Справа № 160/9428/18
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2019 року Справа №160/9428/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Віхрової В.С.
при секретарі судового засідання Мосесові А.Р.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України та Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчини певні дії, -
12.12.2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі позивач, ФОП ОСОБА_3О.) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної фіскальної служби України (далі відповідач-1) та Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі відповідач-2), в якій, з урахуванням уточненої позовної заяви від 04.02.2019 року, позивач просить:
- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 07.11.2018 року №980390/НОМЕР_1.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 06.08.2018 року позивач здійснив поставку товару на суму 28 270,80 грн. з ПДВ, у звязку із зазначеною поставкою, була складена податкова накладна №29, але за результатами її обробки реєстрацію було зупинено та зазначено, що відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 06.08.2018 року в ЄРПН зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку» та запропоновано надати пояснення та/або копії документів достатніх для прийняття рішення, що підтверджується квитанцією від 29.08.2018 року. Позивач вказує, що в квитанції не було вказано до якого саме абзацу пп.1.6 п.1 Критеріїв підпадає платник податків, не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику, ані конкретного переліку документів, необхідних для прийняття рішення та не вказано які саме документи складені з порушенням. Позивачем було надано відповідні пояснення та документи, але в подальшому було отримано рішення комісії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 07.11.2018 року №980390/НОМЕР_1. На думку позивача, оскаржуване рішення не відповідає критеріям чіткості, зрозумілості та породжує його неоднозначне трактування, впливає на можливість реалізації права або виконання обовязку платником податків виконати юридичне волевиявлення субєкта владних повноважень.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа №160/9428/18 передана судді Віхровій В.С.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 року позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження з викликом учасників справи та призначено судове засідання на 14.01.2019 року.
Згідно з ч.2 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України, відзив подається протягом пятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Частиною 1 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання.
14.01.2019 року судове засідання було відкладено для повторного виклику часників справи до 04.02.2019 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2019 року позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 залишено без руху.
04.02.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 надійшла заява на виконання вимог ухвали від 24.01.2019 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 року розгляд справи було продовжено та призначено судове засідання на 25.02.2019 року.
25.02.2019 року в судовому засіданні представником відповідача-2 було надано відзиви на позовну заяву від відповідача-2 та відповідача-1, судове засідання для підготовки відповіді на відзиви було відкладено до 06.03.2019 року.
В обґрунтування відзиву на позов, відповідачем-2 зазначено, що за результатами розгляду пояснень та наданих платником документів було винесено рішення №980390/НОМЕР_1 від 07.11.2018 про відмову у реєстрації відповідної податкової накладної №29 від 06.08.2018 року. Причинами для винесення вказаного рішення зазначено не відображення у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (плаченого на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку) взаємовідносин ФОП ОСОБА_3 з ФОП ОСОБА_4, не надано документів щодо пролонгації договору оренди нежитлових приміщень №18 від 30.12.2016 року та актів надання послуг оренди протягом серпня 2018 року; при наданні квитанцій до прибуткових касових ордерів до повідомлення не надавались документи, щодо походження готівкових грошових коштів, які використовувались під час розрахунків; не надано підтверджуючих документів щодо наявності власних або орендованих основних засобів, які використовуються для зберігання продукції. Таким чином, на думку відповідача-2 рішення комісії про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків правомірне, прийняте відповідно до норм діючого законодавства та в установлено порядку, а вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідач-1 у своєму відзиві на позов зазначив, що відповідно до норм чинного законодавства повноваження ДФС України щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН є дискреційними повноваженням та виключно компетенцією уповноваженого органу, а тому позовні вимоги позивача про зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну є необґрунтованим, оскільки без надання правової оцінки рішенню комісії регіонального рівня, вказана вимога є передчасною, у звязку з чим просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
У судове засідання 06.03.2019 року прибули уповноважені представники позивача та відповідача-2. Представником позивача було надано відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідно до переліку документів, необхідних для прийняття рішення, визначено надання первинних документів щодо зберігання товару, на виконання даної вимоги позивач надавав до пояснень договір оренди нежитлових приміщень №18 від 30.12.2016 року про використання складського приміщення де він зберігає товар. Позивач вказує, що згідно з п.2.7 вказаного договору визначено пролонгацію договору, а предметом розгляду цієї справи є вимоги щодо реєстрації податкової накладної, а не відносини щодо оренди між субєктами господарювання. Крім того, позивач вважає, що законодавством не передбачено надання документів для реєстрації податкової накладної, спеціальних умов зберігання товару, проте ним було надано чек про придбання холодильного обладнання від 15.11.2016 року у ФОП ОСОБА_5 Щодо тверджень відповідача-2 про походження коштів позивач зазначив, що ним було додано розрахункові документи та виписки банку про видачу готівки. Щодо тверджень стосовно податкового розрахунку (форма № 1ДФ) позивачем зазначено, що у податковому розрахунку було виправлено помилку та відображено взаємовідносин ФОП ОСОБА_3 з ФОП ОСОБА_4, що підтверджується податковим розрахунком та квитанціями про направлення та прийняття розрахунку. Таким чином, на думку позивача, позиція відповідача-2 є надуманою та базується на припущеннях.
Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача-2 проти заявленого позову заперечувала та просила суд відмовити у його задоволенні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
30.05.2017 року між ФОП ОСОБА_3 (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КорпусГруп Комтек» (покупець) було укладено договір поставки №58 (далі - договір), відповідно до якого, постачальник зобовязується поставити продукти харчування, а покупець зобовязується прийняти їх та оплатити на умовах, зазначених в договорі.
06.08.2018 року позивач здійснив поставку товару, а саме: сир твердий, кількість 300 кг. на загальну суму 28 270,80 грн. взагалом з ПДВ (ПДВ 4711,80 грн), що підтверджується видатковою накладною №3010 та товарно-транспортною накладною №Р3010 від 06.08.2018 року, перевезення товару здійснювалось автомобілем Мерседес державний номер НОМЕР_2, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САК366115, 2006 року випуску, дата реєстрації 17.01.2012 року, фургон малотоннажний-В, модель 313CDI.
На підставі рахунку на оплату №2991 від 06.08.2018 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «КорпусГруп Комтек» було сплачено суму за товар в розмірі 28 270,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1274 від 05.09.2018 року, призначення платежу вказано продукти згідно рахунку 2991 від 06.08.2019 року.
Так, у звязку із зазначеною поставкою товару, було складено податкову накладну №29 від 06.08.2018 року на загальну суму 28 270,80 грн., в т.ч. ПДВ 4 711,80 грн. та направлено до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Разом з податковою накладною №29 від 06.08.2018 року було надано наступні документи: товарно-транспортну накладну №Р3010 від 06.08.2018 року, відомості про вантаж, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії САК366115, трудовий договір маж працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 06.01.2017 року, договір поставки №4, накладна №20 від 01.08.2018 року та квитанції прибуткового касового ордеру №17 від 01.08.2018 року, №19 від 02.08.2018 року, №20 від 03.08.2018 року та №24 від 06.08.2018 року.
На виконання вимог п.201.16. ст.201 ПК України та пропозицій, викладених у вищезазначеній квитанції, позивачем направлено до ДФС повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 01.11.2018 року №10, разом з поясненнями, що підтверджується квитанцією №1 від 05.11.2018 року.
За результатами розгляду поданих пояснень, комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення від 07.11.2018 року №980390/НОМЕР_1, про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства. Додаткова інформація (вказати конкретні документи).
Не погоджуючись з такими діями відповідача-2, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд дійшов наступних висновків.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України.
Положеннями пункту 19-1.1 статті 19 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів; забезпечують достовірність та повноту обліку платників податків та платників єдиного внеску, суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, об'єктів оподаткування та об'єктів, пов'язаних з оподаткуванням; вживають заходів до виявлення, аналізу та перевірки фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, щодо відповідності законодавству; організовують збір податкової інформації та вносять її до інформаційних баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
Згідно з п.61.1 ст.61 Податкового кодексу України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Статтею 62 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу.
Положеннями статті 72 Податкового кодексу України встановлено, що для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів; від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та Національного банку України; від банків, інших фінансових установ - інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків; від органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів; за результатами податкового контролю; для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності також використовується інша інформація, оприлюднена як така, що підлягає оприлюдненню відповідно до законодавства та/або добровільно чи за запитом надана контролюючому органу в установленому законом порядку.
У відповідності до приписів п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Пунктом 188.1 ст.188 Податкового кодексу України передбачено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
На дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (абз.1 п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України).
Відповідно до п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.
Положеннями п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Якщо надіслані податкові накладні / розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
На виконання вимог п.201.16. ст.201 ПК України та пропозицій, викладених у квитанції, позивачем направлено до ДФС повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 01.11.2018 року №10, разом з поясненнями, що зокрема підтверджується квитанцією №1 від 05.11.2018 року.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Пунктом 201.16 ст.201 Податкового кодексу України передбачено, що реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.74.3 ст.74 Податкового кодексу України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.
Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр) визначено Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 року (далі - Порядок №1246).
Положеннями п.2 Порядку №1246 встановлено, що податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації.
Згідно з п.3 Порядку №1246, операційний день триває в робочі дні з 8-ї до 20-ї години. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо 15 число або останній день місяця припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.
Відповідно до п.4 Порядку №1246, до Реєстру вносяться відомості щодо податкових накладних та/або розрахунків коригування, які прийняті до Реєстру та підлягають реєстрації, реєстрацію яких зупинено, а також щодо яких у встановленому порядку прийнято рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації.
Пунктом 5 Порядку №1246 визначено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених п.192.1ст.192, п.п.200-1.3, 200-1.9 ст.200-1 та п.п.201.1, 201.10 і 201.16 ст.201 Податкового кодексу України, а також з урахуванням Законів України "Про електронний цифровий підпис"; Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній / розрахунку коригування.
Згідно з п.8 Порядку №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування складаються та реєструються постачальником (продавцем) - платником податку, крім випадків, визначених пунктом 9 цього Порядку.
Відповідно до п.10 Порядку №1246, після складення податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі на них накладається електронний цифровий підпис посадових осіб постачальника (продавця) у такому порядку: електронний цифровий підпис головного бухгалтера (бухгалтера) або електронний цифровий підпис керівника (у разі відсутності у постачальника (продавця) посади бухгалтера); електронний цифровий підпис, який за правовим статусом прирівнюється до печатки (у разі наявності).
Постачальник (продавець), що є фізичною особою - підприємцем, накладає електронний цифровий підпис у такому порядку: електронний цифровий підпис фізичної особи - підприємця; електронний цифровий підпис, який за правовим статусом прирівнюється до печатки (у разі наявності).
Пунктом 11 Порядку №1246 визначено, що після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", " Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.
Положеннями пункту 12 Порядку №1246 встановлено, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, щодо наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.
Відповідно до п.13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Згідно з п.14 Порядку №1246, квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.
Пунктом 15 Порядку №1246 визначено, що у квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.
Положеннями п.17 Порядку №1246 врегульовано, що у разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.
У відповідності до положень пункту 18 Порядку №1246, на момент прийняття у встановленому порядку рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування щодо таких податкової накладної та/або розрахунку коригування проводяться перевірки, визначені пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого).
За результатами таких перевірок формується квитанція про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, яка надсилається платнику податку разом з відповідним рішенням. Квитанція про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування, щодо яких прийнято рішення про їх реєстрацію, одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.
Згідно із п.19 Порядку №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Відповідно до п.20 Порядку №1246, у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр) визначено Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2018 року (далі - Порядок №117).
Пунктом 6 Порядку №117 встановлено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Згідно з п.7 Порядку №117, у разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Відповідно до п.12 Порядку №117, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
Пунктом 14 Порядку №117 передбачено, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Згідно з п.15 Порядку №117, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).
Відповідно до п.16 Порядку №117, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис"; Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Положеннями п.19 Порядку №117 визначено, що комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м.Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).
Пунктом 20 Порядку №117 встановлено, що зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Згідно із п.21 Порядку №117, підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
Відповідачем-2 у відзиві на позов зазначено, що причинами винесення оскаржуваного рішення стало наступне: не було відображено взаємовідносини ФОП ОСОБА_3 з ФОП ОСОБА_4, у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб та сум утриманого з них податку за формою 1ДФ; не було надано документів щодо пролонгації договору оренди нежитлових приміщень №18 від 30.12.2016 року та актів надання послуг оренди протягом серпня 2018 року; при наданні квитанцій до прибуткових касових ордерів, до повідомлення не надавались документи, щодо походження готівкових грошових коштів які використовувались під час розрахунків; не було надано підтверджуючих документів щодо наявності власних або орендованих основних засобів, які використовуються для зберігання продукції (відповідно до наданих документів температура зберігання сиру від 0 до +8).
З матеріалів справи встановлено, що позивач надавав до пояснень договір оренди нежитлових приміщень №18 від 30.12.2016 року укладений з ПП «ПРОДЕКС».
В пп.2.6 даного договору встановлено, що вказаний договір діє до 27.12.2017 року.
Позивач вказує, що використовує складське приміщення для зберігання товару, а згідно з п.2.7 вказаного договору визначено пролонгацію договору.
Однак, позивачем не було надано доказів та документів щодо його пролонгації та актів надання послуг оренди протягом серпня 2018 року.
Щодо наявності власних або орендованих основних засобів, які використовуються для зберігання продукції (відповідно до наданих документів температура зберігання сиру від 0 до +8).
Наданий позивачем чек про придбання холодильного обладнання від 15.11.2016 року у ФОП ОСОБА_5 викладеного не спростовує, оскільки суду неможливо встановити цільове використання даного холодильного обладнання.
Стосовно наданих квитанцій до прибуткових касових ордерів, відповідач вказує, що до повідомлення не надавались документи щодо походження готівкових грошових коштів які використовувались під час розрахунків.
Суд звертає увагу на те, що з наданої позивачем банківської виписки вбачаються лише операції щодо видачі готівкових коштів та поповнення карткового рахунку на господарські потреби, але не вказано які саме.
Щодо не відображення у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб та сум утриманого з них податку за формою 1ДФ, взаємовідносин між ФОП ОСОБА_3 з ФОП ОСОБА_4
Судом встановлено, що згідно накладної від 01.08.2018 року №20, ФОП ОСОБА_3 придбав у ФОП ОСОБА_4 512 кг сира твердого.
Податковий розрахунок (форма №1ДФ) подається податковим агентом на виконання вимог пп.«б» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, в якому відображаються всі нараховані (виплачені) платникам податку суми доходів та нарахований та перерахований з них до бюджету податок.
Порядком заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженим наказом Мінфіну України від 13.01.2015 року №4, передбачено подання уточнюючого податкового розрахунку (форма №1ДФ).
Невідображення будь-яких нарахованих (виплачених) доходів або податків, у тому числі за ознакою « 106», в податковому розрахунку (форма №1ДФ) є порушенням порядку його заповнення.
Тобто, в такому випадку платник податків зобовязаний подати за відповідний квартал уточнюючий податковий розрахунок (форма №1ДФ) та відобразити нараховані (виплачені) доходи та утриманий (перерахований) податок за відповідною ознакою.
Позивач вказує, що у податковому розрахунку було виправлено помилку та відображено вказані взаємовідносини, що підтверджується уточнюючим податковим розрахунком й квитанціями про направлення та прийняття розрахунку.
Пунктом 27 Порядку №117 передбачено, що рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Положеннями п. 28 Порядку №117 встановлено, що податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; протягом п'яти робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить менше 30 млн. гривень; протягом семи робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 30 млн. гривень включно.
Так, в якості підстави прийняття оскаржуваного рішення комісією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації зазначено «Надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства».
Форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначена Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2018 року (додаток 2 до вказаного Порядку).
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про не обґрунтованість позовних вимог позивача щодо визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 07.11.2018 року №980390/НОМЕР_1. Оскільки позивач, у відповідності до п.14 Порядку № 117 не надав всіх документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно з ч.ч.1, 3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
При цьому судом враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області довело правомірність своїх дій, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Щодо позовної вимоги про зобов'язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №29 від 06.08.2018 року, то вказана позовна вимога не підлягає задоволенню, так як є передчасною, оскільки щодо реєстрації вказаних податкових накладних комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення про відмову у їх реєстрації. Правомірність вищезазначеного рішення підтверджена при розгляді даної справи.
У відповідності до ст.139 КАС України та в зв'язку з відсутністю судових витрат відповідачів, судові витрати у справі не стягуються та за рахунок бюджету не компенсуються.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України та Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчини певні дії, - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 13 березня 2019 року.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили станом на 13.03.2019 р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_7 ОСОБА_7 ОСОБА_8