Справа № 1240/2881/18
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року справа №1240/2881/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Казначеєва Е.Г.

ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання Кобець О.А.

за участю сторін по справі:

позивач: не зявився

відповідач: ОСОБА_2 (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ОСОБА_3 поліції у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду (суддя І інстанції Секірська А.Г.) від 22 листопада 2018 року, повний текст рішення складено 23 листопада 2018 року, по справі №1240/2881/18 за позовом ОСОБА_4 до Головного управління ОСОБА_3 поліції у Луганській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ОСОБА_3 поліції у Луганській області про визнання протиправним та скасування висновок від 20.12.2017 року щодо відмови в призначені та виплаті одноразової грошової допомоги по втраті працездатності поліцейського у звязку із встановленням ІІ групи інвалідності, внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в поліції у відповідності до вимог підпункту 4 пункту 1 ст.97 Закону України Про ОСОБА_3 поліцію; визнання протиправними дії щодо відмови в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги по втраті працездатності поліцейського у зв'язку із встановленням II групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в поліції у відповідності до вимог пункту 4 частини 1 ст. 97 Закону України Про ОСОБА_3 поліцію; зобов'язання призначити і виплатити одноразову грошову допомогу у зв'язку із встановленням II групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в поліції, згідно пункту 4 частини 1 ст. 97 Закону України Про ОСОБА_3 поліцію та розділу IV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 11.01.2016 року №4.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року позовні вимоги задоволені частково, визнано протиправним та скасовано висновок про призначення одноразової грошової допомоги, щодо відмови в призначенні одноразової грошової допомоги по втраті працездатності поліцейського у звязку із встановленням ІІ групи інвалідності, внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в поліції у відповідності до вимог статті 97 Закону України Про ОСОБА_3 поліцію; визнано протиправним та скасовано наказ від 27 грудня 2017 року № 5017 «Про скасування наказів ГУНП» в частині відміни висновку про призначення грошової допомоги від 17.10.2017 року та скасування наказу ГУНП в Луганській області від 23.10.2017 року № 3932; зобовязано здійснити виплату одноразової грошової допомоги у звязку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в поліції, згідно пункту 4 частини першої статті 97 Закону України Про ОСОБА_3 поліцію та розділу ІV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 11.01.2016 №4, на підставі наказу Головного управління ОСОБА_3 поліції в Луганській області від 23 жовтня 2017 року № 3932 «Про виплату одноразової грошової допомоги». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач вважає, що позивачем було порушено, встановлений ч.5 ст.122 КАС України, строк звернення до суду. Судом першої інстанції безпідставно було відмовлено у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду та поновлено строк звернення до суду. Судом першої інстанції не прийнято до уваги, що у спірних правовідносинах головним розпорядником бюджетних коштів є ОСОБА_3 поліція України. Позиція щодо застосування положень, зазначених у пункту 4 частини першої статті 97 Закону України "Про ОСОБА_3 поліцію" викладена розпорядником бюджетних коштів - ОСОБА_3 поліцією України у службовому листі № 2628/09/30-2018 від 03.03.2018р., в якому зазначено, зокрема, що перелік підстав, за яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога поліцейському, її розміри, категорія осіб, які мають право на одноразову грошову допомогу, визначені положеннями статей 97-101 Закону та Порядком, затв. наказом Міністерства внутрішніх справ від 11 січня 2016 року № 4. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 97 Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується в разі встановлення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції через причини, зазначені в цьому пункті. Оскільки, позивачу ще при проходженні служби в ГУНП в Луганській області було встановлено групу інвалідності, тобто до звільнення зі служби в поліції, відсутні правові підстави для призначення одноразової грошової допомоги.

Позивач у судове засідання не прибув, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач є учасником бойових дій (арк.спр.7,8,11,12), у період з 11.08.1997р. по 06.11.2015р. проходив службу в органах внутрішніх справ; з 07.11.2015р. по 29.09.2017р. - в ОСОБА_3 поліції (арк.спр.10).

Наказом ГУНП в Луганській області від 29.09.2017 р. № 688 о/с відповідно до Закону України "Про ОСОБА_3 поліцію" звільнено зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_4, оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Лисичанського відділу поліції за ст. 77 ч. 1 п. 2 (через хворобу) з 29.09.2017р., з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 20 років 01 місяців 17 днів, з виплатою одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати складає 20 років 01 місяців 17 днів, з виплатою компенсації за невикористану в році звільнення відпустку у кількості 15 діб (арк.спр.17, 66).

Відповідно до копії свідоцтва про хворобу № 206, виданого 31.08.2017р. Військово-лікарською комісією Державної установи "Територіальне медичне об'єднання Міністерства внутрішніх справ України по Луганській області" за направленням Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області, позивач отримав захворювання, пов'язане з проходженням служби в поліції. Був визнаний непридатним до служби в поліції (арк. спр. 13-14).

Згідно довідки до акта огляду Медико-соціальної експертної комісії від 05.09.2017р. серії 12 ААА № 509518, позивачу з 05.09.2017р. до 01.10.2018р. встановлено ІI групу інвалідності, за захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в поліції; висновок про умови та характер праці: виражене обмеження життєдіяльності (арк. спр. 15).

Згідно довідки до акта огляду Медико-соціальної експертної комісії від 28.08.2018 серії 12 ААА № 781415, позивачу з 01.10.2018р. до 01.10.2020р. встановлено ІI групу інвалідності, за захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в поліції; висновок про умови та характер праці: виражене обмеження життєдіяльності (арк. спр. 16).

Позивач звернувся до ГУНП в Луганській області із заявою та усіма необхідними документами про призначення і виплату йому одноразової грошової допомоги, у зв'язку з тим, що він отримав ІІ групу інвалідності від хвороби, пов'язаної з виконанням службових обов'язків (арк. спр. 51).

11.10.2017р. засіданням комісії по встановленню правильності визначення умов для призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) інвалідності чи часткової втрати працездатності поліцейського ГУНП в Луганській області позивачу призначено виплату одноразової грошової допомоги (арк. спр. 52).

11.10.2017р. головним спеціалістом ОСОБА_5 в Луганській області складено висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про ОСОБА_3 поліцію" на підставі матеріалів поліцейського ОСОБА_4 у зв'язку з інвалідністю, на підставі підпункту 4 пункту 1 статті 97 Закону України "Про ОСОБА_3 поліцію". Одноразову допомогу призначено в розмірі 144000,00 грн. Вказаний висновок підписано начальником Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області та заступником начальника ОСОБА_5 в Луганській області, затверджено 17.10.2017 заступником начальника ГУНП в Луганській області ОСОБА_6 (арк. спр. 53).

Листом від 16.10.2017р. № 625/1/111/22/2017 відповідач повідомив позивача, що пакет документів розглянуто та позивачу було призначено та нараховано одноразову грошову допомогу в розмірі 144 000,00 грн в установленому законом порядку, та до ДФЗБО НПУ надано потребу в коштах для розрахунку. При надходженні коштів на рахунок ГУНП в Луганській області зазначена сума буде терміново перерахована (арк. спр. 54).

23.10.2017 відповідачем видано наказ № 3932, яким УФЗБО (ОСОБА_7А.) ГУНП в Луганській області наказано провести виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 144 000,00 грн ОСОБА_4В, колишньому оперуповноваженому сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області. Контроль за виконанням цього наказупокладено на заступника начальника ГУНП в Луганській області полковника поліції ОСОБА_6 (арк. спр. 55).

20.12.2017р. засіданням комісії по встановленню правильності визначення умов для призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) інвалідності чи часткової втрати працездатності поліцейського ГУНП в Луганській області скасовано протокол від 11.10.2017р. про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_4 у зв'язку з тим, що статтею 97 Закону України "Про ОСОБА_3 поліцію" не встановлено випадків призначення одноразової грошової допомоги поліцейському, який отримав інвалідність до звільнення з поліції (арк. спр. 56).

Листом від 21.12.2017р. № 7888/111/22/05-2017 ГУНП в Луганській області повідомило позивача про те, що 20.12.2017р. на засіданні комісії ГУНП в Луганській області було прийнято рішення скасувати призначення одноразової грошової допомоги в повному обсязі, у зв'язку з тим, що ст. 97 Закону України "Про ОСОБА_3 поліцію" випадку для призначення одноразової грошової допомоги поліцейському, який отримав інвалідність до звільнення з поліції немає (арк. спр. 59).

24.12.2017 року ГУНП в Луганській області винесено наказ № 5017, яким відмінено висновок про призначення грошової допомоги, зокрема, позивачу (арк. спр. 58).

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Статтею 23 Закону України "Про міліцію" (чинною до 07.11.2015р.) визначено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога.

На виконання зазначеної статті постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок № 850), згідно п. 2 якого днем виникнення права на отримання грошової допомоги, є у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

З 07.11.2015р. набрав чинності Закон України "Про ОСОБА_3 поліцію", у п. 15 "Прикінцевих та перехідних положень" якого визначено, що працівники міліції, які на день набрання чинності цим Законом мали календарну вислугу не менше 5 років та продовжили службу в Міністерстві внутрішніх справ України або поліції (їх територіальних органах, закладах та установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями (а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах), після досягнення вислуги років, що дають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", мають право на пенсійне забезпечення згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

За колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбаченихЗаконом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про ОСОБА_3 поліцію".

Порядок призначення та отримання поліцейськими одноразової грошової допомоги, розміри та підстави, за яких призначення та виплата допомоги не здійснюється, визначено статтями 97-101 Закону України "Про ОСОБА_3 поліцію".

Згідно із частиною другою статті 97 Закону України "Про ОСОБА_3 поліцію" порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

У відповідності до статей 97-101 Закону України "Про ОСОБА_3 поліцію", наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок № 4), згідно з пунктом 1 розділу ІІ якого днем виникнення права на отримання ОГД у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 3 Розділу ІІІ Порядку № 4 визначено, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові ОСОБА_3 поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Відповідно до пункту 5 розділу III Порядку № 4, в редакції, чинній на час звернення позивача з заявою про виплату одноразової грошової допомоги, для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2)довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Пунктом 1 Розділу IV Порядку № 4 в редакції, чинній на час звернення позивача з заявою про виплату одноразової грошової допомоги, передбачено, що фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2. Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Керівник ОСОБА_3 поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати ОГД, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови (п. 2 Розділу IV Порядку № 4).

Положеннями Порядку № 850 та Порядку № 4 передбачено, що одноразова грошова допомога у разі встановлення інвалідності проводиться за останнім місцем служби. Таким чином, заява (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності має бути подана працівником за останнім місцем служби.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, позивач був звільнений з органів внутрішніх справ 06.11.2015р., та 07.11.2015р. прийнятий на службу до Головного управління ОСОБА_3 поліції в Луганській області, звідки звільнений наказом від 29.09.2017р. № 688 о/с.

Враховуючи, що останнім місцем служби позивача є Головне управління ОСОБА_3 поліції в Луганській області, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно із пунктом 4 частини першої статті 97 Закону України "Про ОСОБА_3 поліцію" та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року № 4.

ОСОБА_3 поліції України № 2628/09/30-2018 від 03.03.2018р. не є нормативним актом, а тому колегією суддів не прийнято до уваги.

Підпунктом 4 пункту 4 Порядку № 4 визначено, що випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського пов'язаного з проходженням служби в поліції, органах внутрішніх справ (пункт 4 частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту.

У відповідності до вимог пункту 5 Порядку № 4 одноразова грошова допомога не призначається і не виплачується за наявності підстав, визначених статтею 101 Закону.

Згідно статті 101 Закону України "Про ОСОБА_3 поліцію" призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком: а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров'ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом); г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Тобто, наведеною нормою визначено вичерпний перелік підстав, коли призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється.

За таких обставин, посилання відповідача на ту обставину, що інвалідність внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в поліції, повинна була визначена позивачу протягом шести місяців лише після звільнення позивача з поліції, колегією суддів не прийнято до уваги.

Щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до приписів частини 2 цієї статті для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частин 1 та 2 якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом позивачем було заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду із позовом. В обґрунтування наявності поважних причин пропуску строку звернення позивач зазначив, що у звязку зі станом здоровя та постійним лікуванням не мав змоги вчасно звернутись до суду за захистом своїх прав.

Згідно з ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року суд першої інстанції задовольнив клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду та визнав поважними наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду.

Суд апеляційної інстанції також погоджується, що наведені позивачем у клопотанні причини пропуску строку звернення до суду є поважними, а тому судом першої інстанції правомірно поновлено строк звернення до суду.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у справі «Пономарьов проти України» (Заява №3236/03) зазначає, що правова система багатьох країн-членів ЄС передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata …». суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку, позбавлення позивача на доступ до суду буде суперечити статті 6 Конвенції про захист прав людини в частині права на справедливий судовий розгляд.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ОСОБА_3 поліції у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року по справі №1240/2881/18 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року по справі №1240/2881/18 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 27 березня 2019 року.

Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 28 березня 2019 року

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 27 березня 2019 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: Е.Г. Казначеєв

ОСОБА_1