Справа № 240/448/19
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
28 березня 2019 року м. Житомир справа № 240/448/19
категорія 112010201
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Попової О. Г., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,
ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо нездійснення перерахунку на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 , оформленої та наданої до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20.03.2018 у справі № 806/257/18 та виплатити починаючи з 19 грудня 2010 року пенсії за вислугу років з урахуванням при обчисленні матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2009 та 210 роки в розмірах 1 509,00 грн. та 1 610,50 грн. відповідно, грошової допомоги для оздоровлення за 2009 та 2010 роки в розмірах 1 424,25 грн. та 1 424,25 грн. відповідно та винагороди за тривалість безперервної військової служби в розмірі 450,00 грн.;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 , оформленої та наданої до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 березня 2018 року у справі № 806/257/18 та виплату пенсії за вислугу років, починаючи з 19 грудня 2010 року, з урахуванням при обчисленні розміру пенсії матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2009 та 2010 роки в розмірі 1 509,00 грн. та 1 610,50 грн. відповідно, грошової допомоги для оздоровлення за 2009 та 2010 роки у розмірі 1 424,25 грн. та 1 424,25 грн. відповідно та винагороди за тривалість безперервної військової служби в розмірі 450,00грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що з матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2009 та 2010 роки, грошової допомоги для оздоровлення за 2009 та 2010 роки та винагороди за тривалість безперервної військової служби згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 сплачувались страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а тому ці виплати мають бути включені для обчислення пенсії.
Ухвалою суду від 01 лютого 2019 року відкрито спрощене провадження у справі з повідомлення (виклику) сторін на 26 лютого 2019 року о 10:00.
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до суду надійшов відзив на адміністративний позов від 13.02.2019 №2013/08, в якому відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, в обґрунтування якого вказав, що згідно з ч.3 ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262 визначення розміру пенсії окрім щомісячних премій та відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентної надбавки за вислугу років до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення враховуються лише щомісячні надбавки, доплати, підвищення. А тому вказаний позов прямо суперечить нормам чинного законодавства. У задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.
18 лютого 2019 року через відділ документального забезпечення суду надійшло клопотання від представника відповідача про зупинення провадження у справі (а.с.37).
Позивач 20 лютого 2019 року через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі (а.с.38).
Представник відповідача в судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений вчасно і належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, в обґрунтування якого вказав, що згідно з ч.3 ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262 визначення розміру пенсії окрім щомісячних премій та відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентної надбавки за вислугу років до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення враховуються лише щомісячні надбавки, доплати, підвищення. А тому вказаний позов прямо суперечить нормам чинного законодавства. У задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовлено (а.с.42-43).
В той же день, ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду ухвалено подальший розгляд справи №240/448/19 здійснювати у порядку письмового провадження без проведення судового засідання (а.с.44-46).
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.
Встановлено, що 21 жовтня 2010 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 23 старшого солдата ОСОБА_1 відповідно до п. "а" ч. 6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" звільнено з військової служби у запас, у зв`язку із закінченням контракту та виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 з 13 грудня 2010 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №251.
Відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 19.12.2010 позивачу призначено пенсію за вислугу років.
08 грудня 2017 року ОСОБА_1 направлено запит до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо з`ясування обставин врахування окремих складових грошовою забезпечення при нарахуванні пенсії.
Як зазначено позивачем в позовній заяві, 20 грудня 2017 року Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом № 3884/Ш-11 надало відповідь, з якої встановлено, що при обчисленні та призначенні пенсії за вислугу років позивачу не враховано суми фактично нарахованих та виплачених під час проходження військової служби додаткові види грошового забезпечення, які вона отримувала останніх два роки перед звільненням та з яких проводилось утримання збору па обов`язкове державне пенсійне страхування.
Вказана відмова стала підставою для звернення до Житомирського окружного адміністративного суду, який ухвалив рішення від 20.03.2018 у справі № 806/257/18.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20.03.2018 у справі № 806/257/18, яке залишеного без змін постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема: зобов`язано військову частину НОМЕР_1 оформити та надати (направити) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області стосовно ОСОБА_1 довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, включивши до неї: матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2009 та 2010 роки в розмірах 1 509,00 грн. та 1 610,50 грн. відповідно, грошову допомогу для оздоровлення за 2009 та 2010 роки в розмірах 1 424,25 грн. та 1 424, 25 грн. відповідно та винагороду за тривалість безперервної військової служби в розмірі 450,00 грн, із яких сплачувався внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, які не враховані при розрахунку пенсії, за останні 24 місяці проходження військової служби, а саме: за 2008-2010 роки.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом №Ш-4739 від 14.11.2018 повідомило позивача про отримання 05.07.2018 з військової частини НОМЕР_1 довідки про додаткові види грошового забезпечення №3537 від 02.07.2018 та зазначено, що пенсія призначується та виплачується відповідно до чинного законодавства (а.с.20).

10 грудня 2018 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням при обчисленні розміру пенсії додаткових видів грошового забезпечення згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 02.07.2018 №3537 (а.с.21).

Листом від 22.12.2018 за № Ш-5146 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовило позивачу в проведенні перерахунку пенсії з урахуванням вказаної довідки з тих підстав, що щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, одноразова премія, матеріальна допомога у відповідності ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не є щомісячними виплатами, а тому відсутні підстави для врахування їх до складу грошового забезпечення для обчислення пенсії (а.с.22-23).

Вважаючи таку відмовою протиправною, позивач звернулася з даним позовом до суду за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та перевіряючи оскаржувану відмову на відповідність ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

З аналізу вказаної норми слідує, що до складу грошового забезпечення військовослужбовця входять основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Норми і порядок пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі визначено Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсії.

Відповідно до частини 3 статті 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тобто, частиною 3 статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено виключний перелік певних видів складових грошового забезпечення військовослужбовця на підставі яких проводиться призначення пенсії.

Таким чином, включення грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагорода за тривалість військової безперервної військової служби, що виплачується військовослужбовцям не доводить наявність підстав для їх включення до складу грошового забезпечення з якого обчислюється пенсія, оскільки такі підстави законодавчо не закріплені.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення, зокрема, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, перелік видів грошового забезпечення, які враховуються при призначенні пенсії визначений наведеною постановою Кабінету Міністрів України відповідає положенням частини 3 статті 43 Закону №2262-ХІІ.

Враховуючи , що частиною 3 статті 43 Закону №2262-ХІІ не передбачено врахування всіх видів грошового забезпечення, які були виплачені військовослужбовцю за час проходження служби, а наведений вказаною нормою перелік видів грошового забезпечення, які є підставою для призначення пенсії є вичерпним, то дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії з урахуванням одноразової грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагорода за тривалість військової безперервної військової служби є правомірними.

Верховний Суд раніше сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах.

Зокрема, Велика Палата у постанові від 06 лютого 2019 року (справа № 522/2738/17) зазначила, що аналіз положень Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), Закону № 2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" дає підстави вважати, що при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Ураховуючи наведене, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога для оздоровлення, винагорода за тривалість безперервної військової служби, виплата яких здійснювалася не щомісячно, не входять до встановленого частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення.

Таким чином, враховуючи наведені норми права та встановлені обставини у справі, грошова допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, одноразову премію, компенсація за відпустку, одноразова допомоги при звільненні не входять до структури і складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого нараховується й виплачується одноразова грошова допомога при звільненні на підставі частини 2 статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", відтак позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, така позиція кореспондується з висновками Конституційного Суду України, викладеними у рішенні від 13 травня 2015 року.

Так, 13 травня 2015 року Конституційним Судом України прийнято рішення по справі №1-9/2015 щодо офіційного тлумачення положень частини третьої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Приймаючи вказане рішення Конституційний Суд України виходив з того, що однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій. Згідно з частиною 3 статті 43 Закону пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за Законом, та членам їх сімей обчислюються з урахуванням, зокрема, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій в розмірах, установлених законодавством.

Положеннями першого речення частини третьої статті 63 Закону передбачено підстави для перерахунку пенсій та перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються для їх перерахунку.

Аналіз наведених положень Закону вказує на єдиний підхід законодавця до визначення видів грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються як при призначенні пенсій (стаття 43), так і при перерахунку раніше призначених пенсій (стаття 63).

Конституційний Суд України наголосив, що виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом, а Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення права осіб на пенсійне забезпечення, керуючись Конституцією та законами України.

Отже, перелік додаткових видів грошового забезпечення, введення яких є підставою для перерахунку пенсій зазначених категорій осіб, визначається виключно законами України.

За наслідками розгляду вказаної справи Конституційний Суд України вирішив, що Положення першого речення частини третьої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII з наступними змінами, згідно з якими "усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством", в аспекті порушених у конституційному зверненні питань необхідно розуміти так, що до встановлених виключно законами України нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, на підставі введення яких усі призначені за цим законом пенсії підлягають перерахунку, належать лише надбавки, доплати, підвищення.

Відповідно до статті 69 Закону України "Про Конституційний Суд України" рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов`язковими до виконання.

Згідно з висновками Конституційного Суду України наведених у рішенні від 13 травня 2015 року по справі № 1-9/2015 аналіз положень приписів статті 43 та 63 Закону №2262-ХІІ вказує на єдиний підхід законодавця до визначення видів грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються як при призначенні пенсій (стаття 43), так і при перерахунку раніше призначених пенсій (стаття 63), виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом. Перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, введення яких є підставою для перерахунку пенсій зазначених категорій осіб, визначається виключно законами України.

Крім того, що стосується посилання позивача на обставини встановлені в рішенні Житомирським окружним адміністративним судом по адміністративній справі №806/257/18, то суд зазначає, що вказані відомості не є обставинами справи встановленими судом в розумінні ст.78 КАС України для вирішення адміністративної справи №240/448/19, оскільки відображають виключно правову позицію суду в спірних правовідносинах в адміністративній справі №806/257/18.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд зазначає, що відповідач при наданні ОСОБА_1 відмови, оформленої листом вих. №Ш-5146 від 22 грудня 2018 року діяв у відповідності до частини другої статті 19 Конституції України, а спірні дії відповідають вимогам частини другої статті 2 КАС України.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачами на виконання частини другої статті 77 КАС України та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів доведено, а позивачем не спростовано правомірність відмови, оформленої листом відповідача.

Враховуючи відсутність зазначеного позивачем порушення прав відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, зважаючи та встановлені судом обставини справи, позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 159, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003. РНОКПП/) про визнання протиправною бездіяльнсть, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 28 березня 2019 року.

Суддя О.Г. Попова