Справа № 2240/3231/18
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2240/3231/18

Головуючий у 1-й інстанції: Михайлов О.О.

Суддя-доповідач: Шидловський В.Б.

26 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Франовської К.С. Кузьменко Л.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ткач В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Держпраці у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року (судове рішення ухвалене 04 грудня 2018 року, час ухвалення судового рішення не зазначено, дата виготовлення повного тексту судового рішення 07 грудня 2018 року) у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Управління Держпраці у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом у якому просила:

- визнати протиправним та скасувати припис Управління Держпраці у Хмельницькій області № 22/01/1808-ІВ-515 від 15.08.2018 про усунення виявлених порушень;

- визнати протиправним та скасувати постанову першого заступника начальника Управління Держпраці у Хмельницькій області № 22/405 від 28.08.2018 про накладення на позивача штрафу в розмірі 781 830,00 грн. відповідно за порушення, відповідальність за яке передбачена абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України;

- стягнути з Управління Держпраці у Хмельницькій області судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за наслідками проведеної перевірки у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 посадовими особами Управління Держпраці у Хмельницькій області складено акт перевірки № 22-01/1808-ІВ та винесено припис № 22-01/1808-ІВ-515 від 15.08.2018 про усунення виявлених порушень. Вказує, що постановою першого заступника начальника Управління Держпраці у Хмельницькій області від 28.08.2018 № 22/405 на позивача накладено штраф в розмірі 781 830,00 грн. за порушення, відповідальність за яке передбачена абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України, а саме за допуск 7 осіб до роботи в швейному цеху без оформлення трудового договору.

Позивач стверджує, що ніякого відношення до діяльності швейного цеху не має, оскільки за місцезнаходженням вказаного швейного цеху (по АДРЕСА_1) жодних нежитлових приміщень не орендував та не займається виробництвом (пошиттям одягу).

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Управління Держпраці у Хмельницькій області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована як фізична особа-підприємець, номер запису: 2 013470; основний виді діяльності - код КВЕД 47.82 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках текстильними виробами, одягом і взуттям.

За наслідками відвідування 31 травня 2018 року начальником відділу з питань експертизи умов праці Вдовіним Ю.М., подано доповідну записку на ім'я начальника Управління Держпраці у Хмельницькій області Глушакова О.О., щодо обставин інспекційного відвідування 31.05.2018 приватного підприємця ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, місце здійснення підприємницької діяльності: АДРЕСА_1 (швейний цех, цокольне приміщення будинку), у присутності і за участю інших посадових осіб Управління Держпраці (Жуковського А,К., Юнчик Л.С.).

У вказаній доповідній записці зазначено, що при відвідуванні виявлено використання праці найманих працівників за швейними машинками близько 20 осіб. На прохання надати документи чи інформацію про працевлаштування працівників, ніяких документів, трудових договорів, наказів про прийом не надано. Вказано, що наявні ознаки недотримання ФОП ОСОБА_2 встановленого порядку оформлення трудових відносин із найманими працівниками (ст.24 КЗпП України). Також у доповідній записці зафіксовано, що приватному підприємцю 01.06.2018 у приміщенні Управління Держпраці у Хмельницькій області (на особистому прийомі) було роз'яснено порядок легалізації трудових відносин із найманими працівниками та відповідальність, згідно зі ст.265 КЗпП України у випадку його порушення, та запропоновано протягом найближчого часу легалізувати належним чином трудові відносини із усіма найманими працівниками.

Суд також встановив, що ОСОБА_6, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований як фізична особа-підприємець 08.04.2003, номер запису: 035127; види діяльності - Код КВЕД 14.13 Виробництво іншого верхнього одягу (основний); Код КВЕД 14.14 Виробництво спіднього одягу; Код КВЕД 14.19 Виробництво іншого одягу й аксесуарів.

1 червня 2017 року між Житлово-будівельним кооперативом №25 (юридична адреса: м.Хмельницький, вул.Молодіжна, 3/1) в особі голови будинкового комітету Юзьвишина Павла Івановича (Орендодавець) з однієї сторони, та ОСОБА_6 (Орендар) уклали договір оренди нежитлового приміщення від 01.06.2017.

Відповідно до п.1.1 вказаного договору, орендодавець зобов'язується передати орендареві у строкове безоплатне користування, а орендар зобов'язується прийняти у строкове безоплатне користування нежитлове приміщення (напівпідвал), що визначене у цьому договорі.

Згідно з п.1.2 вищевказаного договору, об'єкт оренди знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Площа нежитлового приміщення, що орендується: 225 кв.м. (п.1.3 Договору).

Відповідно до направлення про проведення інспекційного відвідування від 26.07.2018 №544/18 оформленого на підставі наказу Управління Держпраці у Хмельницькій області №138 від 25.07.2018 проведено інспекційне відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

При інспекційному відвідуванні 26.07.2018, з підстав неможливості проведення інспекційного відвідування, посадовими особами відповідача складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №22-0/1809-ІВ/НД від 26.07.2018 та здійснено підготовчі дії до проведення інспекційного відвідування, а саме отримано добровільно надані пояснення від працівників цеху.

Посадовими особами відповідача 06.08.2018 позивачеві вручено копію направлення на проведення інспекційного відвідування та роз'яснено підстави відвідування та відкладення інспекційного відвідування 26.07.2018 та отримання пояснень від працівників швейного цеху за адресою: АДРЕСА_1.

07.08.2018 позивачем надано відповідачеві лист, у якому вказано, що позивач є фізичною особою-підприємцем та платником податку першої групи оподаткування та не має найманих працівників.

За результатами інспекційного відвідування посадовими особами Управління Держпраці у Хмельницькій області складено акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю № 22-01/1808/ІВ від 08.08.2018, у якому зафіксовано, що трудові відносини із: ОСОБА_8 у період з 17.07.2018 по 01.08.2018, ОСОБА_9 в період з 12.07.2018 по 01.08.2018, ОСОБА_10 в період з 26.07.2018 по 01.08.2018, ОСОБА_11 в період з 25.07.2018 по 01.08.2018, ОСОБА_12 в період з 23.07.2018 по 01.08.2018, ОСОБА_13 в період з 23.07.2018 по 01.08.2018 та ОСОБА_14 в період з 20.07.2018 по 01.08.2018, належним чином не оформлені.

Управлінням Держпраці у Хмельницькій області, за результатами проведеного інспекційного відвідування, винесено припис № 22-01/1808-ІВ-515, зміст виявленого порушення: у ФОП ОСОБА_2 трудові договори у письмовій формі належним чином із найманими працівниками відповідно до вимог ч.1, ч.3 ст.24 КЗпП України не укладені, до початку допуску працівників до роботи своєчасно не подано до відповідного повідомлення до органів ДФС, згідно вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 413 "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу", чим порушено ч.1 ст.24 КЗпП України, ч.3 ст.24 КЗпП України, постанови КМУ № 413; строк усунення порушень до 15.09.2018.

Постанову Управління Держпраці у Хмельницькій області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 22/405 від 28 серпня 2018 року на позивача накладено штраф у розмірі 781 830,00 грн.

Не погодившись із даним приписом та постановою про накладення штрафу позивач оскаржила їх до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваних припису Управління Держпраці у Хмельницькій області №22/01/1808-ІВ-515 від 15 серпня 2018 року та постанови Управління Держпраці у Хмельницькій області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 22/405 від 28 серпня 2018 року, а тому позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 необхідно задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його помилковим з наступних підстав.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 7 Положення про Державну інспекцію України з питань праці, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 386/2011 (далі - Положення № 386/2011) Управління Держпраці України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Пунктом 1 Положення № 386/2011 визначено, що Державна інспекція України з питань праці є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра соціальної політики України.

Згідно пункту 3 вказаного Положення, основними завданнями Держпраці України є, зокрема: реалізація державної політики з питань державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про працю; реалізація державної політики з питань контролю за додержанням законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

За приписами підпункту 3 пункту 4 Положення № 386/2011 Управління Держпраці України відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний нагляд та контроль за додержанням вимог законодавства про зайнятість населення з питань дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, що мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню.

Відповідно до пункту 3 Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 2 липня 2012 року № 390, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 липня 2012 року № 1291/21603, інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Повноваження, права та обов'язки державних інспекторів Держпраці та територіальних державних управлінь визначені, крім загальних законів, конвенціями Міжнародної організації праці (далі - МОП), ратифікованих законами України «Про ратифікацію Конвенції міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі» від 8 вересня 2004 року № 1985-IV та «Про ратифікацію Конвенції міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві» від 8 вересня 2004 року № 1986-IV.

Названі конвенції мають пріоритетне значення, враховуючи те, що статтею 15 Закону України «Про міжнародні договори України» визначено, що чинні міжнародні договори України підлягають сумлінному дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права; згідно частини першої статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства; статтею 8-1 КЗпП України визначено, якщо міжнародним договором або міжнародною угодою, в яких бере участь Україна, встановлено інші правила, ніж ті, що їх містить законодавство України про працю, то застосовуються правила міжнародного договору або міжнародної угоди.

Згідно статті 16 Конвенції № 81 інспекція на підприємствах проводиться так часто і так ретельно, як це потрібно для забезпечення ефективного застосування відповідних законодавчих положень.

За приписами статті 43 Коституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено Кодексом законів про працю України.

Відповідно до статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини першої статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

За приписами статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Приписами пунктів 6, 7 Порядку № 390 обумовлено, що перевірка складається з таких етапів: 6.1. Робота з документами, наданими суб'єктами господарювання на вимогу Інспектора; 6.2. Оформлення документів за результатами перевірки; 6.3. Ознайомлення суб'єктів господарювання з документами, оформленими за результатами перевірки; 6.4. Проведення за результатами перевірки роз'яснювальної роботи з питань застосування норм законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування (за згодою посадових осіб).

За результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.

На виконання приписів частини четвертої статті 265 Кодексу законів про працю України та частини дев'ятої статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» Кабінет Міністрів України постановою № 509 від 17 липня 2013 року затвердив «Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» (далі - Порядок №509).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 509 цей Порядок визначає механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення».

Пунктом 2 Порядку № 509 передбачено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи). Штрафи можуть бути накладені на підставі: рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації; акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади; акта документальної виїзної перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Пунктами 3, 4 Порядку № 509 передбачено, що уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акту приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу. Справа розглядається у п'ятнадцяти денний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

Відповідно до пунктів 5, 6 Порядку № 509 у разі надходження від суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів. Про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Пунктом 7 вказаного Порядку передбачено, що справа розглядається за участю представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 509 розгляд справи розпочинається з представлення уповноваженої посадової особи, яка її розглядає. Зазначена особа роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Під час розгляду справи заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішується питання щодо задоволення клопотання. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу. Відповідно до пункту 10 Порядку № 509 постанова про накладення штрафу може бути оскаржена у судовому порядку.

Судом встановлено, що фактично господарську діяльність за адресою АДРЕСА_1 провадить ОСОБА_6, який є орендарем зазначеного приміщення та фізичною особою-підприємцем.

При здійснення контролюючим органом 26.07.2018 року інспекційного відвідування, ОСОБА_2 за вказаною адресою була відсутня.

Колегія суддів не приймає до уваги відеозапис, наданий контролюючим органом на підтвердження встановленого порушення, оскільки він є нерозбірливим. У даному відеозаписі відсутні час та дата фіксування та з нього неможливо чітко встановити місцезнаходження осіб, яких зафіксовано, а також зміст їх розмови. Даний відеозапис є неналежним доказом.

Крім пояснень семи осіб, які були відібрані 26 липня 2018 року, працівники відповідача не надали суду жодних доказів вчинення порушення трудового законодавства саме фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, при цьому у акті від 26 липня 2018 року зазначено працівника ОСОБА_15 Разом з тим, інспекторами не встановлено наявність трудових відносин між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_15, а також не відібрано у нього письмових пояснень.

Натомість, із пояснень семи осіб, які були відібрані 26 липня 2018 року слідує, що вони лише декілька днів проходять стажування в даному швейному цеху.

Колегія суддів зазначає, що в подальшому зазначені особи були прийняті на роботу у цьому ж цеху саме фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6, а не ОСОБА_2.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вина фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в порушенні трудового законодавства є не доведено, а тому постанову Управління Держпраці у Хмельницькій області № 22/405 від 28 серпня 2018 року про накладення на позивача штрафу слід визнати протиправною та скасувати.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, приведені в апеляційній скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління Держпраці у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 27 березня 2019 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Франовська К.С. Кузьменко Л.В.