Справа № 521/21242/18
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 521/21242/18
Головуючий в 1 інстанції: Поліщук І.О.

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Осіпова Ю.В.,

при секретарі Жигайлової О.Е.

за участю представника апелянта Гузенка А.М.,

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши в порядку писмьвого провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2019 року, ухвалене у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу в м.Одесі по справі за позовом ОСОБА_2 до Лейтенанта поліції інспектор 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Тельнюка Олександра Васильовича, 3-тя особа Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 761016 від 28.11.2018 р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності була складена буквально за декілька хвилин, без фактичного розгляду справи про адміністративне правопорушення, з численними порушеннями вимог КУпАП, що призвело до незаконного накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Також позивач зазначив, що 28.11.2018 року коли він під'їхав до перехрестя то побачив лише знак 5.18, відповідно до якого і повернув на смугу руху, на якій був зупинений поліцією. Табличку ж до знаку він не побачив, оскільки вона розміщена на розтяжці довжиною понад 50 метрів, та дорожні знаки на якій дуже сильно хитались на вітру. Виїхавши ж на Миколаївську дорогу позивач не бачив світлофорів реверсивного руху, оскільки вони були вимкнені, чорного кольору без світлоповертальних матеріалів та неосвітлені.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2019 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 761016 від 28.11.2018 року лейтенанта поліції інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Тельнюк Олександра Васильовича щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у розмірі 425 гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Доводами апеляційної скарги зазначено, що жодних документів ні відповідач, ні третя особа по справі щодо призначення розгляду справи у суді на 11.02.2019 року не отримували, що спростовує доводи суду викладенні в оскаржуваному рішенні щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи. Крім того апелянт звертає увагу, що в рішенні відсутня вказівка щодо повідомлення чи не повідомлення УПП в Одеській області ДПП про судове засідання. Також апелянт зазначає, що в рішенні суду не надано оцінки поясненням наданим ними до суду щодо обставин справи. Апелянт зазначає, що не відповідають дійсності обставини викладенні в позові з приводу того, що позивач рухався смугою позначеною з обох боків дорожньою розміткою 1.9 при вимкнених сигналах реверсивного світлофора через погані погодні умови та, у зв'язку з цим, нібито не бічив двох дорожніх знаків, які забороняють виїзд на смугу реверсивного руху після 21:00 та не бачив, що реверсивні світлофори вимкнені. Апелянт просить суд апеляційної інстанції уважно дослідити обставини справи та переглянути відеозапис наявний в матеріалах справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначається, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, у зв'язку з чим рішення суду є законим, а тому скасуванню не підлягає.

Справу було призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

До суду апеляційної інстанції з'явилась представник апелянта Гузенко А.М, позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3, які надала відповідні пояснення у справі та заявила клопотання про закінчення розгляду апеляційної скарги в порядку письмового провадження.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 листопада 2018 року лейтенантом поліції інспектором 1 батальйону 4 роти УПП в Одеській області Тельнюк Олександром Васильовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 761016 від 28.11.2018 року, якою притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення положень ч.2 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Як вбачається зі змісту постанови, поліцейським встановлено, що 28.11.2018 року об 21:06:40 годині у м. Одесі ОСОБА_2 керуючи автомобілем Chevrolet Volt ДН НОМЕР_1 та рухаючись по вулиці Миколаївська дорога, 135 здійснив виїзд на полосу реверсного руху при вимкнених сигналах реверсних світлофорів, чим порушив п.8.7.4., чим порушив п.8.7.3 ПДР - Порушення проїзду на заборонений сигнал світлофору.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у постанові про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів..

Згідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, ( частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, ) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно до ч.2, ч.4, ч.7 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Разом з тим, відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України від 02.07.2015р. №580-VIII "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з п. 1.1.Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9.Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги). Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Згідно п. 7.16 ДСТУ 4092-2002. «Безпека дорожнього руху. Світлофори дорожні. Загальні технічні вимоги, правила застосовування та вимоги безпеки», розташованість дорожніх світлофорів (окрім транспортних типу 3 та пішохідних) повинна забезпечувати видимість їх сигналів на відстані не меншій ніж 100 м з будь-якої смуги руху, на яку поширюється їх дія, за будь-яких погодних умов.

Згідно статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Як вбачається з матеріалів справи, приблизно 21:30 год позивач керуючи автомобілем Chevrolet Volt ДН НОМЕР_1 рухався по вулиці Чорноморського козацтва. Після повороту на Миколаївську дорогу проїхав близько 100 метрів та побачив автомобіль патрульної поліції, який рухався на зустріч. Проїхавши повз нього поліцейські розвернулись, наздогнали та зупинили транспортний засіб під його керуванням.

Зазначаені обставини учасниками справи не заперечуються та фактично встановлені з відеозапису наявному в матеріалах справи.

Разом з тим згідно пояснень позивача наданих до суду встановлено, що в процесі розмови лейтенант патрульної поліції Тельнюк О.В. повідомив, що позивач рухався по реверсній смузі при вимкнених сигналах реверсивних світлофорів.

Позивач заперечує такі обставини, пояснив, що оскільки під час руху на вулиці була темна пора доби, освітлення дороги не працювало, а ліхтарі на узбіччях на дають водіям розрізнити чи наявні над дорогою світлофори реверсного руху, позивач зазначеного знаку дорожнього руху не помітив, однак ПДР не порушував.

Також матеріалами справи встановлено, що лейтенант патрульної поліції Тельнюк О.В. повідомив, що виносить постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху, на що позивач заявив клопотання про надання можливості скористатись правом на правову допомогу та викликати захисника і запропонував проїхати до найближчого відділу поліції для розгляду справи там. Проте дане клопотання було проігноровано та одразу інспектором було видано постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді чеку та повідомлено про накладення штрафу в розмірі 425 гривень.

Судова колегія суду апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Дослідивши наявний в матеріалах справи відеозапис з патрульної машини суд апеляційної інстанції зазначає, що з наданого до суду відеозапису не можливо встановити факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Крім того, з відеозапису лише встановлено, як патрульний автомобіль який рухався на зустріч автомобіля позивача, проїхавши повз нього розвернувся, наздогнав та зупинив транспортний засіб позивача, однак розмова інспектора патрульної поліції з позивачем відсутня, що позбавляє суд можливості встановити дотримання інспектором патрульної поліції порядку притягнення ОСОБА_2 до відповідальності.

Позивач зазначає, що заявляв клопотання про надання можливості скористатись правом на правову допомогу та просив викликати захисника і запропонував проїхати до найближчого відділу поліції для розгляду справи там, проте дане клопотання було проігноровано та одразу інспектором було видано постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

В свою чергу апелянтом не надано доказів для спростування зазначених доводів позивача.

Крім того, судова колегія суду апеляційної інстанції при дослідженні відеозапису, наданого апелянтом до суду, встановила, що в реверсній смузі, в якій рухався позивач, в цьому ж самому напрямі рухались інші автомобілі на зустріч апелянту, що ставить під сумнів, що в даний час проїзд по Миколаївській дорозі в реверсній смузі у цьому напрямі було заборонено.

Разом з тим постанова серії ЕАВ № 761016 від 28.11.2018 р. про притягнення до адміністративної відповідальності не підписана особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, що свідчить про не згоду у вчиненні правопорушення особою відносно якої складено постанову.

Тобто судова колегія вважає, що ОСОБА_2 не визнає самого факту вчинення адміністративного правопорушення.

Статею 75 КАС України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чинном, апелянтом не надано доказів вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за яке, останнього притягнуто до адміністративної відповідальності.

Судова колегія не приймає доводи апелянта проте, що ні відповідач, ні третя особа про призначення розгляду справи на 11.02.2019 року повідомленні не були, оскільки в матеріалах адміністративної справи наявна телефонограма від 30.01.2019 року про сповіщення представника Департаменту патрульної поліції у м.Одесі Хілініченко А.Х про дату судового засідання у справі №521/21242/18, призначеної на 11.02.2019 року на 10:00 год. (а.с.78).

Також суд відхиляє доводи апелянта про те, що в рішенні суду не надано оцінки поясненням наданим ними до суду щодо обставин справи, оскільки останні надійшли до суду 11.02.2019 року о 10:41 год, тобто після початку судового засідання. Крім того, з супровідного документу, який апелянт скерував до Малиновського суду м.Одеси вбачається, що апелянт був обізнаний про дату судового засідання призначеного на 11.02.2019 року о 10:00 год, однак в судове засідання не з'явився.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 761016 від 28.11.2018 р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, з підстав відсутності доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: Ю.В. Осіпов