Справа № 814/1146/18
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 814/1146/18
Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О.

Пятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1,
судді ОСОБА_2,
судді ОСОБА_3.
при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Херсонської митниці Державної фіскальної служби на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бункер Юг» до Херсонської митниці Державної фіскальної служби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Митний пост «Херсон-порт» Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Бункер Юг» (надалі позивач, Товариство) звернулось з позовом до Херсонської митниці Державної фіскальної служби (надалі відповідач, Митниця) про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів UA 508000/2018/000001/2 від 16.04.2018 року.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що позивач на відкритих торгах придбав за 5012345,00 грн. нафтоналивний танкер «НІАГАРА», яке раніше знаходилось у митному режимі переробки. Позивач подав митну декларацію з метою завершення митних процедур щодо вказаного судна, зазначивши інший митний режим імпорт, вказавши митну вартість в тому розмірі, яка дорівнює сумі, за яку позивач придбав судно на відкритих торгах. Відповідач прийняв спірне рішення про коригування митної вартості вказаного судна, збільшивши його мину вартість до тієї суми, яка була зазначена декларантом на момент ввезення цього судна на митну територію України та постановлення цього судна в митний режим переробки. Позивач з таким рішенням не погоджується, вважаючи, що ним вірно була визначена митна вартість судна.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.08.2018 року позовні вимоги задоволені.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та винести нову постанову про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обставини справи полягають в наступному.

У серпні 2015 року ТОВ «Смарт-Мерітайм Груп», в якості декларанта, заявило у митний режим переробки на митній території України за митною декларацією №508040001/2015/001978 від 21.08.2015 року наступний товар морський нафтоналивний танкер «Ніагара», 1981 року побудови, довжиною 102,80 м., шириною 14 м., висота борту 6,14 м., мета ввезення ремонт, вартість - 832053,69 дол. США, відправник - ТОВ «Волго-Донське Судове Агентство», Російська Федерація, отримувач - ТОВ «Смарт-Мерітайм Груп» (а.с.68).

Підставою для поміщення нафтоналивного танкеру «Н1АГАРА» в митний режим переробки був Контракт №705-483 про аварійний ремонт т/х «НІАГАРА» від 07.08.2015 року, укладеного між ТОВ «Волго-Донське судове агентство» (власник танкеру i замовник) та ТОВ «СМАРТ-МЕРИТАЙМ ГРУПП» (декларант i виконавець по договору), заява декларанта від 21.08.2015 року за вих.№590 та рішення митного органу про поміщення товару в режим переробки до 30.09.2015 року (а.с.230).

На підставі заяв ТОВ «СМАРТ-МЕРИТАЙМ ГРУПП» від 30.09.2015 року, 13.11.2015 року, 15.12.2015 року та додаткових угод до Контракту №705-483 строк дії дозволу на розміщення нафтоналивного танкеру «НІАГАРА» в режим переробки продовжувався рішеннями митного органу аж до 20.08.2016 року (а.с.231-241).

Після закінчення строку дії режиму переробки ТОВ «Смарт-Мерітайм Груп» 19.08.2016 року з метою завершення митного режиму переробки та реекспорту вищевказаного танкеру подало декларацію типу ЕК 11 АА №508040001/2016/003552 (а.с.71-72), за якою відправник - ТОВ «Смарт-Мерітайм Груп», отримувач - ТОВ «Волго-Донське Судове Агентство», а митна вартість 34702810,78 руб..

Як зазначає відповідач в своїх заявах по суті справи, 15.02.2017 року відповідно до ч.6 ст.269 Митного кодексу митну декларацію №508040001/2016/003552 від 19.08.2018 року визнано недійсною за строком дії, оскільки протягом 180 календарних днів з дня подачі цієї декларації танкер «НІАГАРА» не був вивезений за межі митної території України.

В подальшому на вказане судно, як майно боржника - ТОВ «Волго-Донське судове агентство», було звернуто стягнення і 31 липня 2017 року за ініціативою державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонські області відбулись електронні торги, на які був переданий лот - танкер-хімовоз «Ніагара». Переможцем торгів з реалізації танкер-хімовозу «Ніагара» став позивач, який сплатив за нього 5012345,00 грн., що підтверджується протоколом №275787, а також Актом про проведені електронні торги (а.с.9-13, 16-17),

З метою митного оформлення придбаного судна в режимі імпорт ТОВ «Бункер Юг» 22.03.2018 року подало митну декларацію типу IM 40 АА №UA508120/2018/001053, в якій заявлена декларантом митна вартість товару становить 2470111,92 російських рублів (графа 12,45 декларації).

Таким чином, в результаті подання митної декларації типу IM 40 АА №UA508120/2018/001053 відбулась зміна митного режиму переробки, в якому знаходився танкер «Ніагара», на митний режим імпорту.

Заявою брокера від 23.03.2018 року за №23/03-1 вказана декларація від 22.03.2018 року була відкликана відповідно до положень ч.1 ст.269 МК України.

23.03.2018 року ТОВ «Бункер Юг» було подано до митного оформлення митну декларацію типу IM 40 АА №UA508120/2018/001100 щодо розмитнення морського нафтоналивного танкеру «НІАГАРА», в якій заявлена декларантом митна вартість товару 5012345,00 грн. (графа 12, 45 декларації).

Ця декларація також була відкликана заявою брокера від 23.03.2018 року за №23/03-2 відповідно до положень ч.1 ст.269 МК України.

03.04.2018 року ТОВ «Бункер Юг» подало митну декларацію типу IM 40 АА №UA508120/2018/001248, в якій заявлена митна вартість танкеру «НІАГАРА» в розмірі 15848079,63 грн. (графа 12,46 декларації ). Валюта декларування i ціна товару визначена декларантом у російських рублях (графа 22,42 декларації) в сумі 34702810,78 руб..

16.04.2018 року Митниці винесла рішення №UA508000/2018/000001/2 про коригування митної вартості товарів по митній декларації позивача від 03.04.2018 року №UA508120/2018/001248, в якому митний орган збільшив митну вартість товару в російських рублях до суми 47664279,81 руб., яка на день прийняття такого рішення є еквівалентною сумі 832053,69 дол. США., що була заявлена ТОВ «Смарт-Мерітайм Груп» в митний декларації №508040001/2015/001978 від 21.08.2015 року на час ввезення танкеру «НІАГАРА» на митну територію України в серпні 2015 року. Також Митниця видала карту відмови від 16.04.2018 року №UA508120/2018/00004 в прийнятті митної декларації з посиланням на прийняте рішення про коригування митної вартості.

Вказане рішення про коригування митної вартості товарів №UA508000/2018/000001/2 від 16.04.2018 року є предметом оскарження позивачем у даній справі.

Після прийняття такого рішення та винесення картки відмови ТОВ «Бункер Юг» 18.04.2018 року було подано митну декларацію типу IM 40 АА №UA508120/2018/001500, в якій митна вартість танкеру «Н1АГАРА» заявлена в розмірі 5012345,00 грн. (графа 12, 45 декларації). Однак Митниця також не прийняла і цю декларацію, видавши картку відмови від 18.04.2018 року №11А508120/2018/00005, в якій Митниця послалась на раніше прийняте нею рішення про коригування митної вартості від 16.04.2018 року та на те, що в цій останній декларації митна вартість зазначена ще в меншому розмірі, ніж в декларації, відносно якої прийнято рішення про коригування митної вартості від 16.04.2018 року.

В цей же день 18.04.2018 року ТОВ «Бункер Юг» 18.04.2018 року подало митну декларацію типу IM 40 АА №UA508120/2018/001517, в якій митна вартість танкеру «НІАГАРА» заявлена в розмірі 43702810,78 російських рублів.

Як зазначає Митниця, під фінансові гарантії декларанта щодо скоригованої митної вартості рішенням від 16.04.2018 року, танкер «НІАГАРА» було випущено у вільний обіг.

Обґрунтовуючи вимогу про незаконність спірного рішення про коригування митної вартості товарів, позивач наполягає на тому, що для завершення ним митної процедури по танкеру «НІАГАРА» в митному режимі імпорту митною вартістю повинна бути вартість цього танкеру за результатами його придбання на відкритих торгах в розмірі 5012345,00 грн..

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що спірне рішення про коригування митної вартості товарів №UA508000/2018/000001/2 від 16.04.2018 року винесено щодо IM 40 АА №UA508120/2018/001500, в якій митна вартість зазначена в розмірі 5012345,00 грн., що суперечить фактичним обставинам справи, оскільки спірне рішення про коригування митної вартості винесено за митною декларацією від 03.04.2018 року №UA508120/2018/001248, в якій митна вартість зазначена в розмірі 34702810,78 російських рублів.

Апелянт вважає, що випуск вказаного танкеру у вільний обіг в режимі імпорту правомірно був здійснений за митною вартістю, яка дорівнювала митній вартості цього танкеру на час його ввезення на митну територію України в режимі переробки.

При вирішенні даного спору, колегія суддів враховує, що між позивачем та відповідачем існує спір щодо того, за якою митною вартістю мало бути завершене митне оформлення танкеру «НІАГАРА» відповідно до митного режиму імпорту.

В той же час, предметом оскарження у даній справі є рішення про коригування митної вартості товарів №UA508000/2018/000001/2 від 16.04.2018 року, яке прийнято за митною декларацією від 03.04.2018 року №UA508120/2018/001248, в якій позивачем вказана інша митна вартість танкеру «НІАГАРА» ніж та, що дорівнює вартості придбання позивачем цього танкеру на відкритих торгах в розмірі 5012345,00 грн..

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Слід зазначити, що виявлення невідповідності діяльності субєкта владних повноважень хоча б одному із зазначених у ч.2 ст.2 КАС України критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову, однак за умови, що встановлено порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Колегія суддів зазначає, що спірне рішення про коригування митної вартості товарів безумовно впливає на права та інтереси позивача, оскільки містить висновки про застосування митної вартості танкеру «НІАГАРА», з якими позивач не погоджується.

Відтак, спірне рішення про коригування митної вартості товарів підлягає оцінці суду на предмет його відповідності наведеним у п.2 ст.2 КАС України критеріям.

З аналізу змісту спірного рішення про коригування митної вартості товарів №UA508000/2018/000001/2 від 16.04.2018 року вбачається, що митний орган самостійно визначив митну вартість танкеру «НІАГАРА» відповідно до ст.64 МК України на підставі наявної у митного органу інформації, а саме митної декларації №508040001/2015/001978 від 21.08.2015 року, тобто тієї декларації, за якою цей танкер був поміщений у митний режим переробки в 2015 році.

Колегія суддів з таким обґрунтуванням спірного рішення про коригування митної вартості погодитися не може з наступних підстав.

Статтею 49 МК визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частин 2 та 3 ст.51 МК митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу. Визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України у митних режимах, відмінних від митного режиму імпорту, здійснюється згідно з положеннями статей 65, 66 цього Кодексу.

Статтею 65 МК передбачений порядок визначення митної вартості товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митних режимів, відмінних від митного режиму імпорту.

Так, митною вартістю товарів, що ввозяться в Україну відповідно до митних режимів, відмінних від режиму імпорту, є ціна товару, зазначена у рахунку-фактурі чи рахунку-проформі. Визначення митної вартості товарів, що ввозяться на митну територію України та поміщуються в митні режими, відмінні від режиму імпорту (крім митного режиму транзиту) зі справлянням митних платежів, здійснюється відповідно до глави 9 цього Кодексу (ч.1 ст.65 МК).

При зміні митного режиму митна вартість, визначена при першому поміщенні товару в митний режим, підлягає заміні митною вартістю, визначеною відповідно до наступного митного режиму (ч.2 ст.65 МК).

З наведеного слідує висновок, що при зміні митного режиму переробки на митний режим імпорту, митна вартість танкеру «НІАГАРА» підлягала заміні та мала визначатися за правилами глави 9 Митного кодексу.

Так, статтею 57 Митного кодексу України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно ст.64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Частинами 4 та 5 ст.58 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Аналіз положень статті 65 МК України та глави 9 цього кодексу вказує на те, що механізм визначення митної вартості товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту та митних режимів, відмінних від митного режиму імпорту, є різним.

Так, при визначенні митної вартості товарів, що ввозяться на митну територію України та поміщуються в митні режими, відмінні від режиму імпорту, зокрема, в митний режим переробки, поміщення в який згідно з ч.1 ст.148 МК здійснюється з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами, за основу береться ціна товару, зазначена у рахунку-фактурі чи рахунку-проформі.

Така ціна може дорівнювати остаточній балансовій вартості цього товару, за яким він обліковується його власником.

Як вже було зазначено вище, на час поміщення танкеру «НІАГАРА» в митний режим переробки його митна вартість в митній декларації №508040001/2015/001978 від 21.08.2015 року була зазначена ТОВ «СМАРТ-МЕРИТАЙМ ГРУПП» в розмірі 832053,69 дол. США.

На підтвердження такої митної вартості ТОВ «СМАРТ-МЕРИТАЙМ ГРУПП» надало митному органу проформу інвойсу ТОВ «Волго-Донське Судове Агентство» №97 від 05.08.2015 року, в якій власник цього танкеру вказав його остаточну вартість в розмірі 832053,69 дол. США (а.с.218).

Аналогічну митну вартість, але в російських рублях в розмірі 34702810,78 рублів, ТОВ «Смарт-Мерітайм Груп» вказало в митній декларації типу ЕК11АА №508040001/2016/003552 від 19.08.2016р., на підставі проформу-інвойсу ТОВ «Волго-Донське Судове Агентство» №2 від 18.08.2016 року (а.с.244).

Отже, при поміщенні в 2015 році танкеру «НІАГАРА» в митний режим переробки його митна вартість дорівнювала його остаточній балансовій вартості, за якою він обліковувався його попереднім власником ТОВ «Волго-Донське Судове Агентство».

Однак при зміні митного режиму переробки на режим імпорту митна вартість цього танкеру в силу приписів ч.2 ст.65 МК України підлягала заміні іншою митною вартістю, яка повинна була визначатися відповідно до вимог ст.57 МК України.

В той же час, зі змісту спірного рішення про коригування митної вартості слідує, що при визначенні митної вартості танкеру «НІАГАРА» в режимі імпорту за резервним методом митний орган взяв за основу митну вартість цього ж танкеру, яка визначена при поміщенні його в режим переробки, що суперечить приписам ч.2 ст.65 МК України, оскільки механізми визначення митної вартості товару для митного режиму переробки та митного режиму імпорту є різними.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що при зміні митного режиму з режиму переробки на режим імпорту танкеру «НІАГАРА» митний орган при коригуванні спірним рішенням митної вартості на підставі ст.64 МК України неправомірно використав митну вартість за митною декларацією №508040001/2015/001978 від 21.08.2015 року, оскільки в ній вказана митна вартість цього танкеру при поміщенні його в режим переробки, що суперечить ч.2 ст.65 МК України, оскільки при поміщенні товару в цей режим митні платежі не сплачуються, і відповідно митна вартість не визначається за правилами глави 9 МК України, а як в даній справі може визначатися на рівні остаточної балансової вартості такого товару.

Про неправомірність застосування в спірному рішенні митної вартості на підставі митної декларації №508040001/2015/001978 від 21.08.2015 року зазначено також і в рішенні суду першої інстанції.

Підтвердженням того, що при зміні митного режиму по танкеру «НІАГАРА» з режиму переробки на режим імпорту були спроби використати метод визначення митної вартості як для митного режиму імпорту за правилами глави 9 МК України, свідчить долучений до матеріалів справи Звіт про оцінку технічного стану и вартості судна «НІАГАРА» від 20.03.2018 року б/н, посилання на який міститься в поданих позивачем митних деклараціях в режимі імпорту АА №UA508120/2018/001053 від 22.03.2018 року, №UA508120/2018/001248 від 03.04.2018 року, а також в спірному рішенні про коригування митної вартості. За цим звітом вартість судна «НІАГАРА» складає 474492 долара США.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність спірного рішення про коригування митної вартості.

При цьому, в рамках цієї справи колегія суддів не вирішує питання про те, чи підлягала застосуванню для митного оформлення танкеру «НІАГАРА» в режимі імпорту митна вартість на рівні ціни придбання позивачем цього танкеру на відкритих торгах, оскільки предметом оскарження в даній справі є рішення про коригування митної вартості товарів №UA508000/2018/000001/2 від 16.04.2018 року, яке прийнято за митною декларацією від 03.04.2018 року №UA508120/2018/001248, в якій позивачем вказана інша митна вартість танкеру «Н1АГАРА» ніж та, що дорівнює вартості придбання позивачем цього танкеру на відкритих торгах.

Посилання позивача на те, що на спірне рішення про коригування митної вартості є посилання в картці відмови від 18.04.2018 року №11А508120/2018/00005 в прийнятті митної декларації від 18.04.2018 року №UA508120/2018/001500, в якій митна вартість танкеру «НІАГАРА» заявлена в розмірі 5012345,00 грн., що дорівнює вартості придбання позивачем цього танкеру на відкритих торгах, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до положень ст.264 МК України карткою відмови оформлюється рішення митного органу про відмову у прийнятті митної декларації, в якій мають бути викладені причини такої відмови, а тому картка відмови є окремим рішенням митного органу, яке може бути предметом судового оскарження. Однак позивач картку відмови від 18.04.2018 року №11А508120/2018/00005 не оскаржував, а відповідно до ч.5 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що прийняте судом першої інстанції рішення по суті є правильним, а допущена судом першої інстанції помилка при встановлені обставин справи не призвела до прийняття помилкового рішення.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Херсонської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати його прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 27.03.2019 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_2