Справа № 2040/7314/18
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 р.Справа № 2040/7314/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.,

спеціаліста ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Білова О.В., майдан ОСОБА_4, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 28.11.18 року по справі № 2040/7314/18

за позовом ОСОБА_3

до Державної екологічної інспекції у Полтавській області

третя особа Державна екологічна інспекція України

про стягнення заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 року адміністративний позов ОСОБА_3 до Державної екологічної інспекції у Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Державна екологічна інспекція України про стягнення заробітної плати задоволено частково.

Зобовязано Державну екологічну інспекцію у Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 заробітну плату за серпень 2018 року.

В задоволенні позовних вимог про стягнення заробітної плати відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції частково дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно зясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

Представник відповідача в судовому засіданні та у письмовому відзиві на апеляційну скаргу заперечував проти доводів останньої зазначив, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає.

Позивач та представник третьої особи у судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Представник позивача надіслав на адресу суду клопотання про перенесення розгляду справи, яке судом апеляційної інстанції було розглянуто та відмовлено в задоволенні через його необґрунтованість.

Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що позивач, ОСОБА_3, працює на посаді начальника відділу екологічного контролю земельних ресурсів, за поводженням з відходами та небезпечними речовинами Державної екологічної інспекції у Полтавській області (державна служба), що підтверджується копією трудової книжки позивача.

ОСОБА_3 не було виплачено заробітну плату за серпень 2018 року, у звязку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заробітної плати за серпень 2018 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції вважав, що належним способом захисту порушеного права позивача є саме зобовязання Державної екологічної інспекції у Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 заробітну плату за серпень 2018 року, оскільки позивач має право на отримання заробітної плати за серпень 2018, а довідка про розмір заробітної плати, яка належить до виплати позивачу за серпень 2018, за підписом уповноваженої на їх видачу особи, суду надано не було. При цьому позовна вимога про стягнення заробітної плати в розмірі 57621,36 грн. задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України «Про державну службу» державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо повязані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», яка дублюється положеннями ст. 115 Кодексу законів про працю в Україні, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Як свідчать матеріали справи, позивач працює у Державній екологічній інспекції у Полтавській області та за серпень йому нарахована заробітна плата у розмірі 57621,36 грн, однак виплачена не була. Доказів виплати заробітної плати позивачу за серпень 2018 року до суду надано не було.

Разом з тим, з матеріалів справи, зокрема, з даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що Державна екологічна інспекція у Полтавській області з 06.08.2018 перебуває в стані припинення.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи. До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Так, наказом Державної екологічної інспекції України від 31.07.2018 №146 ліквідовано як юридичну особу публічного права Державну екологічну інспекцію у Полтавській області. Утворено ліквідаційну комісію Державної екологічної інспекції у Полтавській області (далі ліквідаційна комісія) та призначено головою ліквідаційної комісії першого заступника начальника Державної екологічної інспекції у Полтавській області першого заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області ОСОБА_5.

Відповідно до пункту 19 Порядку здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого Постановою КМУ від 20.10.2011 № 1074, право підписувати документи щодо припинення органу виконавчої влади або територіального органу надається голові комісії з моменту його затвердження до дня внесення запису про державну реєстрацію припинення органу виконавчої влади або територіального органу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Для здійснення своїх повноважень голова комісії видає накази, використовуючи бланки органу виконавчої влади або територіального органу, що припиняється.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 1074 комісія: складає перелік підприємств, установ та організацій, які належать до сфери управління органу Виконавчої влади, що припиняється, звертається у разі відсутності правонаступника до Кабінету Міністрів України - щодо необхідності визначення суб'єкта управління зазначеними підприємствами, установами та організаціями; здійснює заходи, пов'язані з: виявленням кредиторів та задоволенням відповідно до законодавства їх вимог; одержанням дебіторської заборгованості; закриттям рахунків в органах Казначейства та переведенням залишків коштів правонаступникові або до державного бюджету в установленому законодавством порядку; здійснює інші повноваження відповідно до законодавства.

З матеріалів справи слідує, що наказом від 06.08.2018 № 02 голови ліквідаційної комісії Державної екологічної інспекції у Полтавській області Г.І.Гаджієнко затверджено персональний склад ліквідаційної комісії.

Отже, з 06.08.2018 голова ліквідаційної комісії є особою, уповноваженою діяти від імені відповідача, видавати та підписувати довідки та інші документи Державної екологічної інспекції у Полтавській області.

Виходячи з вищевикладеного, нарахування та виплата заробітної плати ОСОБА_6, а також надання відповідних довідок про стан заборгованості належить до компетенції голови ліквідаційної комісії Державної екологічної інспекції у Полтавській області, а документи за підписами начальника Державної екологічної інспекції у Полтавській області ОСОБА_4 органами державної казначейської служби не приймаються до виконання.

Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3, звертаючись до суду з позовом про стягнення заробітної плати за серпень 2018 року, надав довідку від 31.08.2018 за підписом начальника Державної екологічної інспекції у Полтавській області ОСОБА_4 та в.о. головного бухгалтера ОСОБА_7

Отже, вказана довідка від 31.08.2018р. видана не уповноваженою на те особою.

Поміж іншого з пояснень відповідача встановлено, що оскільки працівники сектору бухгалтерського обліку та фінансів Державної екологічної інспекції у Полтавській області були звільнені та інформація щодо призначення головного бухгалтера або спеціаліста, на якого покладається виконання завдань та функціональних обовязків бухгалтерської служби, до Державної екологічної інспекції України не надходила, виділення асигнувань на серпень 2018 року були перенесені до вирішення зазначеного питання. На даний час Державна екологічна інспекція у Полтавській області профінансована в повному обсязі, відповідно до затвердженого плану асигнувань загального фонду бюджету на січень-серпень 2018 року за КПКВ 2405010 «Керівництво та управління у сфері екологічного контролю».

Таким чином, відповідачем не заперечується факт невиплати позивачу заробітної плати за серпень 2018р.

Отже, враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що позивач має право на отримання заробітної плати за серпень 2018.

При цьому колегія суддів зауважує, що довідки про розмір заробітної плати, яка належить до виплати позивачу за серпень 2018 за підписом уповноваженої на їх видачу особи, суду не надано.

Відтак, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що в даному випадку належним способом захисту порушених прав позивача є саме зобовязання Державної екологічної інспекції у Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 заробітну плату за серпень 2018 року, а в задоволенні позовної вимоги про стягнення заробітної плати в розмірі 57621,36 грн. належить відмовити через її передчасність.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують. .

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 2 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 року по справі № 2040/7314/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_8
Судді (підпис) (підпис) ОСОБА_9 ОСОБА_10

Повний текст постанови складено 28.03.2019 року