Справа № 2340/3525/18
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/3525/18 Суддя (судді) першої інстанції: В.А. Гайдаш
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Шурка О. І.,

за участю секретаря Видмеденко О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту патрульної поліції, про стягнення частини невиплаченої заробітної плати, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по грошовому забезпеченню, грошовій компенсації за невикористану відпустку, індексації та просив стягнути середній заробіток за час затримки таких виплат.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 позов задоволено частково та стягнуто на користь позивача заборгованість по індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2016 по 30.10.2017.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що безпосередня участь сторін у судовому засіданні, в даному випадку, не є обов'язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з'ясування фактичних обставин, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 18.12.2015 за №30 о/с був прийнятий на службу в поліцію з 18.12.2015 на посаду поліцейського батальйону патрульної поліції ГУНП в Черкаській області у званні - рядовий поліції. Наказом ГУНП в Черкаській області від 22.03.2016 №42 о/с позивач відряджений до Департаменту патрульної поліції національної поліції України, звільнивши з посади поліцейського батальйону патрульної поліції ГУНП в Черкаській області.

Наказом Департаменту патрульної поліції національної поліції України від 24.03.2016 №56 о/с позивача з 01.03.2016 призначено на посаду інспектора сектору кадрового забезпечення Управління патрульної поліції в м. Черкаси (далі - УПП в м. Черкаси) як територіальному (відокремленому) структурному підрозділі Департаменту патрульної поліції національної поліції України з посадовим окладом 2500 грн. (за штатом затвердженим наказом Національної поліції від 01.03.2016 №187).

08.07.2016 наказом Департаменту патрульної поліції національної поліції України за №183 о/с позивача призначено на посаду старшого інспектора сектору кадрового забезпечення УПП в м. Черкаси з посадовим окладом 2600 грн., звільнивши з посади інспектора кадрового забезпечення УПП в м. Черкаси (за штатом затвердженим наказом Національної поліції від 01.03.2016 №187).

Наказом Департаменту патрульної поліції національної поліції України від 29.09.2016 №246 о/с позивача призначено на посаду старшого інспектора з професійної підготовки сектору кадрового забезпечення УПП в м. Черкаси з посадовим окладом 2600 грн., звільнивши з посади старшого інспектора сектору кадрового забезпечення УПП в м. Черкаси (за штатом затвердженим наказом Національної поліції від 01.03.2016 №187 з внесеними до нього змінами наказом Національної поліції від 08.07.2016 №584).

07.04.2017 наказом Департаменту патрульної поліції національної поліції України №121 о/с позивача призначено на посаду старшого інспектора з професійної підготовки відділу кадрового забезпечення УПП в м. Черкаси з посадовим окладом 2600 грн. (за штатом затвердженим наказом Національної поліції від 01.03.2016 №187 з внесеними до нього змінами наказом Національної поліції від 02.03.2017 №188) звільнивши з посади старшого інспектора сектору кадрового забезпечення УПП в м. Черкаси).

Наказом Департаменту патрульної поліції національної поліції України від 06.06.2017 №195 о/с позивача призначено на посад інспектор роти № 1 батальйону УПП в м. Черкаси, звільнивши з посади старшого інспектору професійної підготовки відділу кадрового забезпечення УПП в м. Черкаси з посадовим окладом 2400 грн. (за штатом затвердженим наказом Національної поліції від 01.03.2016 №187).

13.06.2018 наказом Департаменту патрульної поліції національної поліції України №561 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за власним бажанням з 20.06.2018 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з виплатою грошової компенсації за 13 діб невикористаної щорічної основне оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час у календарному році.

Вважаючи, що в період проходження служби в патрульній поліції м. Черкаси з 01.03.2016 по 20.06.2018 позивачу не у повній мірі виплачено грошове забезпечення за червень 2018 року в сумі 720 грн. 12 коп. та заборгованість по окладу за спеціальним званням у розмірі 5000 грн., заборгованісттю по індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2016 по 30.10.2017 у розмірі 3005 грн., позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом. Також просив у відповідності до положень ст. 117 КЗпП України стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки виплати грошового забезпечення при звільненні працівника.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» №580-VІІІ від 02.07.2015 (далі - Закон України №580-VІІІ).

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно статті 94 Закону України «Про Національну поліцію», постанови Кабінету Міністрів України №988, з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських - затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (наказ Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260).

Пункту 9 Розділу І Порядку №260 при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

На виконання вказаних норм, управлінням фінансово забезпечення та бухгалтерського обліку Департаменту патрульної поліції національної поліції України було здійснено розрахунок грошового забезпечення позивача за відпрацьованих ним 20 днів у червні місяці перед звільнення зі служби в поліції в сумі 5400 грн., що спростовує доводи позивача про недоплату до вищевказаної суми грошового забезпечення за червень 2018 року в розмірі 720,12 грн.

Згідно абзацу 8 п. 8 Розділу III Порядку №260, виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби.

При цьому, одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.

Відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції національної поліції України від 13.06.2018 №561 о/с виплаті позивачу підлягала компенсація за 13 діб невикористаної ним щорічної основної оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час у календарному році.

На виконання вказаного наказу, позивачу виплачена компенсація за 13 діб невикористаної ник щорічної основної оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час у календарному році в розмірі 3509,99 грн., зокрема: посадовий оклад у сумі 1040 грн. + оклад за спеціальне званні у сумі 606,67 грн. + вислуга у сумі 164,67 грн. + премія у сумі 1520,76 грн. + індексація у сумі 231,3: грн. = 3563,45 грн. - 1,5% військового збору у сумі 53,46 грн. = 3509,99 грн.

Згідно ст. 1 Закону № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Тобто, зі змісту цієї норми право на компенсацію частини доходів у громадянина пов'язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

Відповідно до статті 2, 3 цього Закону, встановлюють строк затримки виплати доходу, за якого виникає право на компенсацію один і більше календарних місяців, дається визначення поняття «доходи» для цілей цього Закону, а також порядок обчислення суми компенсації.

Пункти 1, 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 (далі Порядок) відтворюють положення Закону №2050-ІІІ і лише конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

У пункті 4 Порядку прописано, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов'язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати.

Тобто, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв'язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у статті 3 Закону №2050-ІІІ та пункті 4 Порядку формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов'язкова складова обчислення компенсації невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права викладена Верховним Судом України у постанові 11.07.2017 (справа №21-2003а16).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, відповідно до платіжного доручення №3698 від 26.06.2018 відповідачем була здійснена виплата грошового забезпечення при звільненні позивача.

Строк затримки виплати доходу складає 6 днів (з 20.06.2018 по 26.06.2018), в той час як строк, за якого виникає право на компенсацію - один і більше календарних місяців.

Наказом МВС України від 12.03.2016 №177 затверджено Порядок присвоєння спеціальних звань поліції та позбавлення спеціальних звань (далі - Порядок №177).

Судом встановлено, що при прийнятті на службу в поліцію позивач мав вищу освіту за освітньо-кваліфікаційним рівнем «спеціаліст», згідно із дипломом від 30.06.2009 серії КВ №36185360.

Позивача було призначено на посаду поліцейського батальйону патрульної поліції з присвоєнням первинного звання молодшого складу поліції - рядовий поліції з 21.12.2015 в ГУНП в Черкаській області наказом № 30 від 18.12.2018р.

Позивача 24.03.2016 було призначено до УПП в м. Черкаси на посаду інспектора сектору кадрового забезпечення у званні - рядовий поліції (звання присвоєно позивачу згідно наказу ГУНП в Черкаській області №30), однак, військовослужбовцям та громадянам, які мають військові або спеціальні звання, класні чини, під час прийняття на службу в поліції присвоюються первинні спеціальні звання поліції, відповідні наявним у них військовим або спеціальним званням, класним чинам, у порядку, визначеному Міністерством внутрішніх справ України, а саме у відповідності до Порядку №177.

Позивач проходив курси первинної професійної підготовки в період з 21.12.2015 по 26.02.2016, що підтверджується свідоцтвом від 29.02.2016 №133, тобто момент проходження ним служби в ГУНП в Черкаській області, отже позивач набув право на присвоєння в порядку переатестації військового звання - молодший лейтенант, а також, як особа що має вищу освіту, присвоєння звання - лейтенант.

У подальшому, відповідно до вимог розділу II Порядку №177 УПП в м. Черкаси здійснювало підготовку та подання матеріалів для присвоєння спеціального поліції звання позивачу середнього складу - лейтенант поліції до Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України.

Підпунктом 1 пункту 1 Розділу II Порядку №177 встановлено, що для присвоєння первинних спеціальних звань середнього складу поліції надсилається подання про присвоєння спеціального звання поліції, у якому зазначається: у разі присвоєння первинного спеціального звання середнього складу поліції - інформація про зняття з військового обліку, що є однією із обов'язкових умов щодо підготовки та направлення подання.

05.05.2016 позивача було знято з військового обліку Голосіївським РВК м. Києва, про що в його послужному списку здійснено відмітку, відтак, з моменту зняття позивача із військового обліку у відповідача настала можливість щодо направлення відповідних документів позивача для присвоєння спеціального звання до Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України.

Відповідно до п. 5 Розділу II Порядку №177 матеріали для присвоєння спеціальних звань середнього складу поліції, надсилаються до Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України до 05 числа поточного місяця, що і було здійснено відповідачем (надіслано матеріали для присвоєння позивачу спеціального звання до 05.06.2016).

Згідно п. 15. Розділу І Порядку №177 наказ про присвоєння спеціальних звань поліції видається один раз на місяць в останній робочий день місяця.

Головою Національної поліції України позивачу було присвоєно спеціальне звання - лейтенант поліції, що підтверджується наказом від 30.06.2016 №443 о/с у відповідності та у порядку встановлених вимог чинного законодавства.

Також, в листопаді 2017 року - 1700 грн. та в лютому 2018 року - 130 грн. утримання з грошового забезпечення позивача відбулось у відповідності до абз. 2 п. 17 Розділу І Порядку №260 через невикористанням залишків підзвітних сум, а також не повернення позивачем в установлений строк авансу на відрядження.

Згідно абз. 2 п. 17 Розділу І Порядку №260 поліцейським за час перебування в службових відрядженнях зберігається грошове забезпечення в розмірі, яке вони одержували на день вибуття у відрядження, з розрахунку посадового окладу, установленого за основною штатною посадою, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії за поточний місяць.

Невикористані залишки підзвітних сум, а також не повернені в установлений строк аванси утримуються з поліцейських повністю при наступних виплатах грошового забезпечення.

Позивачем у вересні 2017 року були отримані авансові кошти на відрядження, однак, згідно наданих авансових звітів, позивачем не використано на відрядження у період з 18.09.2017 по 22.09.2017 - 820 грн та у період з 27.09.2017 по 28.09.2017 - 880 грн.

Сума невикористаних та не повернутих позивачем кошів на відрядження згідно наказів Департаменту патрульної поліції національної поліції України від 18.09.2017 №1423, від 27.09.2017 №1461 становить 1700 грн. (820 грн. + 880 грн.), яку було відраховано у листопаді 2017 із грошового забезпечення позивача.

Сума невикористаних та не повернутих позивачем кошів на відрядження згідно наказів Департаменту патрульної поліції національної поліції України від 02.11.2017 №1634, від 05.12.2017 №1846, від 18.12.2017 №1927 становить 130 грн. (350 грн. - 100 грн. - 120 грн = 130 грн.), яку було відраховано у лютому 2018 із грошового забезпечення позивача.

Механізм утримання невикористаних коштів передбачено абз. 2 п. 17 Розділу І Порядку № 260 що спростовує доводи позивача про неправомірне стягнення вказаних сум.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення та постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року №782 до вказаної постанови внесено зміни - включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення на користь позивача індексації грошового забезпечення за період перебування на посаді поліцейського з червня 2016 року по жовтень 2017 року, за виключенням листопада 2017 року в якому така виплата була здійснена.

Доводи, наведені позивачем в апеляційній скарзі, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

У взаємозв'язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в судовому рішенні повно і всебічно з'ясовані обставини в адміністративній справі, та колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту патрульної поліції, про стягнення частини невиплаченої заробітної плати - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. І. Шурко

Повний текст постанови виготовлено 26.03.2019