Справа № 766/6339/18
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 766/6339/18

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Коваля М.П.,

судді - Димерлія О.О.,

судді - Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса заяву Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області про ухвалення додаткового рішення по справі за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20.06.2018 року за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні П'ятого апеляційного адміністративного суду перебувала апеляційна скарга Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20.06.2018 року по справі №766/6339/18 за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області про зобов'язання вчинити певні дії.

За результатами розгляду вказаної апеляційної скарги П'ятий апеляційний адміністративний суд прийняв постанову від 15.11.2018 року, якою апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20.06.2018 року задоволено. Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20.06.2018 року за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області про зобов'язання вчинити певні дії скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

14.12.2018 року до П'ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області про ухвалення додаткового рішення по справі №766/6339/18. В обґрунтування зазначеної заяви апелянт зазначає, що 15 листопада 2018 року П'ятим апеляційним адміністративним судом винесено постанову по справі №766/6339/18, якою задоволено апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області. При цьому у вищевказаному судовому рішенні судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідачем понесено судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 2643,00 грн. Вказані витрати підтверджено платіжним дорученням № 800 від 04.10.2018 року, яке знаходиться у матеріалах справи. Враховуючи викладене, апелянт просить ухвалити по справі додаткове рішення по даній справі, яким вирішити питання щодо судових витрат.

Дослідивши обґрунтованість заяви про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Питання ухвалення додаткового судового рішення регулюються ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо зокрема судом не вирішено питання про судові витрати.

Разом з тим, порядок розподілу судових витрат встановлений ст. 139 КАС України.

Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Нормами частин першої та другої ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Положеннями ч.3 ст. 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Вирішуючи питання щодо відшкодування понесених апелянтом судових витрат, суд апеляційної інстанції виходить з системного аналізу положень статті 139 КАС України та процесуального статусу апелянта.

В даному випадку апеляційну скаргу було подано Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області, який є суб'єктом владних повноважень у розумінні КАС України.

З урахуванням положень ч.2 ст.139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з позивача лише здійснені ним документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Тобто, суб'єкту владних повноважень не мають компенсуватися витрати на сплату судового збору, правову допомогу, витрати, пов'язані із прибуттям до суду, та інші судові витрати, крім зазначених вище витрат на доказування, оскільки суб'єкт владних повноважень повинен нести усі ризики, пов'язані з прийняттям ним рішень, вчиненням дій чи допущенням бездіяльності, у тому числі необхідність відстоювати правомірність своєї поведінки в адміністративному суді.

Такі обмеження у можливостях суб'єктів владних повноважень свідчать про загальну спрямованість адміністративного судочинства на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у спірних відносинах із суб'єктами владних повноважень.

Враховуючи викладене, оскільки суб'єктом владних повноважень не понесено витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

При цьому колегія суддів враховує висновки щодо застосування норм права, викладені зокрема у постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року (справа №806/2642/16).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області про ухвалення додаткового рішення по справі.

Керуючись ст.ст. 139, 241, 242, 243, 252, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В

У задоволенні заяви Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області про ухвалення додаткового рішення по справі за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20.06.2018 року за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко