Справа № 520/1888/19
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2019 № 520/1888/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Єгупенка В.В.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях (м. Харків, м. Свободи, 5, під. № 6), директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях Бородавка Анатолія Івановича (м. Харків, м. Свободи, 5, під. № 6) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому позивач просив визнати протиправною дію Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях щодо відмови в укладенні з адвокатом ОСОБА_1, який надає безоплатну правову допомогу, контракту на постійній основі. Зобов'язати Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях укласти з адвокатом ОСОБА_1 контракт для надання безоплатної правової допомоги на постійній основі за формою типового контракту, затвердженого постановою КМУ від 19.12.2012 № 1214 та в Порядку укладання контрактів з адвокатами, затвердженому постановою КМУ від 11.01.2012 № 8. Визнати дії директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях Бородавки Анатолія Івановича, що виразилися в дискримінації з його боку, як керівника установи, адвоката ОСОБА_1 шляхом незаконної відмови укладенні з ним контракту - протиправними.

Відповідно до положень ст.ст.171, 262, 257 КАС України розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана сторонам за адресами, вказаними в позовній заяві.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи адміністративного позову, суд дійшов наступного.

Судовим розглядом встановлено, що позивач у 2012 році пройшов конкурс з відбору адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу та був включений до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну правову допомогу.

Між позивачем та Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях були укладені контракти та додаткові угоди.

За період з 2016 по 2018 рік Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях позивачу було видано 124 доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги, із них: 30 - доручень про надання безоплатної вторинної правової допомоги було припинено у зв'язку із відмовою особи від послуг адвоката ОСОБА_1 (із них 11, коли у клієнта був захисник за договором), 4 -доручення з яких адвоката ОСОБА_1 було замінено у зв'язку із його хворобою.

У 2019 році Центром запропоновано позивачу укласти контракт на постійній основі.

Листом від 24.01.2019 року № 33/09-33 позивач відмовився від пропозиції укласти контракт з Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях та запропонував свою пропозицію зі своїм варіантом контракту щодо надання ним безоплатної вторинної правової допомоги на території міста Харків та Харківська область.

Центром була надана відповідь від 13.02.2019 №202/09-33 щодо пропозиції позивача з поясненнями про причини неможливості підписання зазначеного контракту.

Не погодившись із такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив суд визнати протиправною дію Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях , щодо відмови в укладені з адвокатом ОСОБА_1, який надає безоплатну правову допомогу по Контракту на постійній основі; зобов'язати Регіональний центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях укласти з адвокатом ОСОБА_1 Контракт для надання безоплатної правової допомоги па постійній основі за формою типового Контракту, затвердженого Постановою КМУ від 19.12.2012 №1214 та Порядку укладення Контрактів з адвокатами, затвердженим Постановою КМУ від 1 1.01.2012 №8 та визнати дії директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях Бородавки Анатолія Івановича, що виразилися в дискримінації з його боку, як керівника установи, адвоката ОСОБА_1 шляхом незаконної відмови укладання контракту - протиправними.

14.03.2019 до канцелярії суду надійшло клопотання Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях, в якому відповідач просив закрити провадження у даній справі з тих підстав, що спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист у спосіб, що визначений КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно - правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно - владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, іншого суб'єкта при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, який виник у зв'язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій і вирішення якого безпосередньо не віднесено до юрисдикції інших судів.

Наведене узгоджується з положеннями статей 2, 4, 19 КАС України, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб'єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак, сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

У свою чергу, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він, головним чином, обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо позивач намагається захистити своє порушене приватне право шляхом оскарження управлінських дій суб'єктів владних повноважень.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 805/4506/16-а, від 27 червня 2018 року у справі № 815/6945/16.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Статтею 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на визначені цією статтею категорії справ у публічно - правових спорах.

Тобто, при вирішення питання про те, чи підлягає справа розгляду в порядку адміністративного судочинства, необхідно, в першу чергу, встановити те, чи наявний у справі публічно - правовий спір.

Згідно з п.1 Положення про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 967/5 від 02.07.2012 центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги утворюються, реорганізовуються та ліквідовуються Міністерством юстиції України за пропозицією Координаційного центру з надання правової допомоги з урахуванням потреб відповідної адміністративно-територіальної одиниці та забезпечення доступу осіб до безоплатної правової допомоги і є його територіальними відділеннями.

Пунктом 4 цього ж Положення передбачено, що центри є неприбутковими організаціями, користуються правами юридичної особи, мають печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням, власні бланки, самостійний баланс, рахунки в органах Казначейства.

Відповідно до п. 3 Порядку і умов укладення контрактів з адвокатами, які надають безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі, та договорів з адвокатами, які надають безоплатну вторинну правову допомогу на тимчасовій основі, затвердженого Постановою КМУ № 8 від 11 січня 2012 року, контракти (договори) з адвокатами укладаються з урахуванням принципу незалежності адвокатської діяльності, положень Цивільного кодексу України, Законів України "Про безоплатну правову допомогу", "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", інших актів законодавства та цих Порядку і умов.

Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях є неприбутковою організацією, не здійснює публічно - владних управлінських функцій, не надає адміністративних послуг та не є суб'єктом виборчого процесу, а тому спір із Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській області не є публічно - правовим в розумінні п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Враховуючи те, що спір про визнання протиправними дії Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях щодо відмови в укладенні з адвокатом ОСОБА_1, який надає безоплатну правову допомогу, контракту на постійній основі не є публічно - правовим, а стосується прав позивача, на укладення договору (як зазначає позивач в порядку ч. 2 ст. 641 ЦК України), справу за позовом ОСОБА_1 до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях, директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях Бородавка Анатолія Івановича про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії слід розглядати в порядку цивільного судочинства, а не за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи те що, справу за позовом ОСОБА_1 до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях, директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях Бородавка Анатолія Івановича про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про задоволення клопотання Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях та закриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.239 КАС України суд роз'яснює позивачу, що розгляд заявлених позовних вимог належить до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 2 ст.239 КАС України встановлено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 19, 20, 238, 241, 248, 256 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Клопотання Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях про закриття провадження у справі № 520/1888/19 - задовольнити.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях (м. Харків, м. Свободи, 5, під. № 6), директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях Бородавка Анатолія Івановича (м. Харків, м. Свободи, 5, під. № 6) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - закрити.

Роз'яснити позивачу, що розгляд заявлених позовних вимог належить до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Єгупенко