Справа № 9901/782/18
Суддя: Золотніков Олександр Сергійович
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

25 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 9901/782/18

Провадження № 11-275заі19

Суддя Великої Палати Верховного Суду Золотніков О. С.,

перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року у справі № 9901/782/18 за позовом ОСОБА_2 до Президента України, Вищої ради правосуддя (далі - ВРП), третя особа - Конституційний Суд України, про визнання незаконними указів і рішень, зобов'язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

19 вересня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом, у якому просила:

- визнати незаконними Укази Президента України від 29 грудня 2017 року № 450/2017 «Про ліквідацію та утворення місцевих загальних судів», № 451/2017 «Про реорганізацію місцевих загальних судів», № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», № 453/2017 «Про ліквідацію господарських судів та утворення окружних господарських судів», № 455/2017 «Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах», № 455/2017 «Про реорганізацію Івано-Франківського окружного адміністративного суду»;

- визнати незаконними рішення ВРП від 26 грудня 2017 року, на підставі яких Президентом України видано вищезазначені укази;

- постановити окремі ухвали, якими зобов'язати Генерального прокурора України порушити ряд кримінальних проваджень.

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду ухвалою від 21 вересня 2018 року позов ОСОБА_2 залишив без руху із наданням десятиденного строку для усунення недоліків, а саме надання документу про сплату судового збору в належному розмірі та зазначення обґрунтування позовних вимог відповідно до частини першої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду першої інстанції із заявою про виправлення описки в указаній ухвалі.

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду ухвалою від 16 жовтня 2018 року задовольнив заяву ОСОБА_2 про виправлення описки та продовжив строк для усунення недоліків.

05 листопада 2018 року на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від ОСОБА_2 надійшла заява про виправлення описок в ухвалі від 21 вересня 2018 року.

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду ухвалою від 08 листопада 2018 року зазначену заяву ОСОБА_2 залишив без задоволення, вважаючи, що позивач фактично висловлює свою незгоду з ухвалою про залишення без руху позовної заяви.

Не погодившись з указаним судовим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою від 05 грудня 2018 року Велика Палата Верховного Суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишила без руху із наданням десятиденного строку для усунення недоліків, а саме надання документу про сплату судового збору у розмірі 1 тис. 762 грн.

У січні 2019 року на адресу Великої Палати Верховного Суду від ОСОБА_2 надійшла заява, у якій вона просила виправити описку в ухвалі від 05 грудня 2018 року, зазначивши термін «Ухвала іменем України», а також звільнити її від сплати судового збору або відстрочити його сплату до розгляду апеляційної скарги по суті із встановленням додаткового строку для усунення недоліків.

Ухвалами від 21 січня 2019 року Велика Палата Верховного Суду відмовила у задоволенні заяви ОСОБА_2 про виправлення описки в ухвалі від 05 грудня 2018 року, продовжила строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме надання документів, які б містили інформацію про майновий стан позивача за 2018 рік або сплати судового збору у належному розмірі.

Ухвалою від 14 лютого 2019 року Велика Палата Верховного Суду повернула апеляційну скаргу ОСОБА_2 у зв'язку із неусуненням недоліків, зазначених в ухвалах від 05 грудня 2018 року та від 21 січня 2019 року.

19 березня 2019 року ОСОБА_2 повторно звернулася до Великої Палати Верховного Суду з апеляційною скаргою на ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року.

Положеннями частини п'ятої статті 266 КАС України визначено, що судом апеляційної інстанції у справах, зокрема, щодо законності указів Президента України та актів ВРП є Велика Палата Верховного Суду.

Відповідно до частини третьої статті 292 КАС України Велика Палата Верховного Суду переглядає в апеляційному порядку судові рішення Верховного Суду, ухвалені ним як судом першої інстанції.

Однак подана апеляційна скарга не відповідає вимогам статті 296 КАС України.

Так, відповідно до пункту 1 частини п'ятої статті 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Згідно із частиною другою статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

На підставі підпункту 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI«Про судовий збір» за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 1 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено у розмірі 1 тис. 921 грн.

Отже, за подання апеляційної скарги на ухвалу суду ОСОБА_2 має сплатити судовий збір у розмірі 1 тис. 921 грн.

Проте скаржник не надав до суду документ про сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Натомість в апеляційній скарзі міститься клопотання про звільнення від сплати судового збору, умотивоване фінансовою неспроможністю скаржника.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону № 3674-VI, ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Частиною другою згаданої статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Разом з цим матеріали апеляційної скарги не містять обставин і відповідних доказів щодо майнового стану скаржника чи інших передбачених процитованою законодавчою нормою підстав для звільнення від сплати судового збору.

Крім того, сам по собі факт неотримання пенсії особою не позбавляє цю особу права та можливості отримання інших доходів, з яких може бути сплачений судовий збір. ОСОБА_2 не надала жодних доказів щодо її майнового стану, зокрема, довідки з органу ДФС про відсутність інших доходів за попередній календарний рік.

На підставі частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Оскільки скаржник, який оскаржує ухвалу суду в апеляційному порядку, не сплатив судовий збір, подана апеляційна скарга на підставі частини першої статті 169 КАС України підлягає залишенню без руху.

На усунення недоліків апеляційної скарги позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 тис. 921 грн за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печерському районі, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача - 6007, код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку - 207; код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше восьми); судовий збір, за позовом (ПІБ позивача), Верховний Суд.

Ураховуючи викладене та керуючись статтею 296, частиною другою статті 298 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року залишити без руху.

2. Надати скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, зазначених у її мотивувальній частині.

3. Роз'яснити, що в разі неусунення недоліків апеляційної скарги у встановлений судом строк апеляційна скарга буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О. С. Золотніков