Справа № 560/3460/18
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3460/18

Головуючий у 1-й інстанції: Майстер П.М.

Суддя-доповідач: Франовська К.С.

21 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Франовської К.С.

суддів: Кузьменко Л.В. Сушка О.О.

за участю:

секретаря судового засідання: Колісниченка Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року (час ухвалення рішення-не зазначено, місце ухвалення рішення- м.Хмельницький, дата складення повного тексту рішення- 04.12.2018р.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2018 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, в якому просила скасувати податкові повідомлення - рішення від 04.06.2018 року №№, про застосування штрафних санкцій 17 000 грн. та 1 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року в задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про скасування податкових повідомлень - рішень від 04.06.2018 №№, відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким позов задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує, що судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржувані рішення, прийняті на підставі акту перевірки від 18.05.2018, який не може бути доказом вчинення нею правопорушень, оскільки перевірка проведена без належних правових підстав, встановлених статтею 80 Податкового кодексу України (далі - ПК України), а незаконність перевірки призводить до відсутності її правових наслідків. Посилається також на те, що з актом перевірки вона не знайомилась і не підписувала його. Зазначає, що факту контрольної закупки вина не було, як і не було самої перевірки. Пояснення, додані до справи відповідачем, написані не нею, а іншою особою.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач зазначає, що перевірка проводилася відповідно до вимог пункту 80.2 ст.80 ПК України, на підставі наказу та направлень на проведення такої перевірки, а чинним законодавством не передбачено ознайомлення суб'єкта господарювання, з документами, крім даних документів, які вказують на обставини, що є підставою для проведення фактичної перевірки.

Під час такої перевірки було встановлено факт реалізації пляшки вина ігристого(шампанського "FIORELLI " 0,7 літра, при цьому розрахунковий документ встановленого зразка (касовий чек) не роздруковано та не видано. Встановлено факт реалізації 1 пляшки вина газованого "FIORELLI" 0,7 літра, вміст спирту 7% об. по ціні 80,00 грн. без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, чим порушено ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 №481/95-ВР із змінами та доповненнями, та п.1, п.2 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР із змінами та доповненнями.

За наведених обставин, вважає прийняте судом першої інстанції рішення правомірним та таким, що винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець та перебуває на обліку у контролюючих органів як платник податків.

Встановлено, що з 17 по 18 травня 2018 року посадовими особами відповідача, на підставі наказу від 15.05.2018 р. №1587 та направлень від 15.05.2018 року №№1458, 1459, 1460, проведено фактичну перевірку кіоску НОМЕР_3, що розташований за адресою АДРЕСА_1 та належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2, за результатами якої 18 травня 2018 року складено акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами №0098/22-01-40-01/НОМЕР_2.

Згідно вказаного акту перевірки відповідачем встановлено факт реалізації 1 пляшки вина газованого "FIORELLI " 0,7 літра, при цьому розрахунковий документ встановленого зразка (касовий чек) не роздруковано та не видано. Встановлено факт реалізації 1 пляшки вина газованого "FIORELLI" 0,7 літра, вміст спирту 7% об. по ціні 80,00 грн. без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями. Партію товару встановити не можливо, накладні на продукцію в ході перевірки не надано. В наявності знаходиться 3 пляшки вина газованого "FIORELLI", чим порушено ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 №481/95-ВР із змінами та доповненнями, та п.1, п.2 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР із змінами та доповненнями.

За результатами проведеної фактичної перевірки перевірки відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення:

- від 04.06.2018 №, яким за порушення ч.14 ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" відповідно до абз.5 ч.2 ст.17 вказаного Закону, до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00грн;

- від 04.06.2018 №, яким за порушення п.1, п.2 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" відповідно до п.1 ст.17 вказаного Закону, до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 1,00грн.

Не погодившись із прийнятими відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернулась з даним позовом до суду.

Вирішуючи наведений спір та відмовляючи у задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що представленими доказами (у тому числі показаннями свідків) стверджується факт реалізації 1 пляшки вина газованого "FIORELLI" 0,7 літра, вміст спирту 7% об. по ціні 80,00 грн. без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями без роздруковування та без видачі розрахункового документу встановленого зразка (касового чеку) .

Між тим, наведені висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає такими, що не відповідають нормам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, з наступних причин.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України як підставу проведення фактичної перевірки зазначено наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Відповідно до п.80.7 ст.80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Статтею 86 ПК України встановлено, що результати фактичної перевірки, у разі встановлення під час перевірки порушень, оформлюються у формі акта, який складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для застосування до позивача фінансової санкції у вигляді штрафу, згідно з актом перевірки від 18.05.2018, стало встановлення факту реалізації алкогольного напою"FIORELLI" 0,7 літра, вміст спирту 7% об. без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України, є Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР, в редакції чинній на час проведення перевірки (далі - Закон №481/95-ВР).

Відповідно до частини дванадцятої статті 15 Закону № 481/95-BP роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно із ст.1 Закону №481/95-ВР алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об'ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу «живого» бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об'ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД.

Застосування штрафних санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» можливе лише за умови встановлення та доведення складу правопорушення, а саме здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без ліцензії.

Відтак, склад правопорушення є наявним у разі сукупності ознак - відсутність ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та факт збуту такої продукції, зафіксований у порядку визначеному діючим законодавством.

Аналізуючи норми чинного законодавства та обставини справи суд апеляційної інстанції не може погодитись з висновком суду першої інстанції щодо доведеності відповідачем реалізації позивачем як суб'єктом господарювання алкогольного напою без ліцензії .

Так, до матеріалів справі відповідачем не долучено жодних документів про походження товару, контрольна закупка якого здійснена, відсутній його опис, фото та відео зйомка в ході перевірки не застосовувалась, протокол про вчинення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_2 не складався.

Щодо покликання відповідача на те, що позивач в поясненні визнала факт порушення, колегія суддів зазначає, що в ході апеляційного перегляду даної справи було встановлено, що пояснення від імені позивача написано власноручно представником відповідача, що здійснював перевірку, і цей факт знайшов підтвердження.

Оскільки нарахування штрафних санкцій за реалізацію товару без наявності ліцензії пов'язано виключно з реалізацією вина "FIORELLI " 0,7 л алк.7 % об., факт якого не знайшов свого підтвердження при здійсненні судового розгляду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо протиправності застосування до позивача штрафних санкцій.

Апеляційний суд зазначає, що не доведено, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення прийняті на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно та розсудливо.

Також апеляційний суд наголошує, що з урахуванням завдань та принципів адміністративного судочинства, обов'язку доказування, принципу правової визначеності слід трактувати будь-які «сумніви» не інакше, як неспроможність суб'єкта владних повноважень переконливо довести обґрунтованість та правомірність власних рішень у спірних правовідносинах, що є невиконанням ним його процесуального обов'язку.

Нездатність державного органу довести обґрунтованість та законність власних рішень є підставою судового захисту порушених прав позивача. Будь-який інший висновок, фактично, зводить нанівець всю систему завдань адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення ст.317 КАС України, прецедентної практики ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що висновки суду першої інстанції щодо правомірності винесення податкових повідомлень-рішень від 04.06.2018 року №№, не відповідають обставинам справи, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині слід скасувати та ухвалити нове рішення.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити. Податкові повідомлення - рішення №№, , прийняті 04 червня 2018 року Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області про застосування до ОСОБА_2 штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 17000 грн. та 1.00 грн., визнати протиправними та скасувати.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 27 березня 2019 року.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Кузьменко Л.В. Сушко О.О.