Справа № 826/13296/17
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 березня 2019 року № 826/13296/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Телекомпанія "ТЕТ" до Державного агентства України з питань кіно про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Приватне акціонерне товариство «Телекомпанія «ТЕТ» (далі – позивач та/або ПрАТ «Телекомпанія «ТЕТ») з позовом до Державного агентства України з питань кіно (далі – відповідач та/або Держкіно) та просить суд визнати протиправними дії Державного агентства України з питань кіно з призначення та проведення мистецтвознавчої експертизи аудіовізуального твору «Країна У».

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що призначаючи проведення мистецтвознавчої експертизи аудіовізуального твору «Країна У» відповідач порушив приписи чинного законодавства, а саме пункт 2.1 Положення про Експертну комісію з питань розповсюдження і демонстрування фільмів при Державному агентстві України з питань кіно, затвердженого наказом Міністерства культури і туризму України від 13.06.2005 року №390 та пункт 8, 9 Положення про державне посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.1998 року №1315, а відтак дії по призначенню останньої є протиправними.

Крім цього, ПрАТ «Телекомпанія «ТЕТ» вказує, що протиправні дії відповідача щодо призначення та проведення мистецтвознавчої експертизи аудіовізуального твору «Країна У» створюють підґрунтя для безпідставного притягнення позивача до різних видів відповідальності.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, які викладені в письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні 14.03.2018 року судом ухвалено про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Листом від 05.07.2017 року №1720/25/14-17 Міністерство культури України звернулося до Голови Державного агентства України з питань кіно, у якому серед іншого просило, надати роз'яснення чи має проект «Країна У» товариства з обмеженою відповідальністю «ДРАЙВ ПРОДАКШН» ознаки ігрового фільму чи будь-яких інших видів фільмів, та чи мають ці ознаки зазначені у цьому листі відеотвори.

В подальшому, Державне агентство України з питань кіно листом від 17.07.2017 року №1385/4/11-17 повідомило Міністерство культури України, зокрема, що проведення експертизи згаданих у листі відеоматеріалів можливе лише за умови їх перегляду.

Надалі, листом від 27.07.2017 року №1975/25-14-17 Міністерство культури України повідомило відповідача, що означені матеріли можна переглянути за посиланнями на сторінці проекту «Країна У», на офіційному сайті телеканалу ТЕТ та просило інформацію щодо наявності у відеопродукції проекту «Країна У» товариства з обмеженою відповідальністю «ДРАЙВ ПРОДАКШН» ознак ігрового фільму надати в друкованому та електронному вигляді.

На підставі вищевказаного листа Експертною комісією з питань демонстрування і розповсюдження фільмів при Державному агентстві України з питань кіно було проведено мистецтвознавчу експертизу аудіовізуального твору «Країна У», з метою отримати відповіді на наступні запитання: а) чи є проект «Країна У» телепрограмою чи ігровим телесеріалом; б) чи є у проекті «Країна У» елементи ігрового кіно.

За результатами перегляду Експертною комісією більшістю голосів було визнано, що аудіовізуальний твір «Країна У» є ігровим телесеріалом в розумінні визначення терміну «фільм» згідно з Законом України «Про кінематографію» в редакції Закону України № 159-VІІІ від 05.02.2015 року.

Вказаний висновок оформлений протоколом №156 від 03.08.2017 року засідання Експертної комісії з питань розповсюдження і демонстрування фільмів при Держкіно України, що діє на підставі Положення про державне посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.1998 №1315.

Вирішуючи спір по суті суд керується положенням чинного законодавства, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2014 року №277 затверджено Положення про Державне агентство України з питань кіно (далі – Положення №277).

Пунктами 1 та 2 вказаного Положення встановлено, що Державне агентство України з питань кіно (Держкіно) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра культури і який реалізує державну політику у сфері кінематографії, яке у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Згідно з пунктом 3 Положення №277 основними завданнями Держкіно є: 1) реалізація державної політики у сфері кінематографії; 2) внесення на розгляд Міністра культури пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у сфері кінематографії; 3) здійснення державного нагляду (контролю) у сфері кінематографії.

Відповідно до пункту 24 частини 1 статті 92 Закону України «Про кінематографію» від 13.01.1998 №9/98-ВР до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері кінематографії, належить внесення до Ради з державної підтримки кінематографії проектів рішень, а також реалізація рішень Ради з державної підтримки кінематографії щодо: утворення експертних комісій у порядку, передбаченому законом; надання державної підтримки суб’єктам кінематографії у порядку та формах, визначених законом, у тому числі укладення договорів про надання державної підтримки.

Підпунктами 17, 29 пункту 4 Положення № 277 передбачено, що Держкіно відповідно до покладених на нього завдань надає консультаційну та організаційно-методичну допомогу у сфері кінематографії та здійснює інші повноваження, визначені законом.

Держкіно для виконання покладених на нього завдань має право скликати наради, утворювати комісії та робочі групи (пп. 4 п. 6 Положення №277).

Наказом Міністерства культури і туризму України від 13.06.2005 року №390, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05.07.2005 року за №712/10992, затверджено Положення про Експертну комісію з питань розповсюдження і демонстрування фільмів при Державному агентстві України з питань кіно (далі – Положення №390).

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Положення №390 Експертна комісія з питань розповсюдження і демонстрування фільмів при Державному агентстві України з питань кіно (далі - Експертна комісія) створена і діє на підставі Положення про державне посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 1998 року № 1315 ( із змінами) та у своїй діяльності Експертна комісія керується Законами України "Про кінематографію", "Про захист суспільної моралі", Постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 1998 року № 1315 "Про затвердження Положення про державне посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів" (із змінами), іншими законами і нормативно-правовими актами та цим Положенням (п. 1.2 розділу 1 Положення №390).

Відповідно до пункту 1.3 Положення №390 положення про Експертну комісію затверджується наказом Міністерства культури України, склад Експертної комісії затверджується наказом Державного агентства України з питань кіно (далі - Держкіно України). До складу Експертної комісії входять незалежні експерти - кінознавці, кінокритики, мистецтвознавці, психологи, а також представники заінтересованих міністерств та інших центральних органів виконавчої влади (за згодою).

Очолює Експертну комісію за посадою Голова Держкіно України.

В той же час, приписами пунктів 2.1, 2.2, 2.3 Положення №390 встановлено наступне.

Експертна комісія скликається у разі виникнення розбіжностей щодо визначення індексу фільму, при поданні заявником документів для одержання державного посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів, за згодою власника відповідних прав на фільм, а також при поданні клопотання власника відповідних прав на фільм щодо визначення глядацької аудиторії.

Здійснюючи свої повноваження, Експертна комісія має право встановлювати індекс фільму, який визначає глядацьку аудиторію, надавати висновки, а в разі потреби - акти мистецтвознавської експертизи.

Проводячи експертизу, Експертна комісія робить висновок, у якому встановлюється, чи є досліджувані фільми такими, що пропагують війну, насильство, жорстокість, фашизм і неофашизм, спрямовані на ліквідацію незалежності України, розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, приниження нації, неповагу до національних і релігійних святинь, приниження особистості, невігластво, неповагу до батьків, а також наркоманію, токсикоманію, алкоголізм та інші шкідливі звички; є фільмами порнографічного характеру.

У висновку може також встановлюватись індекс фільму, що визначає глядацьку аудиторію та відповідно до неї умови розповсюдження і демонстрування фільму.

На підставі висновку Експертної комісії Держкіно України відмовляє у державній реєстрації фільмів та видачі державного посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів або встановлює один з індексів, що визначає глядацьку аудиторію та відповідно до неї умови розповсюдження і демонстрування фільму.

В той же час, приписами пункту 8, 9 Положення про державне посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.1998 року №1315 (далі – Положення №1315) визначено, що у разі виникнення розбіжностей щодо визначення індексу фільму за згодою власника відповідних прав на фільм цей індекс визначає експертна комісія з питань розповсюдження і демонстрування фільмів при Держкіно (далі - експертна комісія). У такому разі термін розгляду заяви та видачі прокатного посвідчення може бути продовжений на 25 робочих днів.

До складу експертної комісії входять незалежні експерти - кінознавці, кінокритики, мистецтвознавці, психологи, а також представники заінтересованих міністерств та інших центральних органів виконавчої влади (за згодою). Експертна комісія має право встановлювати індекс фільму, який визначає глядацьку аудиторію, надавати висновки, а у разі потреби - акти мистецтвознавської експертизи. Положення про експертну комісію та її склад затверджується Держкіно. Очолює експертну комісію голова Держкіно.

Плата експертній комісії за проведення експертизи, встановлення індексу фільму, який визначає глядацьку аудиторію, надання висновку або акта мистецтвознавської експертизи здійснюється у розмірі чотирьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за один фільм з коштів спеціального рахунка фінансової підтримки національної кінематографії.

Аналізуючи наведені вище положення чинного законодавства, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин суд дійшов до висновку, що Експертна комісія скликається у разі виникнення розбіжностей щодо визначення індексу фільму, при поданні заявником документів для одержання державного посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів, за згодою власника відповідних прав на фільм, а також при поданні клопотання власника відповідних прав на фільм щодо визначення глядацької аудиторії.

При цьому, здійснюючи свої повноваження, Експертна комісія має право встановлювати індекс фільму, який визначає глядацьку аудиторію, надавати висновки, а в разі потреби - акти мистецтвознавської експертизи.

Тобто, зміст пункту 2.1 розділу 2 Положення №390 та пункт 8 Положення №1315 передбачає скликання Експертної комісії при виникненні певних розбіжностей щодо визначення індексу фільму безпосередньо при поданні заявником документів для одержання державного посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів.

В той же час, приписи пункту 2.2 розділу 2 Положення №390 та пункту 9 Положення №1315 встановлюють право Експертної комісії, як встановлювати індекс фільму, у тому числі при виникненні певних розбіжностей щодо визначення індексу фільму безпосередньо при поданні заявником документів для одержання державного посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів так і, в разі потреби надавати акти мистецтвознавської експертизи.

Крім того, згідно підпункту 15 пункту 10 Положення №277 Голова Держкіно забезпечує взаємодію Держкіно з визначеним Міністром культури структурним підрозділом Міністерства, відповідальним за взаємодію з Держкіно.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року №495 затверджено Положення про Міністерство культури України (далі – Положення №495), згідно якого Мінкультури є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах культури та мистецтв, охорони культурної спадщини, вивезення, ввезення і повернення культурних цінностей, державної мовної політики, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері кінематографії, відновлення та збереження національної пам’яті.

Приймаючи до уваги, вищевикладене в сукупності суд вважає, що доводи позивача про протиправність дій Державного агентства України з питань кіно з призначення та проведення мистецтвознавчої експертизи аудіовізуального твору «Країна У» є помилковими мотивуючи це наступним.

По-перше, призначення та проведення мистецтвознавчої експертизи аудіовізуального твору «Країна У» була здійснена на підставі листа Міністерства культури України, яке забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері кінематографії, відновлення та збереження національної пам’яті від 27.07.2017 року №1975/25-14-17.

По – друге, пунктом 2.2 розділу 2 Положення №390 та пунктом 9 Положення №1315 встановлено право Експертної комісії в разі потреби надавати акти мистецтвознавської експертизи.

Разом з цим, суд вважає хибним висновок ПрАТ «Телеканал ТЕТ» в частині порушення Держкіно пункту 2.1 розділу 2 Положення №390 та пункту 8 Положення №1315, оскільки останні регулюють питання безпосередньо скликання експертної комісії у разі виникнення розбіжностей щодо визначення індексу фільму, при поданні заявником документів для одержання державного посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів, за згодою власника відповідних прав на фільм, а також при поданні клопотання власника відповідних прав на фільм щодо визначення глядацької аудиторії, у той час коли, призначення та проведення мистецтвознавчої експертизи аудіовізуального твору «Країна У» здійснено відповідачем на підставі листа від 27.07.2017 року №1975/25-14-17, що в свою чергу, не заборонено пунктом 2.2 розділу 2 Положення №390 та пунктом 9 Положення №1315.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В ході розгляду справи судом не встановлено наявності ознак протиправних дій Державного агентства України з питань кіно з призначення та проведення мистецтвознавчої експертизи аудіовізуального твору «Країна У».

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб’єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб’єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання дій суб’єкта владних повноважень протиправними та зобов’язання утриматися від вчинення певних дій.

Згідно із вищевказаними нормами права, особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб'єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Враховуючи вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, особа повинна довести факт порушення її прав чи охоронюваних законом інтересів оскаржуваним рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Із наведених положень вбачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верхового Суду від 12.02.2019 року у справі № 826/7806/17.

Суд звертає увагу, що позивачем у позовній заяві не наведено безпосередньо яким чином порушуються його права та охоронювані законом інтереси призначенням та проведенням відповідачем мистецтвознавчої експертизи аудіовізуального твору «Країна У».

При цьому, суд наголошує, що твердження ПрАТ «Телекомпанія «ТЕТ», що протиправні дії відповідача щодо призначення та проведення мистецтвознавчої експертизи аудіовізуального твору «Країна У» створюють підґрунтя для безпідставного притягнення позивача до різних видів відповідальності не є підтвердженням факту порушених прав останнього.

Водночас, суд звертає увагу, що самі дії відповідача в частині призначення та проведення мистецтвознавчої експертизи аудіовізуального твору «Країна У» не створюють жодних правових наслідків для ПрАТ «Телекомпанія «ТЕТ».

Відповідно до частини 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, приймаючи до уваги встановлені в ході розгляду справи обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Оскільки адміністративний позов задоволенню не підлягає, то судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 73, 77, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства «Телекомпанія «ТЕТ» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, б. 23, ) до Державного агентства України з питань кіно (01010, м. Київ, вул. Лаврська, б. 10, ) відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А. Бояринцева