Справа № 820/4674/18
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 р. Справа № 820/4674/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі :

головуючого судді: Катунова В.В.

суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод", Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.09.2018 (суддя Єгупенко В.В., 61022, м. Харків, майдан Свободи, 6, повний текст складено 19.09.18) по справі № 820/4674/18

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод"

до Головного управління ДФС у Харківській області , Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство Харківський тракторний завод (далі за текстом позивач, ПАТ Харківський тракторний завод) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, в якому з урахуванням уточнень позовних вимог просив:

-зобов'язати Східну об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області та Головне управління ДФС у Харківській області провести станом на 14.07.2016 коригування в інтегрованій картці платника податків Приватного акціонерного товариства Харківський тракторний завод шляхом внесення даних про відстрочення оплати нарахованих станом на 14.07.2016 сум штрафу та пені за несвоєчасну оплату єдиного внеску до 13.07.2017;

-зобов'язати Східну об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області та Головне управління ДФС у Харківській області списати станом на 26.07.2017 нараховані 1061025,24 гривень штрафу та 70820,79 гривні пені за рішенням Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові МГУ ДФС №12/НОМЕР_1 від 17.06.2016 до 13.07.2017 та 452246,89 гривень штрафу та 52142,44 гривні пені за рішенням Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС № від 26.12.2016;

-зобов'язати Східну об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області та Головне управління ДФС у Харківській області провести відповідні коригування в інтегрованій картці платника податків Приватного акціонерного товариства Харківський тракторний завод, повязані із списанням нарахованих Приватному акціонерному товариству Харківський тракторний завод сум штрафу та пені за несвоєчасну оплату єдиного внеску.

Рішенням Харківського окружного адміністративного позову від 19.09.2018 адміністративний позов задоволено частково.

Зобов'язано Східну об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області та Головне управління ДФС у Харківській області провести станом на 14.07.2016 коригування в інтегрованій картці платника податків Приватного акціонерного товариства Харківський тракторний завод, шляхом внесення даних про відстрочення оплати нарахованих станом на 14.07.2016 сум штрафу та пені за несвоєчасну оплату єдиного внеску до 13.07.2017.

В іншій частині позову відмовлено.

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржена до апеляційної інстанції як позивачем в частині відмови у задоволені частини його вимог, так і Головним управлінням ДФС у Харківській області в частині задоволення позову ПАТ "Харківський тракторний завод", кожен із апелянтів посилаючись на порушення судом норм матеріального права, та неврахування фактичних обставин, просять скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення: позивач в частині відмови у задоволені вимог, а відповідач в частині задоволення вимог позивача.

Доводи апеляційної скарги ПАТ "Харківський тракторний завод" обґрунтовані тим, що висновки суду першої інстанції частково суперечать обставинам справи, оскільки суд помилково застосував до спірних правовідносин норми ст. 14.1.11 ч. 4,1 ст. 14 Податкового кодексу України та ст. 101 Податкового кодексу України та не застосував ст. 6 Закону України п.37 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що суд першої інстанції помилково застосував приписи ч.1, 5 ст. 19, абз. 5 ч.1 ст. 1, ч.2 ст. 78 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та розділу VІ Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних правил та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422, положення Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне соціальне страхування", а тому відсутні підстави для проведення станом на 14.07.2016 коригування в інтегрованій картці платника податків Приватного акціонерного товариства Харківський тракторний завод, шляхом внесення даних про відстрочення оплати нарахованих станом на 14.07.2016 сум штрафу та пені за несвоєчасну оплату єдиного внеску до 13.07.2017..

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідачем також подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників судового засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.07.2016 у справі № 922/1882/16 було задоволено заяву ОСОБА_1 акціонерного товариства «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе» про затвердження плану санації до порушення провадження у справі про банкрутство. Затверджено план санації ПАТ «ХТЗ ім. С. Орджонікідзе» до порушення провадження у справі про банкрутство, схвалений рішенням загальних зборів кредиторів, яке оформлене протоколом № 1 від 09.06.2016, терміном дії 12 місяців. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів позивача, який поширюється на вимоги кредиторів, що виникли до затвердження плану санації.

Відповідно до ч.8 ст.6 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» протягом процедури санації боржника до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство діє мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Таким чином, згідно умов затвердженого судом плану санації ОСОБА_1 акціонерного товариства «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе» та положень вищезазначеної норми права, виконання зобовязань позивача перед кредиторами, які були нараховані до 14 липня 2016 року були відстрочені на 12 місяців, тобто до 13 липня 2017 року.

Рішенням Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові МГУ ДФС (на обліку якої знаходився позивач протягом 2016 року) № 12/НОМЕР_1 від 17.06.2016 ОСОБА_1 акціонерному товариству «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе» було нараховано штраф та пеня за несвоєчасне перерахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування на загальну суму 1131846,03 грн.

Рішенням Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС № НОМЕР_2 від 26.12.2016 позивачу нараховано штраф та пеня за несвоєчасне перерахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування на загальну суму 504389,33 грн.

Харківське управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби є правонаступником СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ ДФС відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.2016 № 247 «Деякі питання територіальних органів ДФС» та наказом Офісу великих платників податків ДФС від 25.10.2016 №838 «Про введення в дію структури Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби», якими СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ ДФС було реорганізовано у Харківське управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Рішенням Головного управління ДФС у Харківській області № до ОСОБА_1 акціонерного товариства «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе» були застосовані штраф та пеня за несвоєчасне перерахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на загальну суму 5248102,33 грн. (а.с.11).

Відповідно додатків до рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені від 25.01.2018 № НОМЕР_3, до облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів за особистим рахунком позивача були внесені нараховані суми пені та штрафних санкцій за рішенням №12/НОМЕР_1 від 17.06.2016, а 07.01.2017 до облікових даних позивача були внесені нараховані суми пені та штрафних санкцій за рішенням № від 26.12.2016 (а.с.18-44).

Таким чином, протягом 2016 року, після введення процедури досудової санації ОСОБА_1 акціонерного товариства «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе» згідно рішення № від 26.12.2016 податковим органом було нараховано 452246,89 грн. штрафу та 52142,44 грн. пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Після спливу терміну досудової санації у справі №922/1882/16, ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.07.2017 у справі № 922/2334/17 був затверджений план досудової санації позивача та введений мораторій на задоволення вимог кредиторів ОСОБА_1 акціонерного товариства «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе», терміном на 12 місяців (а.с.58-66).

Як вбачається із плану досудової санації, який був затверджений у справі № 922/2334/17 та ухвали Господарського суду Харківської області у справі № 922/2334/17 від 26.07.2017, відстрочення виконання зобов'язань ОСОБА_1 акціонерного товариства «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе» перед кредиторами, вимоги яких виникли до 26.07.2017 встановлено на 18 місяців, а також прощення пені, штрафів та інших фінансових санкцій за несвоєчасне виконання зобов'язань до дня затвердження плану досудової санації.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріально-правовий інтерес платника податків полягає в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов'язань платника податків.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не звертався до податкового органу в з заявою про списанню безнадійного боргу, а тому підстави для зобовязання відповідачів списати станом на 26.07.2017 нараховані 1061025,24 гривень штрафу та 70820,79 гривні пені та провести відповідні коригування в інтегрованій картці платника податків, повязані із списанням нарахованих Приватному акціонерному товариству Харківський тракторний завод сум штрафу та пені за несвоєчасну оплату єдиного внеску відсутні.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» план санації боржника до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство може містити умови, передбачені в частинах першій та другій статті 29 і частині четвертій статті 79 цього Закону. Умови плану санації щодо задоволення вимог кредиторів, які не брали участі в голосуванні або голосували проти схвалення плану санації боржника, повинні бути не гіршими, ніж умови задоволення вимог кредиторів, які голосували за схвалення плану санації. План санації може передбачити поділ кредиторів, які беруть участь у санації, на категорії залежно від виду вимог та наявності (відсутності) забезпечення вимог таких кредиторів. Умовами плану санації може встановлюватися різний порядок задоволення вимог для кредиторів різних категорій. Умови плану санації, а також мораторій на задоволення вимог кредиторів поширюються на вимоги всіх кредиторів, що виникли до затвердження плану санації боржника до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство. План санації може передбачати призначення керуючого санацією. Порядок призначення, повноваження керуючого санацією визначаються у плані санації.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобовязань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобовязання, три проценти річних від простроченої суми тощо (ч.3 ст.19 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»).

Враховуючи ухвали Господарського суду Харківської області у справі № 922/1882/16 від 14.07.2016 та у справі № 922/2334/17 від 26.07.2017, умов планів досудової санації позивача, податкові органи, які здійснюють адміністрування сплати єдиного внеску, повинні були відстрочити підприємству сплату штрафу та пені за рішенням , які були нараховані згідно з рішенням №12/НОМЕР_1 від 17.06.2016 на загальну суму 1131846,03 грн. з 14.07.2016 по 13.07.2017, а також списати штраф та пеню з єдиного внеску, які були нараховані до 26.07.2017, зокрема за рішеннями №12/НОМЕР_1 від 17.06.2016 на загальну суму 1131846,03 грн. та № від 26.12.2016 на загальну суму 504389,33 гривні.

За визначенням термінів Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі Закон № 2343-XII) банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Згідно ч. 5 ст. 5 Закону № 2343-XII санація боржника до порушення справи про банкрутство - система заходів щодо відновлення платоспроможності боржника, які може здійснювати засновник (учасник, акціонер) боржника, власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, кредитор боржника, інші особи з метою запобігання банкрутству боржника шляхом вжиття організаційно-господарських, управлінських, інвестиційних, технічних, фінансово-економічних, правових заходів відповідно до законодавства до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство.

Ініціювати процедуру санації боржника до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство мають право боржник або кредитор. Згода між боржником і кредитором (кредиторами) щодо проведення санації боржника до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство може бути досягнута як до, так і після виникнення заборгованості боржника (ч. 1 ст. 6 Закону № 2343-XII).

Відповідно до частини другої та третьої статті шостої цього Закону, процедуру санації боржника до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство може бути введено за наявності: плану санації, який повинен бути письмово погоджений усіма забезпеченими кредиторами та схвалений загальними зборами кредиторів боржника.

Умови плану санації, а також мораторій на задоволення вимог кредиторів поширюються на вимоги всіх кредиторів, що виникли до затвердження плану санації боржника до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство.

Про затвердження плану санації боржника до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство господарський суд виносить ухвалу та одночасно вводить мораторій на задоволення вимог кредиторів. Мораторій поширюється на вимоги кредиторів, що виникли до затвердження плану санації (ч. 8 ст. 6 Закону № 2343-XII).

Строк дії процедури санації боржника до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство не може перевищувати 12 місяців з дня затвердження судом відповідного плану санації. Протягом процедури санації боржника до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство діє мораторій на задоволення вимог кредиторів (ч. 9 ст. 6 Закону № 2343-XII).

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону № 2343-XII мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобовязань і зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобовязань та зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах;

забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;

не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобовязань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;

зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;

не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобовязання, три проценти річних від простроченої суми тощо (ч. 3 ст. 19 Закону № 2343-XII).

Як свідчать матеріали справи, контролюючими органами не було виконано умови планів досудової санації позивача, а також вимоги ухвал господарського суду з врахуванням поточних платежів позивача в погашення штрафів та пені, нарахованих до затвердження господарським судом планів санації.

Пунктом 37 Підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України виконання контролюючими органами плану реструктуризації, погодженого згідно із законом щодо фінансової реструктуризації (далі - план реструктуризації), або плану санації, затвердженого згідно із статтею 6 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з урахуванням особливостей, встановлених законом щодо фінансової реструктуризації (далі - план санації), у разі визнання їх залученими кредиторами відповідно до Закону України "Про фінансову реструктуризацію" здійснюється з урахуванням особливостей, встановлених цим пунктом.

Реструктуризація податкового боргу та грошових зобовязань платника податків на умовах плану реструктуризації або плану санації здійснюється відповідно до цього пункту та не потребує укладення окремого договору про розстрочення (відстрочення) згідно із статтею 100цього Кодексу.

Реструктуризація податкового боргу та грошових зобовязань платника податків згідно з цим пунктом здійснюється контролюючими органами шляхом анулювання (прощення), розстрочення (відстрочення) податкового боргу та грошових зобовязань.

Операції з реструктуризації заборгованості відповідно до плану реструктуризації або плану санації не визнаються контрольованими операціями відповідно до статті 39 цього Кодексу та до них не застосовуються вимоги цього Кодексу, встановлені до контрольованих операцій.

Контролюючі органи здійснюють списання, розстрочення (відстрочення) податкового боргу та грошових зобовязань платника податку протягом 10 робочих днів з дня погодження плану реструктуризації або затвердження плану санації.

Контролюючі органи зобовязані списати частину податкового боргу пропорційно до частини анульованих (прощених) кредиторами зобовязань боржника відповідно до плану реструктуризації або плану санації. Розстрочення (відстрочення) або списання податкового боргу здійснюється на умовах плану реструктуризації або плану санації. Такі умови повинні бути не гіршими, ніж умови задоволення вимог інших кредиторів, визначені планом реструктуризації або планом санації. Загальний строк погашення розстроченого (відстроченого) податкового боргу не може перевищувати трьох років з дня погодження плану реструктуризації або затвердження плану санації.

Майно платника податку звільняється з податкової застави та від адміністративного арешту з дня погодження плану реструктуризації або затвердження плану санації.

Погашення реструктуризованих податкових зобовязань здійснюється платником податку на умовах плану реструктуризації або плану санації. У разі невиконання платником податку своїх обовязків з погашення реструктуризованих податкових зобовязань строк виконання податкових зобовязань вважається таким, що настав.

Не підлягають списанню та/або реструктуризації податковий борг та грошові зобовязання платника податку з податку на доходи фізичних осіб та за єдиним внеском на загальнообовязкове державне соціальне страхування, крім штрафних санкцій та пені.

Визнається безнадійним незалежно від наявності критеріїв визначення податкового боргу безнадійним, установлених у статті 101 цього Кодексу, та підлягає списанню контролюючими органами:

податковий борг платника податків, що виник більш як за три роки до дня початку процедури фінансової реструктуризації відповідно до закону щодо фінансової реструктуризації;

податковий борг платника податків, що виник протягом трьох років до дня початку процедури фінансової реструктуризації відповідно до закону щодо фінансової реструктуризації, що списується на умовах плану реструктуризації або плану санації;

застосовані штрафні санкції та пеня, нараховані платнику податків до дати початку процедури фінансової реструктуризації відповідно до закону щодо фінансової реструктуризації, за якими тривають процедури адміністративного або судового оскарження.

Підлягають розстроченню (відстроченню) несписаний податковий борг та грошові зобовязання платника податків, що виникли до дня початку процедури фінансової реструктуризації відповідно до закону щодо фінансової реструктуризації, на умовах плану реструктуризації або плану санації.

Припинення плану реструктуризації або плану санації є підставою для нарахування пені, штрафних та фінансових санкцій відповідно до законодавства на несплачену суму заборгованості з податків (зборів).

Відповідно до п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, при нарахуванні суми грошового зобов'язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, нарахування пені розпочинається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов'язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Згідно з п. 129.4 ст. 129 Податкового кодексу України, на суми грошового зобов'язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов'язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Відповідно до п.п. 191. 1.10 п. 191.1 ст.191 Податкового кодексу України, однією з функцій контролюючих органів є забезпечення ведення обліку податків, зборів, платежів.

Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422, положеннями якого визначено, що оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС. З метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються інтегровані картки платників за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. Інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами. Інтегрована картка платника містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу. Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в інтегрованій картці платника окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення. Інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в інтегрованій картці платника розрахункових операцій.

Відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи. Контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи. Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень.

Виходячи з аналізу наведених правових норм, матеріально-правовий інтерес платника податків полягає в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов'язань платника податків.

Вказана правова позиція також узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, яка викладена в постанові від 13.02.2018 року по справі №816/2042/16 (касаційне провадження №К/9901/3492/17).

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Враховуючи вищезазначене, з огляду на наявність у платника податків матеріально-правового інтересу в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов'язань платника податків, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо застосування такого способу захисту порушеного права позивача як зобов'язання Східну об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області та Головне управління ДФС у Харківській області провести станом на 14.07.2016 коригування в інтегрованій картці платника податків Приватного акціонерного товариства Харківський тракторний завод, шляхом внесення даних про відстрочення оплати нарахованих станом на 14.07.2016 сум штрафу та пені за несвоєчасну оплату єдиного внеску до 13.07.2017.

Колегія суддів також вважає правильним рішення суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову в частині зобовязання відповідачів списати станом на 26.07.2017 нараховані 1061025,24 гривень штрафу та 70820,79 гривні пені та провести відповідні коригування в інтегрованій картці платника податків, повязані із списанням нарахованих Приватному акціонерному товариству Харківський тракторний завод сум штрафу та пені за несвоєчасну оплату єдиного внеску задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

У відповідності до пункту 14.1.11. частини 4.1 статті 14 ПК України безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак, зокрема, заборгованість, стягнення якої стало неможливим у звязку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до пункту 101.1 статті 101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у том числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Згідно пункту 101.5 статті 101 ПК України контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до статті 101 глави 9 розділу ІІ Податкового кодексу України наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року № 577 затверджено Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2013 року за №1844/24376 (надалі Порядок № 577).

Згідно з підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку № 577 під терміном "безнадійний податковий борг" слід розуміти, зокрема, податковий борг платника податків, що виник унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). Зазначена норма кореспондується з підпунктом 101.2 пункту 101.2.4 статті 101 ПК.

Розділом IV Порядку № 577 визначено, що у випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню.

До заяви обовязково додаються документи, зазначені в підпункті 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, які підтверджують, що податковий борг вважається безнадійним.

За результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Під час розгляду справи не надано доказів на підтвердження того, що позивач звертався із відповідною заявою до податкового органу про списання безнадійного боргу.

Одночасно, розгляд даного питання відноситься виключно до функціональних обов'язків податкового органу, а тому суд не може підмінювати собою орган до компетенції якого відноситься вирішення цього питання, тобто перевищувати свої дискреційні повноваження.

Також колегія суддів підтверджує висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для залишення даного адміністративного позову без розгляду.

Так, на думку відповідачів, позивачем пропущений шестимісячний строк на звернення до суду, оскільки з моменту отримання позивачем рішення від 17.06.2017 №12/НОМЕР_1 та від 26.12.2016 №0 минуло більше 1,5 років.

Проте, як вірно зазначено судом першої інстанції, предметом даного адміністративного позову у справі є оскарження бездіяльності відповідача щодо невиконання умов планів досудової санації та про зобов'язання відповідача виконати ці умови, про які позивач дізнався після отримання рішення ГУ ДФС у Харківській області № від 25.01.2018, яким були нараховані пеня та штрафні санкції з єдиного внеску вже після затвердження господарським судом плану досудової санації у справі №922/2334/17.

Таким чином, клопотання про залишення позову без розгляду є необґрунтованим.

Інші доводи апеляційних скарг встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод", Головного управління ДФС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.09.2018 по справі № 820/4674/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4
Постанова складена в повному обсязі 28.03.19.