Справа № 804/4039/18
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 березня 2019 року м. Дніпросправа № 804/4039/18

головуючий суддя І інстанції Букіна Л.Є.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.10.2018 року в адміністративній справі №804/4039/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання незаконними та скасування наказів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому з урахуванням уточнень, просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ від 29.03.2018 року № 1492 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 ОСОБА_2 відділення поліції Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_1;

- визнати незаконним та скасувати наказ від 05.05.2018 року № 2085 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 ОСОБА_2 відділення поліції Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_1;

- поновити позивача на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 ОСОБА_2 відділення поліції Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області з 05.05.2018 року;

- зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення за час відсторонення зі служби по день поновлення на раніше займаній посаді у розмірі у відповідності до займаної посади з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.10.2018 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що 25.01.2018 року, за погодженням із т.в.о. начальника ОСОБА_2 відділення поліції Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області підполковником поліції ОСОБА_3, у звязку із службовою необхідністю, останній покинув місце розташування відділення, щоб забрати деякі документи для подальшого звітування до ОСОБА_4 та для вживання їжі, що не суперечить приписам чинного законодавства. Зауважено, що 27.03.2018 року позивачем було виявлено та особисто доведено до т.в.о. начальника ОСОБА_2 відділення поліції Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_3 про розбіжність виданих патронів калібру 5.6 мм. та зібраних гільз до них, та запропоновано скласти акти про відсутність цих гільз, з метою виправлення існуючого становища. Крім того, позивач зазначив, що на момент проведення двох учбових стрільб у тирі з особовим складом відділення, останній перебував у відпустці, а під час проведення третьої учбової стрільби теж був не на службі (був вихідний), у звязку з чим, не міг забезпечити контроль за цією лінією.

Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, останнє просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити вимоги апеляційної скарги на підставах, що в ній зазначені, та скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначаючи, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходив службу в органах Національної поліції України на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 ОСОБА_2 відділення поліції Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області у званні майор поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області від 29.03.2018 року № 1492 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ОСОБА_2 Новомосковського ВП ГУНП» на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність.

Підставою для прийняття вказаного наказу слугував висновок службового розслідування від 20.03.2018 року за фактом виявлених недоліків під час перевірки організації діяльності ОСОБА_2 Новомосковського ВП мобільною групою УПД ГУНП, у ході проведення якого встановлено порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, що мало вираз у безпричинному відлученні відповідального по територіальному підрозділу поліції з місця несення служби.

В подальшому, наказом відповідача від 30.03.2018 року № 1481 було призначено службове розслідування за фактом виявлення розбіжності між кількістю виданих патронів калібру 5,6 мм. та кількістю гільз до них, зданих після завершення учбових стрільб.

30.04.2018 року начальник Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області затвердив висновок службового розслідування, згідно з яким встановлено, що після проведення учбових та залікових стрільб з пістолета Марголіна, виконання вправ №№ 9, 10, КС 2016 та підготовки звіту за 1-й квартал 2018 року виявлено розбіжності між кількістю виданих патронів калібру 5,6 мм. та кількістю гільз до них, зданих після завершення учбових стрільб у ОСОБА_2 Новомосковського ВП ГУНП (за проведені у лютому, березні 2018 року стрільби витрачено 518 патронів калібру 5,6 мм., а кількість гільз підготовлених до здачі у відділ озброєння склала всього 16 штук) та підтверджено факт добровільного перебування майора поліції ОСОБА_1 на навчально-тренувальних і залікових стрільбах у ОСОБА_2 під час знаходження у відпустці та внесення ним особисто до роздавально-здавальних відомостей ф.4 (обліку боєприпасів), які є бланком суворої звітності інформації про отримання гільз, без їх перерахунку, а також не вжиття належних заходів щодо обліку, зберігання та недопущення втрати гільз використання боєприпасів, що призвело до їх втрати.

На підставі вказаного висновку службового розслідування, відповідачем прийнято наказ від 05.05.2018 року № 2085 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ОСОБА_2 Новомосковського ВП ГУНП», яким за порушення службової дисципліни, недотримання вимог ст.7, 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п.1 ч.І ст. 18. Закону України «Про Національну поліцію», п.1.4 Розділу 1, п. 4.5., 4.9. Розділу 4 Настанови по службі озброєння в органах внутрішніх справ та вищих навчальних закладах МВС України» та п. 2 наказу ОСОБА_2 Новомосковського ВП ГУНП від 19.03.2017 року № 29, ураховуючи наявне дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність, ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади.

В подальшому, наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 04.06.2018 року № 153 о/с «По особовому складу» майора поліції ОСОБА_1 було переміщено на посаду інспектора сектору превенції Камянського відділу поліції, звільнивши з посади начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 ОСОБА_2 відділення поліції Новомосковського відділу поліції з 05.06.2018 року. Даний наказ в рамках цієї адміністративної справи позивачем не оскаржується.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаних наказів, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані накази були прийняті відповідачем у відповідності з приписами чинного законодавства та з урахуванням тяжкості вчиненого проступку, що свідчить про відсутність підстав для їх скасування.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію».

Згідно ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов'язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Приписам ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 9 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 23.12.2015 №901-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Оскільки на момент виникнення та реалізації спірних відносин Закон України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» не набрав чинності, при вирішенні питання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності, слід керуватися саме приписами Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460-IV «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Згідно ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, службова дисципліна це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справи України визначено, що дисциплінарний проступок це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Приписами ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що недотримання працівником Національної поліції службової дисципліни має наслідком вчинення ним дисциплінарного проступку та можливості подальшого притягнення його до дисциплінарної відповідальності. При цьому, обставини дисциплінарного проступку мають встановлюватись під час службового розслідування.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та прийняття наказу № 1492 від 29.03.2018 року були висновки відповідача стосовно порушення позивачем службової дисципліни, недотримання вимог статей 7, 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п.п.4 п. 6 розділу IV Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 23.05.2017 року № 440, що мало вираз у безпричинному відлученні відповідального по територіальному підрозділу поліції з місця несення служби.

Так, з висновку службового розслідування від 20.03.2018 року вбачається, що 25.01.2018 року мобільною групою управління превентивної діяльності ГУНП здійснено перевірку організації діяльності ОСОБА_2 Новомосковського ВП ГУНП у формі ввідного учбового повідомлення (о 19:30) про крики невідомої жінки про допомогу поблизу буд. № 9 по вул. Молодіжній в с. Гречане. Не дочекавшись поліцейських ОСОБА_2 на місці ввідного учбового повідомлення, мобільна група прибула до самого ОСОБА_2 (о 21:03) та встановила, що відповідальний від керівництва по ОСОБА_2 майор поліції ОСОБА_1 здав табельну вогнепальну зброю до камери зберігання зброї чергової служби та покинув місце несення служби на службовому автомобілі Mitsubishi Outlander разом із нарядом. При цьому, на місце виклику він так і не прибув.

З наданих позивачем пояснень від 12.02.2018 року вбачається, що у звязку з тим, що останній забув вдома деякі документи для надання звіряння по лінії ОСОБА_4, позивач прийняв рішення відлучитись разом із ГРПП у бік с. Лобостівка, щоб потім заїхати додому, взяти необхідні документи та відразу повернутись підручним транспортним транспортним засобом. Після вказаного, ГРПП на автомобілі Мітсубісі підвіз позивача до перехрестя с. Курилівка та пішов додому, а ГРПП дав вказівки їхати та забезпечити належне реагування за повідомленням. До цього, позивач здав ПМ до ЧС та виїхав.

Так, організація діяльності чергової служби в центральному органі управління поліції, територіальних органах Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві (далі - ГУНП), а також підпорядкованих їм територіальних підрозділах у районах, містах, районах у містах визначена Інструкцією з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 № 440 (далі Інструкція № 440).

Згідно п. 2 Інструкції № 440, чергова служба - чергова частина Департаменту організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Національної поліції України (далі - чергова частина НПУ), чергові частини (ситуаційні відділи) управлінь організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП (далі - чергова частина (ситуаційний відділ) ГУНП), чергові частини територіальних підрозділів ГУНП, старші інспектори-чергові (інспектори-чергові) та помічники чергових секторів реагування патрульної поліції територіальних підрозділів ГУНП, які забезпечують безперервне та цілодобове виконання своїх завдань.

Пунктом п. 5 розділу 4 Інструкції № 440 визначено, що для ефективності здійснення цілодобового контролю за забезпеченням захисту прав громадян, правопорядку та протидії злочинності, подальшого вдосконалення управлінської діяльності в територіальних підрозділах поліції призначається відповідальний. Відповідальний по територіальному підрозділу поліції заступає на добове чергування в єдиному однострої з табельною вогнепальною зброєю (п. 5 розділу 4 Інструкції № 440).

Приписами п. 6 розділу 4 Інструкції № 440 встановлено, що відповідальний по територіальному підрозділу поліції зобов'язаний, у тому числі: перебувати у службовому кабінеті за місцем розташування територіального підрозділу поліції, постійно бути на зв'язку з черговою службою, відлучатися лише для вживання їжі, виїзду на місця події або перевірки організації несення служби нарядами.

З зазначених правових норм вбачається, що на відповідального по територіальному підрозділу під час здійснення добового чергування, покладається обовязок по постійному

перебуванню у службовому кабінеті за місцем розташування територіального підрозділу поліції за винятком виїзду на місця події, перевірки організації несення служби нарядами та для вживання їжі.

В даному випадку, як було встановлено судом, позивач, під час здійснення добового чергування, відлучився зі свого кабінету, з огляду на залишення вдома необхідних йому документів, що виходячи з приписів п. 6 розділу 4 Інструкції № 440, не може бути належною правовою підставою для залишення свого робочого місця.

При цьому, посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що він відлучався під час здійснення добового чергування з метою забрати відповідні документи та для вживання їжі, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, оскільки вказані обставини спростовуються наданими останнім поясненням від 12.02.2018 року та показами допитаного судом першої інстанції в якості свідка т.в.о начальника ОСОБА_2 Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3

Також, посилання позивача на протиправне невідібрання відповідачем у нього відповідних пояснень під час проведення службового розслідування, як на підставу необґрунтованості прийнятого наказу, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними з огляду на наявність наданих позивачем пояснень від 12.02.2018 року та ненадання останнім додаткових відомостей, які б свідчили про необґрунтованість його притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Відтак, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що наказ від 29.03.2018 року № 1492 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності був прийнятий обґрунтовано, а правові підстави для його скасування відсутні.

Що стосується обґрунтованості прийняття відповідачем наказу від 05.05.2018 року № 2085, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для притягнення позивач до дисциплінарної відповідальності та прийняття вказаного наказу були висновки відповідача щодо порушення позивачем службової дисципліни, недотримання вимог ст. 7, 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1, 4 Розділу 1, п. 4.5, 4.9 Розділу 4 Настанови по службі озброєння в органах внутрішніх справ та вищих навчальних закладах МВС України, затвердженої наказом МВС від 15.04.1995 року № 233 та п. 2 Наказу ОСОБА_2 Новомосковського ВП ГУНП від 19.03.2017 року № 29, що мало вираз у особистому недбальстві та внесенні недостовірних відомостей про отримання гільз за особистим підписом без перерахунку наявності гільз під час навчально-тренувальних і залікових стрільб у роздавально-здавальних відомостях ф. 4а, не вжитті належних заходів щодо обліку, зберігання та недопущення втрати гільз від використаних боєприпасів, що у свою чергу призвело до їх втрати.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу від 19.03.2017 року № 29 позивач є відповідальним за озброєння в ОСОБА_2

Наказом ОСОБА_2 відділення поліції Новомосковського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 19.02.2018 року № 23, для проведення стрільб та забезпечення заходів безпеки призначено відповідальному за озброєння ОСОБА_2 майору поліції ОСОБА_1 забезпечити проведення стрільб необхідною кількістю набоїв 5.6 мм. до пістолета Марголіна.

Наказом керівника від 20.03.2018 року № 29 «Про організацію залікових стрільб з поліцейськими ОСОБА_2 НПВ ГУНП» відповідальному за озброєння ОСОБА_2 Новомосковського ВП (майор поліції ОСОБА_1О.) було визначено забезпечити проведення стрільб необхідною кількістю набоїв 5,6 мм. до пістолета Марголіна.

Відповідно до наказу МВС України від 15.04.1995 року № 233 «Про настання по службі озброєння в органах внутрішніх справ та вищих навчальних закладах МВС України» затверджено Настанову по службі озброєння в органах внутрішніх справ та вищих навчальних закладах МВС України, відповідно до якої, робота з обліку і зберігання табельного, вилученого, добровільно зданого і знайденого озброєння і боєприпасів в підрозділі з чисельністю особового складу понад 150 чоловік покладається на штатного працівника, а в підрозділах з чисельністю менше 150 чоловік наказом його керівника на працівника з числа старшого і середнього начальницького складу, спроможного забезпечити надійне збереження і облік озброєння і боєприпасів.

Відповідальність за організацію обліку, зберігання і забезпечення надійного збереження озброєння і боєприпасів несуть керівники підрозділів МВС, ГУМВС, УМВС.

На стрільбищі (в тирі) не допускається втрати бойових патронів (гільз). У кожному випадку про супутні цим втратам обставини і вжиті заходи розшуку керівник стрільб зобовязаний доповісти рапортом начальнику (командиру) підрозділу. За фактами незнайдених боєприпасів проводиться службове розслідування і за його результатами керівництвом МВС, ГУМВС, УМВС приймається відповідне рішення.

Так, з висновку службового розслідування від 30.04.2018 року вбачається, що 27.03.2018 року до керівництва ГУНП від т.в.о. начальника ОСОБА_2 Новомосковського ВП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_3 надійшла інформація про те, що після проведення учбових та залікових стрільб та підготовки звіту за 1-й квартал 2018 року, для здачі до ВО ОСОБА_5, йому надано на підпис документи в яких виявлено розбіжності між кількістю виданих патронів калібру 5,6 мм. та кількістю гільз зданих після завершення учбових стрільб. Відповідно до роздавальних відомостей, затверджених керівниками стрільб, гільзи зібрані в повному обсязі, про що свідчить підпис майора поліції ОСОБА_1 у відповідній графі.

28.03.2018 відповідальному за озброєння - ОСОБА_1 прибулому для здачі звіту про використані боєприпаси на учбову практику за 1-й квартал 2018 року, вказано на невідповідність вимогам Настанови по службі озброєння в органах внутрішніх справ та вищих навчальних закладах МВС України у частині складених відомостей та порушення встановленого порядку обліку та здачі гільз від використаних боєприпасів.

З пояснень позивача від 28.03.2018 року вбачається, що відомість про витрату боєприпасів на учбову практику ОСОБА_2 за 1- й квартал 2018 року готував він особисто, проте за роздачу боєприпасів підписувалась інспектор СКЗ Новомосковського ВП ГУНП майор поліції ОСОБА_6, керівник стрільб майор поліції ОСОБА_7 і капітан поліції ОСОБА_8, однак свій підпис у самій роздавально-здавальній відомості останній ставив особисто щоб упевнитись в правильності та наявності боєприпасів, перерахуванні кількості гільз.

В свою чергу, з пояснень майора поліції ОСОБА_7 вбачається, що відповідно до наказів ОСОБА_2 від В 12.02.2018 № 22 та 19.02.2018 № 23 він був призначений керівником стрільб, після стрільб майор поліції ОСОБА_1 за своєю ініціативою збирав гільзи. По закінченню стрільб усі присутні працівники ставили підписи у відомостях.

Вказані обставини також були відображені в поясненнях інспектора СКЗ Новомосковського ВП ГУНП майора поліції ОСОБА_6 та начальника СРПП № 1 ОСОБА_2 капітана поліції ОСОБА_8

Відтак, з зазначених обставин справи вбачається, що ОСОБА_1 допустив протиправне внесення до роздавально-здавальних відомостей Ф.4, які є бланком суворої звітності, інформації про отримання гільз, без їх перерахунку та невжив належних заходів щодо обліку, зберігання та недопущення втрати гільз від використаних боєприпасів, що призвело до їх втрати. До того ж, про вказане останній не доповів відповідним рапортом, як то передбачено вищезазначеним Наказом МВС № 233 від 15.04.1995 року, а протилежне судом не встановлено.

При цьому, посилання позивача на те, що під час проведення учбових стрільб з особовим складом відділення, останній перебував у відпустці, а під час проведення третьої учбової стрільби він був вихідний, як на підставу неможливості забезпечення контролю, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим, оскільки, як вбачається з наявних в матеріалах справи копій роздавально-здавальних відомостей, позивач поставив свій підпис у розділі «розпис начальника ПВП у прийомі боєприпасів та гільз», що свідчить про добровільне взяття останнім на себе обовязку по веденню обліку використаних патронів, що також зумовлювало наявність у нього обовязку по здійсненню належних заходів по забезпеченню їх достовірності при підготовці відомості та здачі відповідного звіту.

Поряд з вказаним, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що при звільненні позивача з займаної посади відповідачем враховано тяжкість вчиненого проступку, обставини, за яких його вчинено, шкоду заподіяну авторитету поліції, відношення позивача до вчиненого, а також наявність у позивача діючого дисциплінарного стягнення.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідач, приймаючи наказ від 05.05.2018 року № 2085, діяв у межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України.

Крім того, останній було реалізовано шляхом прийняття наказу від 04.06.2018 року № 153 о/с «По особовому складу» відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію».

Інші доводи позивача щодо незаконності прийнятого рішення суду першої інстанції до уваги колегією суддів не приймається, тому як не мають правового значення для правильного вирішення справи.

Крім того, суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.10.2018 року в адміністративній справі № 804/4039/18- залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за виключенням підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя Л.А. Божко

суддя Ю.В. Дурасова