Справа № 810/4349/18
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/4349/18 Суддя (судді) першої інстанції: Кушнова А.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Шурка О. І.,

за участю секретаря Видмеденко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання неправомірною відмови та зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07.11.2018 -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся з позовом до суду про зобов'язання здійснити виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з нарахуванням компенсації втрати частини доходу з 01.01.2012 року по 14.06.2017 року.

Просив зобов'язати відповідача здійснити виплату компенсації втрати частини доходу з 14.06.2017 року по дату фактичної виплати сум недоотриманого доходу за постановою Сквирського районного суду Київської області від 13 грудня 2017 р. в справі № 376/2749/17.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07.11.2018 позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В судове засідання з'явилися представники сторін. Представник апелянта підтримав апеляційну скаргу, вказав, що згідно із роз'ясненням Міністерства соціального захисту населення України від 08.08.1996 року № 02-105-013 рішення судів про встановлення факту перебування на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не дають права на підвищену оплату праці в зоні відчуження та визначення розміру пенсії.

Перерахована сума згідно з рішенням Сквирського районного суду Київської області від 13.12.2017 у справі № 2-а/376/2017 була нарахована Позивачу у повному обсязі, одноразовою виплатою у розмірі 77007,33 грн., дана сума за рішенням суду сплачується в межах покладених зобов'язань стосовно конкретної особи, та має одноразовий зобов'язальний характер.

Представник позивача просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії і має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Також позивачу встановлено 2 групу інвалідності, що підтверджується посвідченням серії Є № 007808 , виданим 12.07.2006.

Відповідно до довідки МСЕК про результати визначення ступеню втрат професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги сер. КИО-І №261003, ОСОБА_3 встановлено 80% втрати професійної здатності з 29.06.2006 довічно у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 26.06.2006 у справі №2-0-61/2006 за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа Сквирське районне управління Пенсійного фонду України в Київській області про встановлення факту тривалості робочого часу під час відрядження в зоні відчуження, заяву задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_3 з 22.05.1986 року по 24.05.1986 року перебував у відрядженні в м. Прип'яті Київської області, де виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і тривалість його робочого часу за час цього відрядження щоденно становила 18 годин в зоні відчуження.

На підставі вищевказаного рішення Сквирського районного суду Київської області від 26.06.2006 по справі №2-0-61/2006 р., ВАТ «Сквира-Авто» позивачу видало довідку про заробітну плату ОСОБА_3 від 12.07.2006 № 120, відповідно до якої, за період з 22.05.1986 по 24.05.1986 позивачу за роботу в зоні відчуження ЧАЕС було нараховано загалом 471 (чотириста сімдесят один) руб. 96 коп.

Позивач перебуває на обліку в Сквирському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області, як пенсіонер та отримує пенсію по інвалідності 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У 2006 році позивач звернувся до Сквирського районного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про перерахунок та виплату йому пенсії згідно довідки ВАТ «Сквира-Авто» від 12.07.2006 № 120, яка в оригіналі була надана разом із заявою відповідачу.

З 29.06.2006 перерахунок пенсії позивачу було проведено з врахуванням заробітної плати відповідно до довідки про заробітну плату від 12.07.2006 № 120, розмір пенсії позивача після перерахунку встановлено у сумі 3216,71 грн., що підтверджується розпорядженням від 23.08.2006 № 121924, наданим відповідачем з відзивом.

На виконання пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 01.01.2012 року позивачу здійснено перерахунок пенсії за матеріалами пенсійної справи.

Враховуючи те, що довідка була видана на підставі рішення суду та не містить зобов'язань до Пенсійного фонду України у Сквирському районі щодо перерахунку пенсії, на думку відповідача, підстав для обчислення пенсії за довідкою про заробітну плату, виданою на підставі рішення Сквирського районного суду з 01.01.2012 року немає.

На даній підставі нарахування пенсії за довідкою від 12.07.2006 № 120 було припинено.

14 червня 2017 року представник позивача звернувся до відповідача із заявою, в якій просив повідомити, коли та на якій підставі було проведено перерахунок пенсії позивачу, що призвело до значного її зменшення.

Листом від № 28/2-01 від 30.06.2017 року, Сквирське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області відмовило позивачу у здійсненні перерахунку та поновленні виплати пенсії на підставі вищевказаної довідки, посилаючись не те, що перевіркою, проведеною спеціалістами Управління, не стверджується місце проведення робіт та кількість відпрацьованих годин в зоні. Вказано, що рішення Сквирського районного суду Київської області від 26.06.2006 у справі № 2-0-61/2006 не містить зобов'язань до Пенсійного фонду України у Сквирському районі щодо перерахунку пенсій, отже підстав для обчислення пенсії за довідкою про заробітну плату, виданою на підставі рішення суду, немає. Також у листі зазначено, що з 01.01.2012 пенсія обчислюється в мінімальному розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 1210.

Вищезазначене рішення було оскаржено позивачем до суду. За результатом судового розгляду вимоги позивача були задоволені в повному обсязі, а саме постановою Сквирського районного суду Київської області від 13.12.2017 року по справі №376/2749/17 р, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2018, визнано неправомірною відмову Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_3 згідно довідки ВАТ «Сквира-Авто» від 12.07.2006 № 120 про заробітну плату в зоні відчуження в період з 22.05.1986 року по 24.05.1986.

Зобов'язано відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії згідно довідки ВАТ «Сквира-Авто» від 12.07.2006 № 120 про заробітну плату в зоні відчуження в період з 22.05.1986 року по 24.05.1986 в сумі 471, 96 крб., відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням вже виплачених сум, починаючи з 14.06.2017.

Вважаючи, що відмова відповідача у перерахунку пенсії відповідно до довідки про оплату праці за роботу в населених пунктах зони відчуження Чорнобильська АЕС порушує вимоги чинного законодавства, позивач звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.

Статтею 49 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 796-XII) передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Після 1 січня 2015 року додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 4, не встановлюється.

Відповідно до частини 1 статті 54 Закону № 796-XII пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 1 Порядку № 1210 встановлено, що вказаний порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст.ст. 54, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної цією особою за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках.

При цьому, згідно п.п.4 п. 3 даного Порядку № 1210, у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Частиною 4 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Таким чином, розмір пенсії по інвалідності ставиться у залежність від заробітку, фактично отриманого особою у період її роботи в зоні відчуження.

Основною підставою для здійснення перерахунку пенсії особам, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, є довідка про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яка видається підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Разом із тим, колегія суддів звертає увагу на те, що довідку від 12.072006 року за № 120 про заробітну плату в зоні відчуження ЧАЕС, видано підприємством ВАТ «Сквира-Авто» на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області від 26.06.2006 у справі № 2-0-61/2006, а не на підставі первинних документів про оплату праці.

Згідно з пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Тобто, єдиною і обов'язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у розрахунковому листі позивача за відповідний період.

Як встановлено, рішенням Сквирського районного суду Київської області від 26.06.2006 встановлено факт, що позивач перебував у відряджені з 22.05.1986 по 24.05.1986 в м. Прип'яті Київської області, де виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і тривалість його робочого часу за час цього відрядження щоденно становила 18 годин в зоні відчуження.

Враховуючи наведене, відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача на підставі довідки № 120, виданої 12.07.2016 року ВАТ «Сквира-авто», зазначені в цій довідці дані не є підтвердженими первинними документами. Не підтвердження отримання позивачем таких складових заробітку відповідними первинними документами, не породжує правових підстав для здійснення перерахунку пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.10.2018 року у справі № 376/3114/17.

Викладені позивачем обставини не доводять наявність документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

На виконання рішення Сквирського районного суду Київської області від 13.12.2017 у справі №376/2749/17, розпорядженням від 19.03.2018 позивачу проведено перерахунок пенсії за період з 14.06.2017, а саме пенсію обраховано відповідно до довідки №120 від 12.07.2006 із врахуванням заробітної плати у розмірі 471.96 крб.

Борг по перерахунку за період з 14.06.2017 по 31.03.2018 становив 77007,33 грн., включено у відомості на квітень 2018 року та виплачено у квітні 2018.

Позивачу було сплачено у повному обсязі, 90550,52 грн., а саме - на виконання рішення суду - 77007,33 грн., як сума за перерахунком з 14.06.2017 року по 31.03.2018 року та сума пенсії за березень і квітень з врахуванням рішення суду. Дана сума була нарахована у березні і виплачена особі у квітні 2018 року, в наступному за місяцем у якому настав перерахунок звітному виплатному періоді.

Сума нарахована Позивачу є результатом виконання рішення суду, яке виконується одноразово.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» - під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відтак, на переконання колегії суддів, є безпідставними вимоги щодо сплати компенсації за несвоєчасну виплату пенсії.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

В силу положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов необґрунтований та не підлягає задоволенню.

Отже, беручи до уваги кожен аргумент, викладений учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі підлягає скасуванню.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07.11.2018 - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 07.11.2018 - скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання неправомірною відмови та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення у повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. І. Шурко

Повний текст постанови виготовлено 26.03.2019