31 березня 2018 р. №200, від 18 червня 2018 р. № 404 та командира військової частини НОМЕР_2 , та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 31 березня 2018 р. № 402, від 3 вересня 2018 р. №608".

Суддя зазначає, що від час дослідження позовної заяви та доданих до неї документів накази командира військової частини НОМЕР_1 від 31 березня 2018 р. № 200, від 18 червня 2018 р. № 404 та командира військової частини НОМЕР_2 від 31 березня 2018 р. № 402, від 3 вересня 2018 р. № 608 відсутні в додатках. Про надання цих наказів заявник вказував у позові. Ці накази також повинні бути приєднані до особової справи заявника, яка має зберігатися у військовому комісаріаті і видаватися заявнику за його заявою для ознайомлення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з вимогами ч. 1 та 2 ст. 94 КАС України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Як убачається з ч. 4 ст. 94 КАС України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Однак, всупереч вимог вказаних норм КАС України, ОСОБА_1 до позовної заяви додано копії документів, які не засвідчені, як це встановлено Національним стандартом України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації". Зокрема, згідно з пунктом 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 р. № 55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту "підпис". Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Зазначена вище обставина вказує на невідповідність позовної заяви вимогам ст. 160-161 КАС України.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин суддя вважає за необхідне залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 з наданням часу для усунення зазначених недоліків.

Указані недоліки повинні бути усунені шляхом надання суду:

- копій сторінок паспорта громадянина України, які стосуються ідентифікації особи заявника та реєстрації його місця проживання (перебування), або довідки про зареєстроване у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) ОСОБА_1 ;

- клопотання про поновлення строку звернення до суду, документів на підтвердження та обґрунтування поважності причин пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду;

- належним чином засвідченні копії наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 31 березня 2018 р. № 200, від 18 червня 2018 р. № 404 та командира військової частини НОМЕР_2 від 31 березня 2018 р. № 402, від 3 вересня 2018 р. № 608;

- копії документів, що додані до позовної заяви, які мають бути засвідчені, відповідно до Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації", для суду та відповідача.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

у х в а л и в:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , про визнання протиправними рішення та скасування наказів, - залишити без руху.

Установити позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Журавель В.О.