Справа № 183/2437/18
Суддя: Сорока О. В.
Дата ухвалення: 2019-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/2437/18
№ 2-а/183/23/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.М.,

секретаря Пономаренко О.О.,

розглянувши, в порядку загального позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Баєва Максима Олеговича, третя особа - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

в с т а н о в и в:

26.04.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду з позовом до інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Баєва М.О., в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №367396 від 19.04.2018 року та закрити провадження по адміністративній справі, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 19.04.2018 року відповідачем було винесено вищезазначену постанову, згідно якої позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. При прийнятті оскаржуваної постанови відповідач виходив з того, що 19.04.2018 року о 09.49 годин в смт. Губиниха, позивач керував автомобілем НОМЕР_1 протектор шин якого не відповідає нормам, чим порушив п.31.4.5.а ПДР України, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

Між тим, позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП є незаконним та необґрунтованим, а вказану протиправною такою, що підлягає скасуванню судом, з наступних підстав.

19.04.2018 року КАМАЗ 452801 держаний номер НОМЕР_1, яким позивач має право керувати, невмотивовано був зупинений інспектором. На вимогу останнього, позивач передав документи, зазначені в п.2.1 ПДР, однак на прохання пред'явити інспектором своє посвідчення, як того вимагає ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», отримав відмову.

Далі, інспектор перевіривши документи, склав вищезазначену постанову, яка на думку позивача суперечить вимогам закону, та не відображає дійсних обставин справи, з огляду на наступне.

Відповідачем не було складено протокол про адміністративне правопорушення, що є грубим порушенням ст. 254 КУпАП. Дане правопорушення було ним встановлено після візуального огляду транспортного засобу, без застосування технічних засобів, що не відповідає вимогам п.2.2 Додатку №1 до «Вимог до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методів такої перевірки» затвердженого Наказом МІУ №710 від 26.11.2012 року, яким встановлено, що технічний стан пневматичних шин здійснюється за органолептичним контролем з підняттям осі колеса на оглядовій канаві або з перекочуванням КТЗ; пункт 7.3 ДСТУ3649:2010; перевірка міцності пневматичних шин під час випробування гальмових систем; вимірювання висоти рисунка глибиноміром або штангенциркулем, за допомогою шаблонів. Крім того, позивач посилається на вимоги п.3 розділу 1 Порядку здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів при їх експлуатації, затвердженого Наказом МВС України від 13.10.2008 року, який встановлює, що за результатами перевірки технічного стану колісних транспортних засобів складається Акт перевірки технічного стану колісного транспортного засобу, копія якого надається водієві транспортного засобу. Проте, жодного акту працівником поліції складено не було.

Таким чином, позивач наполягає, що його діями жодним чином не порушено вимоги Правил дорожнього руху України, а висновки відповідача про вчинення ним правопорушення є необґрунтованими, оскільки не підтверджуються жодним доказом, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 26 квітня 2018 року відкрито провадження у справі. Відповідною ухвалою суду в якості третьої особи у справі було залучено Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту національної поліції.

В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.25,28).

Представник третьої особи - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання також не з'явився, надіславши до суду письмові пояснення, у яких серед іншого зазначив наступне. «09.06.2018» відповідачем було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, а саме позивач керував ТЗ КАМАЗ державний номерний знак НОМЕР_1, в Дніпропетровській області, Новомосковському районі, на дорозі М18, протектор шин якого не відповідають нормам, чим порушив п.31.4.5.«а» ПДР. При цьому, постанова про накладення адміністративного стягнення повністю відповідає вимогам встановленим п.5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015 року. Процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, була зафіксована на нагрудний відео реєстратор відповідача, але відеозапису з дня правопорушення не було збережено, у зв'язку з закінченням термінів зберігання відеозаписів у відповідному підрозділі Управління патрульної поліції, згідно внутрішніх нормативних документів та технічної можливості відео. А саме, за наявності технічної можливості матеріали про порушення правил дорожнього руху, зафіксовані за допомогою відео і кінозйомки, відеозапису, зберігаються у підрозділі поліції протягом одного місяця з дати фіксації порушення, а у випадках наявності інформації про оскарження - протягом строку оскарження та розгляду справи. У зв'язку з тим, що інформація про оскарження постанови по даній справі надійшла до УПП 13.08.2018 року, надати до суду відеозапис відповідач не має можливості. А отже, відповідач обґрунтовано прийняв рішення про необхідність притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 просить відмовити, а справу розглянути у відсутність представника УПП (а.с.17-20).

На підставі ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Суду подано копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №367396, винесену 19.04.2018 року інспектором роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Баєвим Максимом Олеговичем, у відповідності до якої ОСОБА_1, 19.04.2018 року о 09:44 годин керував транспортним засобом КАМАЗ 452801 номерний знак НОМЕР_1, протектор шин якого не відповідає нормам, чим порушив вимоги п. 31.4.5.а ПДР, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП, тому на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.9).

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ч.1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має технічні несправності з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється,- тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Згідно із пунктом 31.4.5.а) Правил дорожнього руху України, на який міститься посилання в оскаржуваній постанові, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: «Колеса і шини»: шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т - 1,0 мм, автобусів - 2,0 мм, мотоциклів і мопедів - 0,8 мм.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Поряд з цим, оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення містить посилання на те, що вона винесена по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

У відповідності до ч.4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 ст. 258 КУпАП передбачено, що протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, відповідно до вимог ст.283 КУпАП Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Аналіз назначених норм закону свідчить про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Слід звернути увагу, що у постанові по справі про адміністративне правопорушення, відсутні дані про наявність додатків до неї, як і відсутні дані про складення протоколу про адміністративне правопорушення, відібрання пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснення їй прав, передбачених ст.268 КУпАП, відібрання пояснень від свідків.

У відповідності до ч.1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а ч.2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, відповідачем не подано жодного доказу, який оцінювався ним при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП.

Посилання позивача у позові на те, що дане правопорушення було встановлено відповідачем лише шляхом візуального огляду транспортного засобу, заслуговує на увагу, оскільки а ні оскаржувана постанова, а ні письмові пояснення УПП, не містять будь-яких даних на підставі яких інспектор дійшов до висновку, що транспортний засіб під керуванням позивача, мав залишкову висоту малюнка протектора шин менше встановленої норми.

У письмових поясненнях представник УПП зазначив, що правопорушення було вчинене позивачем «09.06.2018 року», що не відповідає даним самої постанови, а правопорушення мало місце «в Дніпропетровській області, Новомосковському районі, на дорозі М18», при цьому оскаржувана постанова таких відомостей не містить, а отже місце вчинення адміністративного правопорушення посадовою особою не встановлено, що є порушенням вимог ст. 283 КУпАП.

Твердження представник УПП стосовно фіксування процедури розгляду справи відповідачем на його нагрудний відео реєстратор та неможливістю надати відеозапис з дня правопорушення у зв'язку сі спливом строку його зберігання, спростовується даними самої постанови, оскільки в пункті 9 оскаржуваної постанови не зазначено будь-яких доказів, які до неї додаються, а також даних про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

У відповідності до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В даному випадку, у суду відсутня будь-яка доказова база про вчинення позивачем адміністративного правопорушення та яка, як наслідок, обґрунтовувала б правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що свідчить про передчасне прийняття оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, та необхідність її скасування.

Щодо вимог позивача про закриття провадження у справі, суд приходить до наступного.

У відповідності до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів власних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий суд як суд адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що в діях ОСОБА_1, який 19.04.2018 року о 09.44годин керував транспортним засобом КАМАЗ номерний знак НОМЕР_1 та був зупинений працівником поліції, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, а тому провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 120, 241-246, 250, 286 КАС України, ст. ст. 247, 292, 293 КУпАП, Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1, - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 19 квітня 2018 року серії ЕАА № 367396, винесену інспектором роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Баєвим Максимом Олеговичем.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сорока О.В.