Справа № 300/628/19
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

"26" березня 2019 р. справа № 300/628/19

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Могила А.Б. ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Коломийського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Коломийського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про зобов'язання до вчинення дій. Зокрема, позивач просив зобов'язати відповідача внести зміни в графах про національність нареченого та нареченої з «українець», «українка» на «поляк», «полька» актового запису про шлюб №6 від 22.02.1959, складеного на ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також внести зміни в графі про національність з «українка» на «полька» актового запису про смерть ОСОБА_3 від 15.11.1990 №23.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У позовній заяві ОСОБА_1 правовідносини, з приводу яких виник спір, визначає публічно-правовими та такими, що належать до юрисдикції адміністративного суду.

Така позиція позивача є невірною з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу першого пункту 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

В частині 1 статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право, яке має існувати на час звернення до суду, а, по-друге, суб'єктний склад такого спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Відтак, вирішуючи питання про юрисдикцію спору, необхідно з'ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

У даній справі спірні правовідносини пов'язані з відмовою відповідача внести зміни до актового запису про шлюб батьків позивача через розбіжності національності, а до актового запису про смерть матері позивача - через відсутність підтверджуючих документів, визнанням позивача таких розбіжностей та відсутності документів.

Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 49 Цивільного кодексу України). Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо (ч.2 ст. 49 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (ч.1 ст.22 Закону).

В статті 16 ЦК України наведений перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, який не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

У позовній заяві позивач наводить обставини неправильності записів про національність батьків в актах цивільного стану та просив зобов'язати відповідача внести до них зміни. При цьому позивач не оскаржує відмову внести зміни до актових записів, не просить визнати неправомірними дії відповідача.

Таким чином позивач звернувся до суду для захисту права на забезпечення органом державної влади немайнового права (ч.1 ст.273 ЦК України) на відображення достовірної інформації про національність батьків в актовому записі про їх шлюб, в актовому записі про смерть матері, а не про оскарження відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актових записів цивільного стану.

У позовній заяві відсутні доводи за частиною 2 статті 2 КАС України щодо протиправності відмови відповідача у внесенні змін до актових записів, а тому об'єктом перевірки у цій справі не є дотримання відповідачем процедури внесення змін до актових записів й оцінка правомірності дій з відмови у їх внесенні, а встановлення обставин, що підтверджують або спростовують приналежність батьків позивача до тієї чи іншої національності, і залежно від встановлених обставин вирішення питання про неправильність актових записів та зобов'язання відповідача внести зміни до цього запису.

Відтак, даний позов не відноситься до юрисдикції адміністративного суду та підлягає розгляду судом за правилами цивільного судочинства.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 170, 241, 242, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження за його позовом до Коломийського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про зобов'язання до вчинення дій.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами не пізніше наступного дня після її постановлення. Копію позовної заяви залишити в суді.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.