Справа № 240/367/19
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року м. Житомир справа № 240/367/19

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Панкеєвої В.А.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 13.01.2011 по 01.07.2011 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії;

- зобов'язати відповідача здійснити розрахунок, нарахувати та виплатити їй компенсацію за втрату частини доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі постанов Народицького районного суду Житомирської області від 16.09.2011 у справі №2а-2390/11 та по справі №2а/615/181/12 від 18.01.2012.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач має статус постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-їкатегорії та перебуває на обліку в Овруцькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області. Постановами Народицького районного суду Житомирської області від 16.09.2011 у справі №2а-2390/11 та по справі №2а/615/181/12 від 18.01.2012 зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Народицькому районі провести їй перерахунок розміру пенсії по інвалідності, із розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком та її виплату за період з 13.01.2011 по 01.07.2011 та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, передбаченої ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із розрахунку 75% мінімальної пенсії за віком, за період з 13.01.2011 по 01.07.2011. Крім того, зазначила, що вказаний перерахунок було зараховано на її картковий рахунок лише 31.05.2018. З метою реалізації своїх прав, позивач звернулась до відповідача із заявою про компенсацію втрати частини доходів. Листом від 19.11.2018 позивачу відмовлено у задоволенні заяви про компенсацію втрати частини доходів. Позивач вважає таку бездіяльність протиправною та такою, що порушує її права.

Ухвалою суду від 18.02.2019 відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення учасників справи.

Відповідач у строк, визначений ч.5 ст.162, ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та встановлений ухвалою суду від 18.02.2019 відзив на адміністративний позов не надіслав.

Положеннями статті 121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов'язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Представником відповідача клопотання про поновлення процесуального строку на подання відзиву подано не було.

Частиною шостою статті 162 КАС України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною четвертою статті 159 КАС України встановлено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною п'ятою статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Зі змісту долучених доказів, ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи Серії НОМЕР_2 від 15.08.2005 першої категорії (а.с.23).

Як встановлено судом і не заперечується сторонами постановами Народицького районного суду Житомирської області від 16.09.2011 у справі №2а-2390/11 та по справі №2а/615/181/12 від 18.01.2012 зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Народицькому районі провести ОСОБА_1 перерахунок розміру пенсії по інвалідності, щодо якої встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, передбаченої ч. 4 ст. 54, Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком та її виплату за період з 13.01.2011 по 01.07.2011 та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, передбаченої ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із розрахунку 75% мінімальної пенсії за віком, за період з 13.01.2011 по 01.07.2011.

Листом від 18.06.2018 №13-08/561-3939 Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області повідомило, що згідно прикладного програмного забезпечення, "Модуль АРМ Реєстр судових рішень АС "Є-Казна", сформованого по виконавчих документах, що знаходяться на виконанні в Державній казначейській службі України, кошти по постановах Народицького районного суду Житомирської області по справах №2-а-2390/1 1 та №2а/615/181/12, виданих на користь ОСОБА_1, виплачені в повному обсязі. Кошти по вищезазначених судових рішеннях були перераховані на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 31.05.2018 (а.с.19).

Позивач стверджує, що із заявою звернулась до Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про нарахування і виплату компенсації втрат частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати суми перерахунку пенсії.

Листом від 19.11.2018 № 1399/02-3 відповідач відмовив позивачу у задоволенні вимог його заяви. Відповідь вмотивована тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 № 440 "Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою" затверджено порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, відповідно до п.3 Порядку до якого рішення подається до органів державної виконавчої служби для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

Тому виплата доплати відповідно до рішення Народицького суду була проведена державною казначейською службою України (а.с.20).

Вважаючи таку бездіяльність протиправною, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Нормами ч.3 ст.46 Конституції України визначено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною другою статті 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Статтею 1 Закону України від 19.10.2000 № 2050 "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" (далі - Закон № 2050-ІІІ) встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до ст.2 Закону № 2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Нормами статті 3 Закону № 2050-ІІІ визначено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно з нормами ст.6 Закону № 2050-ІІІ компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Пунктом 1 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, що затверджений постановою КМУ № 159 від 21.02.2001 (далі - Порядок № 159) встановлено, що його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно з п.2 Порядку № 159 компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Приписами п.3 Порядку № 159 встановлено, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Відповідно до п.4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом (Абзац другий пункту 4, із змінами, внесеними згідно з постановою КМ № 430 ( 430-2003-п ) від 31.03.2003).

Згідно зі ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв'язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

Аналіз наведених правових норм свідчить на користь висновку, що основною умовою для виплати громадянину, передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у даній справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція міститься у Постанові Верховного суду України від 18.11.2014 у справі № 21-518а14 визначено, що основною умовою для виплати громадянину компенсації згідно ст.46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком № 159 є порушенням встановлених строків виплати нарахованих доходів, у випадку, що такі виплати не мають разового характеру.

Як вже було зазначено, рішеннями Народицького районного суду Житомирської області зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Народицькому районі здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1

Рішення суду відповідачем виконані в повному обсязі лише 31.05.2018, що підтверджується листом казначейської служби і не заперечується сторонами.

На підставі того, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки хоча б на один календарний місяць, позивач звернувся до Пенсійного фонду із вмотивованою заявою про нарахування компенсації втрати частини доходу.

Відповідач листом від 19.11.2018 відмовив позивачу у нарахуванні компенсації у зв'язку із забороною використовувати кошти на цілі не визначені ст.73 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування". Вказано, що відповідно до покладених завдань Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду (а.с.20).

З урахуванням відмови у здійсненні компенсації частини доходу, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, які полягають в ненарахуванні і невиплаті компенсації втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строку виплат.

Таким чином, тривале ненарахування підвищення пенсії за минулі періоди стало з вини відповідача, тоді як фактична виплата проведена лише у травні 2018 року, а тому суд вважає, що позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з несвоєчасним отриманням доплати до пенсії.

Положеннями статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Здійснивши системний аналіз позовних вимог, оцінивши наявні у матеріалах справи докази та обставини справи в сукупності, суд дійшов висновку про необхідність зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати сум перерахованої пенсії з 13.01.2011 по 01.07.2011 та доплати до пенсії з 01.07.2011 по 31.05.2018 відповідно до Закону України № 2050-ІІІ та Постанови КМУ № 159.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд наголошує, що відповідач у визначений строк відзив на позовну заяву не надіслав. Доказів наявності поважних причин пропуску процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву відповідачем також надано не було.

Положеннями частини третьої статті 44 КАС України визначено, що учасники справи мають право, зокрема: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Частиною четвертою статті 159 КАС України встановлено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Керуючись положеннями частини четвертої статті 159 КАС України, суд розцінює не подання Овруцьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області відзиву на позовну заяву як визнання позову.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене, відповідачем не доведено правомірність відмови у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходу у зв'язку із порушенням строків виплати сум перерахованої пенсії та доплати до пенсії, а тому позов ОСОБА_1 слід задовольнити в повному обсязі.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення на підставі ст.382 КАС України суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Поряд з цим суд ураховує, що позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.

Приймаючи до уваги обставини даної справи, суд не вважає за необхідне зобов'язувати суб'єкта владних повноважень подавати звіт про виконання даного судового рішення, а тому відмовляє у встановленні судового контролю за виконанням постанови в даній справі.

Зважаючи на відсутність судових витрат у цій адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Гетьмана Виговського,12, м.Овруч, Овруцький р-н, Житомирська обл., 11100 ) щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, інд. код НОМЕР_1) компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 13.01.2011 по 01.07.2011.

Зобов'язати Овруцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити розрахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати пенсії з 01.07.2011 по 31.05.2018 відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-ІІІ та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва