Справа № 1240/2487/18
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

28 березня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 1240/2487/18

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Борзаниці С.В.

при секретарі судового засідання Кравцовій Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач), в інтересах якого звернувся представник позивача - адвокат Гребер Олексій Володимирович, до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області (далі - відповідач, УВД ФСС у Луганській області), в якій позивач просить:

- визнати противоправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області щодо невиплати ОСОБА_1 недоотриманих за життя, його батьком ОСОБА_3, сум страхових виплат за період з 01.04.2017 по ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто по день смерті остатнього;

- зобов'язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області виплатити ОСОБА_1 недоотримані за життя, його батьком ОСОБА_3, суми страхових виплат за період з 01.04.2017 по ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 31.05.2018 звернувся до Кремінського відділення УВД ФСС у Луганській області із заявою про виплату неотриманих за життя його батьком ОСОБА_3 страхових виплат, як члену сім'ї померлого відповідно до пункту 10 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», так як померлий батько ОСОБА_3 отримував страхові виплати в вказаному відділені, як внутрішньо переміщена особа з грудня 2014 року. Відповідно до інформації, зазначеної у листі Кремінського відділення УВД ФСС у Луганській області від 05.06.2018 № 02/01-888, померлому ОСОБА_3 страхові виплати виплачувались з 01.12.2014 по 30.03.2017, на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі-Закон) та «Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції» затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 11.12.2014 № 20 (далі- Постанова). В листі зазначено, що право на одержання страхових виплат має особистий характер, тому це право не переходить у спадщину. Також вказано, що страхова виплата за період з 01.04.2017 по ІНФОРМАЦІЯ_1 не була нарахована на момент смерті потерпілого, тому в розумінні статті 1227 Цивільного кодексу України спадкодавцю не належала.

Своїми діями щодо відмови у виплаті недоотриманої страхової виплати, на яку мав право ОСОБА_3 за життя, позивачу як члену сім'ї померлого Відділення обмежує його права як громадянина України, який перемістився з тимчасово окупованої території та користується усіма правами та свободами, що і громадяни які постійно проживають та зареєстровані на підконтрольній території.

Вважає, що позивач має право на отримання раніше призначеної, але не виплаченої його батькові з вини Відповідача щомісячної страхової виплати за період з 01.04.2017 по ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто по день смерті потерпілого, у зв'язку з чим звернувся з позовом до суду.

Представник відповідача заперечував проти задоволення вимог, про що подав відзив на позовну заяву (арк. спр. 30-32), в якому зазначив таке.

Потерпілий ОСОБА_3, перебував на обліку та отримував у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Кремінському районі Луганської області (далі - Кремінське відділення) щомісячні страхові виплати, як внутрішньо переміщена особа з 01.12.2014 по 31.03.2017.

З 01.04.2017 потерпілому ОСОБА_3 Кремінським відділенням припинено виплату страхових коштів на підставі рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (далі - комісія), викладеного у протоколі засідання комісії від 28.03.2017 №37 згідно підпункту 2 пункту 12 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365.

У подальшому, до дня смерті, потерпілий ОСОБА_3 за продовженням страхових виплат до відділень Відповідача не звертався, страхові виплати йому не нараховувались.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» установлено, що призначення та продовження виплати усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509.

Порядок надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення АТО, встановлено постановою правління Фонду від 11.12.2014 № 20, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 12.01.2015 № 6/2645 1 (далі - Порядок № 20).

Відповідно до частини першої розділу 3 Порядку №20 особи, які тимчасово переміщені, мають право на продовження раніше призначених та нарахованих страхових виплат у робочому органі виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) на підставі заяви, до якої додаються копії довідки про взяття на облік, паспорта або документа, що посвідчує особу, та реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомили про це відповідні державні органи і мають відмітку у паспорті).

Отже, у зв'язку з тим, що потерпілий ОСОБА_3 після припинення Кремінським відділенням страхової виплати, не звертався до органів Фонду соціального страхування із заявою про подовження страхових виплат, як то передбачено положеннями Порядку №20, він не набув права на щомісячні страхові виплати за період з 01,04.2017 р. по день смерті.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на відповідні кошти, то спадкоємець не може успадкувати зазначені кошти. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

У зв'язку з тим, що потерпілий ОСОБА_3 не набув права на щомісячні страхові виплати за період з 01.04.2017 по день смерті., оскільки не звертався до робочих органів Фонду на території підконтрольній владі України, ОСОБА_1, як член сім'ї або спадкоємець, не має право на отримання зазначених виплат.

З огляду на викладене, вважаємо позовні вимоги ОСОБА_1 необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, у зв'язку з чим просить відмовити Позивачу у задоволенні позовної заяви у повному обсязі.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, представник відповідача надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

Суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі пункту 2 частини третьої статті 205 КАС України.

По справі вчинені такі процесуальні дії.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 23.08.2018 позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви (арк. спр. 18).

Ухвалою від 10.09.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи призначено на 27.09.2018 (арк. спр. 1-2).

27.09.2018 оголошено перерву на 17.10.2018 у зв'язку з відсутністю відомостей щодо вручення представнику позивача відзиву на позовну заяву (арк. спр. 40).

17.10.2018 за клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено на 26.10.2018 (арк. спр. 48).

Ухвалою від 26.10.2018 клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі задоволено. Зупинене провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 360/3210/18 за позовом Гребенара Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії (арк. спр. 56).

Ухвалою від 28.03.2019 поновлено провадження у адміністративній справі (арк. спр. 79).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-79 КАС України, суд встановив таке.

Потерпілий ОСОБА_3 за даними Централізованої інформаційно-аналітичної системи Фонду перебував на обліку з 01.09.2001, мав зареєстрований страховий випадок профзахворювання, що отримане 11.10.1993, за висновком МСЕК від 01.12.2005 серія 2-20 АБ №000373 йому встановлена стійка втрата професійної працездатності 25%, безстроково.

Згідно наданих відповідачем документів судом встановлено таке (арк. спр. 81-132).

Потерпілий ОСОБА_3 перебував на обліку та отримував у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Кремінському районі Луганської області щомісячні страхові виплати як внутрішньо переміщена особа з 01.12.2014 по 31.03.2017.

Згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи НОМЕР_2 від 09.12.2014 ОСОБА_3 фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1.

В матеріалах справи є численні власноручні заяви ОСОБА_3 на адресу відповідача про продовження страхових виплат: від 22.12.2014, від 14.01.2015, від 19.03.2015, від 13.07.2015, від 11.01.2016, від 20.07.2016, в яких він зазначав адресу свого фактичного проживання: АДРЕСА_1, на підставі яких відповідачем неодноразово приймалися рішення про продовження та збільшення розміру раніше призначених страхових виплат.

Згідно з постановою від 28.07.2016 № 1215/5942/ 5942/25 відповідачем прийняте рішення про продовження виплат щомісячних грошових сум в розмірі 1338,56 грн виплати проводити з 01.07.2016 безстроково.

Відповідно до постанови від 23.03.2017 № 1215/5942/ 5942/26 відповідачем прийняте рішення про призначення потерпілому ОСОБА_3 перерахованої щомісячної грошової суми в розмірі 1654,46 грн, виплати проводити з 01.03.2017 безстроково.

Постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Кремінському районі від 04.04.2017 № 1215/5942/ 5942/27 потерпілому ОСОБА_3 припинено з 01.04.2017 виплату щомісячної грошової суми в розмірі 1654,46 грн на підставі рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, викладеного у протоколі засідання комісії №37 від 28.03.2017 з посиланням на вимоги статті 46 Закону України від 23.08.1999 № 1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (арк. спр. 33-36).

ІНФОРМАЦІЯ_1 потерпілий ОСОБА_3 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть Серії 1-ЕД № 522324 (арк. спр. 9).

Листом від 05.06.2018 № 02/01-888 Кремінське відділення на звернення від 31.05.2018 позивача повідомило, що потерпілий ОСОБА_3 перебував на обліку та отримував у Кремінському відділенні щомісячні страхові виплати, як внутрішньо переміщена особа з 01.12.2014 по 31.03.2017. З 01.04.2017 потерпілому ОСОБА_3 припинено у Кремінському відділенні страхові виплати на підставі рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при Кремінській РДА (протокол №37 від 28,03.2017 року), згідно підпункту 2 пункту 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат ВПО за місцем їх фактичного проживання, затвердженого Постановою КМУ №365 від 08.06.2016 р. У подальшому, до дня смерті, потерпілий ОСОБА_3П за продовженням страхових виплат до Кремінського відділення не звертався, страхові виплати йому у відділенні не нараховувалися. Сума страхових виплат за період з 01.04.2017 по ІНФОРМАЦІЯ_1 не була нарахована на момент смерті потерпілого, в розумінні статті 1227 Цивільного кодексу України спадкодавцю не належала, а тому не може передаватись членам сім'ї чи входити до складу спадщини (арк. спр. 10-11).

Частиною десятою статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 №1105-ХІУ визначено, що належні суми страхових виплат, що з вини Фонду не були своєчасно виплачені особам, які мають на них право, у разі смерті цих осіб виплачуються членам їхніх сімей, а в разі їх відсутності - включаються до складу спадщини.

У відповідності до вимог статей 1218, 1219 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Статтею 1227 Цивільного кодексу України також передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв'язку з його смертю.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.10.2018 у справі № 522/19647/17.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Кремінському районі від 04.04.2017 № 1215/5942/5942/27 потерпілому ОСОБА_3 припинено виплату щомісячної страхової виплати з 01.04.2017.

Доказів оскарження наведеної постанови безпосередньо потерпілим ОСОБА_3 сторонами не надано. Тобто, спір стосовно припинення виплати щомісячної страхової виплати не було вирішено, а тому право на отримання цих сум померлий не набув.

Оскільки сума страхових виплат за період з 01.04.2017 не була нарахована на момент смерті потерпілого, то в розумінні статті 1227 Цивільного кодексу України не може належати спадкодавцю, а тому не може передаватись членам сім'ї чи входити до складу спадщини.

У відповідності до вимог статей 1218, 1219 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права.

Поняття особистого немайнового права визначено статтею 269 Цивільного кодексу України, за приписами якої особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Особисті немайнові права фізичної особи не мають економічного змісту. Особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав. Особистими немайновими правами фізична особа володіє довічно.

Згідно вимог частини першої статті 270 Цивільного кодексу України відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров'я, право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості.

За приписами частини другої та третьої цієї статті цим Кодексом та іншим законом можуть бути передбачені й інші особисті немайнові права фізичної особи. Перелік особистих немайнових прав, які встановлені Конституцією України, цим Кодексом та іншим законом, не є вичерпним.

Частиною першою статті 272 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа здійснює особисті немайнові права самостійно. В інтересах малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх фізичних осіб, які за віком або за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої особисті немайнові права, їхні права здійснюють батьки (усиновлювачі), опікуни, піклувальники.

Як наслідок, постанова відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Кремінському районі від 04.04.2017 № 1215/5942/ 5942/27 про припинення потерпілому ОСОБА_3 виплати щомісячної страхової виплати з 01.04.2017р. є актом індивідуальної дії, оскільки стосується прав та інтересів безпосередньо особи, до якої прийнято рішення про припинення виплат.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судом також встановлено, що рішенням Луганського оружного адміністративного суду від 11.12.2018 по справі № 360/3210/18 вимоги адміністративного позову Гребенара Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії задоволені. Визнана противоправною та скасована постанова Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Кремінському районі Луганської області (правонаступник - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області) № 1215/5942/5942/27 від 04.04.2017 "Про припинення щомісячної страхової виплати ОСОБА_3". Зобов'язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області нарахувати належні ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1, номер справи 5942, номер випадку 5942) щомісячні страхові виплати за період з 01.03.2017 по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2019 у справі № 360/3210/18 апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 у справі №360/3210/18 - задоволено. Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 у справі №360/3210/18 - скасовано. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про визнання противоправною та скасування постанови Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області № 1215/5942/5942/27 від 04.04.2017 "Про припинення щомісячної страхової виплати ОСОБА_3"; зобов'язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області нарахувати ОСОБА_3 щомісячні страхові виплати за період з 01.04.2017 по ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовлено.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справ, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, дана процесуальна норма визначає преюдиційні підстави звільнення осіб, які беруть участь у справі, від доказування обставин з метою досягнення процесуальної економії - за наявності цих підстав у суду не буде необхідності досліджувати докази для встановлення певних обставин.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами (частина перша статті 370 КАСУ).

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (частина друга статті 370 КАСУ).

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії слід відмовити.

У зв'язку із відмовою у задоволені позову судові витрати зі сплати судового збору позивачу не відшкодовуються.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про визнання противоправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області щодо невиплати ОСОБА_1 недоотриманих за життя, його батьком ОСОБА_3, сум страхових виплат за період з 01.04.2017 по ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто по день смерті остатнього, зобов'язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області виплатити ОСОБА_1 недоотримані за життя, його батьком ОСОБА_3, суми страхових виплат за період з 01.04.2017 по ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Борзаниця