Справа № 540/358/19
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/358/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Кукульник Я.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Бондар І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС України в Херсонській області, Автономній республіки Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 14.01.2019 року про застосування штрафних санкцій у розмірі 12092,51 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що податковим органом прийнято податкове повідомлення рішення № від 14.01.2019 року, яке позивач вважає протиправним, оскільки 12.07.2016 р. позивач сплатив до бюджету самостійно нарахований ПДФО за 2015 рік, але помилився рахунком. Після виявлення помилки позивач звернувся з листом до податкового органу з проханням перевести кошти на правильний рахунок, який він вказав у своїй заяві. На думку позивача відповідач помилково вважає, що датою сплати податку слід вважати саме дату «перерахування коштів на вірний рахунок», тому що в дійсності податок був сплачений до бюджету своєчасно, а саме 12.07.2016 року, тобто в межах граничного строку сплати цього виду податку яким є 01.08.2016 р.

На підставі вказаного просить податкове повідомлення - рішення № від 14.01.2019 року скасувати.

Ухвалою суду від 26.02.2019 року у справі відкрито спрощене провадження.

19.03.2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який обґрунтовано тим, що факт порушення строку, визначеного пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України для сплати авансових внесків з податку на прибуток, встановлено актом камеральної перевірки, у зв'язку з чим нарахування штрафу згідно спірного податкового повідомлення-рішення є правомірним.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав заперечення на позов, просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши вступне слово представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного: Головним Управлінням ДФС України у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі проведено камеральну перевірку своєчасності сплати до бюджету ПДФО ОСОБА_3 за 2015 року.

За результати проведеної перевірки складено акт від 05.12.2018 року № 2853/21-22-51-13, в якому відображено висновок про порушення позивачем термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з авансових внесків з податку на прибуток, визначених пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України.

На підставі вказаного акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.01.2019 року № , згідно з яким за затримку на 26 календарних днів граничного строку сплати суми грошового зобов'язання у розмірі 120925,10 грн. позивача зобов'язано сплатити штраф в сумі 12092,51 грн.

25.04.2016 року ОСОБА_3 подано звітну податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік, в якій позивачем вказано суму податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 120925,11 грн.

По строку сплати 01.08.2016 в інтегрованій картці платника по коду платежу 11010500(податок на доходи фізичних осіб, що сплачено фізичними особами за результатами річного декларування) виникла недоїмка в сумі 120925,11 грн., у зв'язку з тим, що позивачем 12.07.2016 року сплачено кошти на інший рахунок державного казначейства, який призначений для зарахування ПДФО, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати (11010100).

26.07.2016 року ОСОБА_3 звернувся до податкового органу із заявою щодо зарахування даного платежу як ПДФО за 2015 рік на розрахунковий рахунок 0002.

Згідно листа відповідача кошти перераховані на необхідний рахунок державного бюджету 26.08.2016 (висновок №313/10/21-22-51-13 від 08.01.2019 р). Таким чином недоїмку у сумі 120925,11 грн. погашено 26.08.2016 (із затримкою на 26 днів).

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилом пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу.

Таким чином, за несплату платником податків узгодженої суми грошового зобов'язання у певний термін законодавець для такого платника передбачив негативні наслідки у вигляді штрафних санкцій.

Разом з тим, нормами Бюджетного кодексу України, а саме, частиною першою статті 43 та частиною п'ятою 5 статті 45, передбачено, що при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Крім цього, пунктом 22.4 статті 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету в строк, встановлений пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов'язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України.

Для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов'язання необхідно встановити, що у строк, передбачений пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків не вчинював дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету. А оскільки такі суми зараховуються на єдиний казначейський рахунок, то помилкове визначення коду бюджетної класифікації у платіжному дорученні під час сплати суми податкового зобов'язання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов'язання у визначений вказаною нормою Податкового кодексу України строк, а відтак і для застосування на підставі пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України штрафних (фінансових) санкцій.

Таке правозастосування узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 16.06.2015 у справі 21-377а15, який має враховуватись при застосуванні норм права у подібних правовідносинах відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, за встановлених судом обставин справи щодо сплати платником податку узгодженого податкового зобов'язання у встановлений законодавством строк, позивач 12.07.2016 р. сплатив до бюджету самостійно нарахований ПДФО за 2015 рік, проте з помилковим зазначенням коду бюджетної класифікації у платіжному дорученні, а отже такий платник податку не вважається, що пропустив строк сплати податку, у зв'язку з чим нарахування грошового зобов'язання згідно спірного податкового повідомлення-рішення є протиправним.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У зв'язку з цим, суд, аналізуючи викладене приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Судові витрати розподілено відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 77, 90, 241-246, 255 КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_2, АДРЕСА_1, фактична адреса АДРЕСА_2 ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (73026, м.Херсон , пр. Ушакова, 75, ) - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 14.01.2019 року про застосування відносно ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_2, АДРЕСА_1, фактична адреса АДРЕСА_2 ) штрафних санкцій у розмірі 12092,51 (дванадцять тисяч дев'яносто дві грн.) 51 коп.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (73026, м.Херсон , пр. Ушакова, 75, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_2, АДРЕСА_1, фактична адреса АДРЕСА_2 ) судові витрати у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн.) 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 25 березня 2019 р.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 111030200