Справа № 814/1351/18
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 814/1351/18
Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О.

Пятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді - доповідача - Стас Л.В.

суддів Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Свантовіт» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свантовіт» до Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ «Свантовіт» (далі-позивач, товариство), звернувся з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області (надалі - відповідач або ГУ ДФС), в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення від 10 травня 2018 р. № 6, яким на позивача накладено штраф в розмірі 10 000,0 грн. за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку позивача, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, оскільки прийняті контролюючим органом з порушенням положень податкового законодавства та законодавства в сфері виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Так позивач посилався на те, що під час перевірки, інспекторами ГУ ДФС для контрольної розрахункової операції була надана власна банківська картка, що на думку позивача наводить на висновок про те, що посадові особи контролюючого органу діяли не на виконання контрольних функцій, а як приватні особи.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Свантовіт» відмовлено.

В апеляційній скарзі, ТОВ «Свантовіт», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року та прийняти нове - про задоволення позову. Доводи апеляційної скарги ідентичні доводам позовної заяви, зокрема апелянт наголошує на тому, що контрольна розрахункова операція під час перевірки здійснена посадовою особою контролюючого органу за власні кошти (власною банківською карткою), що свідчить про протиправність висновків проведеної перевірки та відповідно протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДФС у Миколаївській області зазначає про те, що факт порушення позивачем вимог ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями через реєстратор розрахункових операцій, який не зазначено у додатку до ліценції на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, зафіксований в акті перевірки та є доведеним У звязку з викладеним, вважає доводи апеляційної скарги про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення безпідставними та просить апеляційну скаргу ТОВ «Свантовіт» залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 13.04.2018 року по 19.04.2018 року ГУ ДФС у Миколаївській області проведено фактичну перевірку господарської одиниці магазин кафетерій, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул.. Комсомольська, 11/11 субєкта господарської діяльності ТОВ «Свантовіт» щодо дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, виробництва та обігу підакцизних товарів.

В межах перевірки працівниками контролюючого органу проведено контрольну розрахункову операцію, результати якої оформлено Актом № 0069/14/29/14/35273055.

Серед інших порушень, в Акті перевірки зафіксовано, що контрольну касову операцію, а саме продаж позивачем пляшки пива 0,30 л, за ціною 35,10 грн., було здійснено через електронний контрольно-касовий апарат, який не зазначений в ліцензії товариства на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 2017/14/03/64/04676. Заводський номер електронного контрольно-касового апарату, через який проведена контрольна розрахункова операція 80006302.

Вказані обставини розцінені ГУ ДФС у Миколаївській області як порушення ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", відповідальність за яке передбачена абз. 7 ст. 17 цього Закону, відповідно до якої, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат не зазначений у ліцензії, в розмірі 200 відсотків вартості реалізованої через такий контрольно-касовий апарат продукції, але не менше 10 000 грн.

За наслідками перевірки, 10 травня 2018 року ГУ ДФС у Миколаївській області прийнято спірне податкове повідомлення-рішення № 6, яким до позивача, на підставі вищенаведеної норми Закону, застосована штрафна санкція в розмірі 10 000,0 грн.

Вважаючи вищевказане податкове повідомлення-рішення протиправним позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що посадові особи відповідача при проведенні перевірки діяли в межах повноважень встановлених податковим законодавством України, податкове повідомлення-рішення прийняте відповідачем у відповідності до положень Податкового кодексу України, Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів виходить із наступного.

Так, згідно зі ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року №265/95-ВР (надалі - Закон №265/95-ВР), зокрема реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп'ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо; розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця; місце проведення розрахунків - місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо; фіскальний звітний чек - документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить дані денного звіту, під час друкування якого інформація про обсяг виконаних розрахункових операцій заноситься до фіскальної пам'яті.

Відповідно до п. 1 частини першої ст. 3 Закону №265/95-ВР, суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

Згідно з п. 12 ст. 13 Закону №265/95-ВР, суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року №481/95-ВР (надалі - Закон №481/95-ВР), зокрема оптова торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензій; роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій; у додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями суб'єктом господарювання зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.

Згідно з частиною першою ст. 17 Закону №481/95-ВР, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до абз. 7 частини другої ст. 17 Закону №481/95-ВР, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), не зазначений у ліцензії - 200 відсотків вартості реалізованої через такий контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) продукції, але не менше 10000 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме наданого позивачем додатку до ліцензії № 2017/14/03/64/04676 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, в ньому вказано тільки один електронний контрольно-касовий апарат за номером 00006613, тоді як в Акті перевірки зафіксовано, що контрольна розрахункова операція відбулась через електронний контрольно-касовий апарат за номером 80006302.

Доводи апеляційної скарги, що в день перевірки через електронний контрольно-касовий апарат за номером 00006613, якій вказаний в ліцензії, також була проведена розрахункова операція із сумою 35,10 грн., яка співпадає із сумою контрольної розрахункової операції, колегія суддів вважає безпідставними та вважає, що ця обставина не спростовує того факту, що в додатку до ліцензії відсутні дані щодо електронного контрольно-касового апарату за номером 80006302, який зазначений в Акті перевірки.

Доводи позивача щодо здійснення посадовою особою контрольної розрахункової операції з використанням банківської картки, як на підставу скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки, як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, факт здійснення контрольної розрахункової операції з використанням банківської картки не позбавляє її значення та не спростовує наявності порушень, зафіксованих в Акті.

Інші ж доводи апеляційної скарги, на думку колегії суддів, ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Виходячи з викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що контролюючий орган при проведенні перевірки позивача та прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 10.05.2018 року № 6, яким до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 10000 грн., за порушення законодавства України з питань застосування реєстраторів розрахункових операцій та регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, діяв у межах та у відповідності до положень податкового законодавства та вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»,

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Оскільки, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, тому апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Свантовіт» залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свантовіт» до Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 25.03.2019р.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3