Справа № 1640/2742/18
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 р. Справа № 1640/2742/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Лях О.П.,

Суддів: Яковенка М.М. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.10.2018 (повний текст складено 11.10.2018, головуючий суддя І інстанції Гіглава О.В., м.Полтава) по справі № 1640/2742/18 за позовом ОСОБА_1 до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (далі Лубенське ОУПФУ), в якому просив:

- визнати неправомірним та скасувати рішення Лубенського ОУПФУ від 19 червня 2018 року №346 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Лубенське ОУПФУ здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності в розмірі фактичної заробітної плати в розмірі 2317,38 крб за період роботи за 1 неповний місяць (червень) з 08 червня 1986 року по 30 червня 1986 року по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС на підставі довідки від 30 жовтня 2017 року №9, виданої Товариством з додатковою відповідальністю "Агропромтранс", починаючи з 08 грудня 2017 року, із врахуванням виплачених сум.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.10.2018 по справі № 1640/2742/18 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 .

Не погодившись із даним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому наголошено на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції.

Враховуючи неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, а особиста участь сторін в судовому засіданні не визнана обов`язковою, суд на підставі положень ч.4 ст.229 та п.2 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) є пенсіонером, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії та інвалідом 2 групи. Пенсію отримує через Лубенське ОУПФУ.

У 1986 році був призваний на військові збори з посади водія 3 класу автопарку Лубенського транспортного підприємства.

У складі військової частини НОМЕР_2 виконував роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС з 08.06.1986 по 04.09.1986. Після виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС знову повернувся до попереднього місця роботи.

Пенсія по інвалідності позивачу обчислена з урахуванням довідки про заробітну плату від 07.05.2014 №38/12, виданої Полтавською облдержадміністрацією з врахуванням заробітної плати за роботу в зоні відчуження за липень - вересень 1986 року.

В подальшому, ОСОБА_1 звернувся до ТзДВ "Агропромтранс" за перерахунком заробітної плати за період роботи у зоні відчуження в 1986 році.

ТзДВ "Агропромтранс" було перераховано заробітну плату позивача за час перебування на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з врахуванням нормативних документів, які діяли на час його перебування на відповідних роботах у 1986 році, а також позивачу було видано нову довідку від 30.10.2017 №9 з перерахованою заробітною платою для подачі її до Лубенського ОУПФУ для нарахування пенсії у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Отримавши дану довідку, позивач звернувся до Лубенського ОУПФУ із заявою від 08.12.2017 про перерахунок його пенсії.

Рішенням Лубенського ОУПФУ від 22.12.2017 №510 відмовлено в проведенні перерахунку пенсії згідно заяви від 08.12.2017 та довідки про заробітну плату від 30.10.2017 №9, виданої керівником ТзДВ "Агропромтранс", так як не надано підтверджуючих документів про те, що ТзДВ "Агропромтранс" є правонаступником Лубенського РТП.

Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач оскаржив його у судовому порядку до Полтавського окружного адміністративного суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2018 у справі №816/311/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Лубенського ОУПФУ про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Лубенського ОУПФУ від 22.12.2017 №510 про відмову у перерахунку пенсії; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

За наслідками повторного розгляду питання щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі заяви від 08.12.2017 та довідки ТзДВ "Агропромтранс" про заробітну плату від 30.10.2017 №9, Лубенським ОУПФУ прийнято рішення від 19.06.2018 №346 про відмову в проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з ненаданням підтверджуючих документів про те, що ТзДВ "Агропромтранс" є правонаступником Лубенського РТП, а також обчислення заробітку за роботу в зоні відчуження за червень 1986 року товариством проведено з порушенням норм чинного законодавства (обчислення заробітку проведено на підставі різних законодавчих актів, що застосовувалися в різні періоди для обчислення заробітку за періоди роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС).

Так, у рішенні управління зазначає, що для застосування показників кратності до годинної тарифної ставки, підвищеної на 100 відсотків, як це проведено ТзДВ "Агропромтранс", підстави відсутні (роз`яснення Держкомпраці УРСР і Укрпрофради від 08.01.1987 №05/2-25-2, №03-51-8). Факт виплати одноразової премії, передбаченої підпунктом 3 пункту 1 постанови РМ УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7 в розмірі 400 карбованців, документально не підтверджено, що ставить під сумнів обґрунтованість її включення до складу заробітної плати ОСОБА_1 для обчислення пенсії в розмірі фактичних збитків. Згідно записів трудової книжки заявник на час призову на військові збори з ліквідації наслідків на ЧАЕС працював з 03.02.1986 по 01.02.1993 в автопарку Лубенського ремонтно-транспортного підприємства (РТП). Розпорядженням від 08.12.1992 №232 А представника Президента України у Лубенському районі на базі Лубенського РТП створено шість організацій орендарів. Підтвердження про те, що ТзДВ "Агропромтранс" є правонаступником Лубенського РТП не надано. В зв`язку з ліквідацією Лубенського РТП заявником надавались документи до обласної комісії з визначення даних про заробітну плату, на підставі рішення якої видано довідку про заробітну плату від 07.05.2014 №38/12. При переході з 16.05.2014 з пенсії за віком на пенсію у розмірі фактичних збитків, розмір пенсії обчислено та на сьогодні виплачується з урахуванням довідки, виданої обласною державною адміністрацією.

Позивач не погодився з рішенням Лубенського ОУПФУ від 19.06.2018 №346, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що основна частина виконання робіт з ліквідації аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 припадала на червень 1986 року, а саме 23 дні, пенсія йому має обраховуватися згідно довідки від 30.10.2017 №9, виданої ТзДВ "Агропромтранс", виходячи із заробітної плати за червень 1986 року.

При цьому суд першої інстанції відмітив, що зазначені в довідці від 30.10.2017 №9 дані підтверджуються наданими позивачем до справи довідкою військової частини, архівною довідкою та розрахунковими відомостями.

Також суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість врахування ТзДВ "Агропромтранс" у довідці від 30.10.2017 №9 до нарахованої оплати праці за червень 1986 року ОСОБА_1 премії у розмірі 400 крб.

Крім того суд першої інстанції звернув увагу, що в межах розгляду справи №816/311/18 судовим рішенням від 12.03.2018 встановлено, що організація орендарів юридична особа "Агропромтранс" є правонаступником прав та обов`язків Лубенського ремонтно-транспортного підприємства в силу Закону.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Згідно із ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі по тексту - Порядок № 1210).

У відповідності до п.1 Порядку № 1210 цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - пенсії). Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи (п.2 Порядку № 1210).

Згідно з пп.3 п.3 Порядку № 1210 у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження.

Відповідно до п. 7 Порядку № 1210 пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військкоматами).

Згідно з пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Тобто, відповідач має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у розрахункових листах, платіжних відомостях та інших документах про нараховану та сплачену заробітну плату позивачу за відповідний період.

Проте, у наданій позивачем до органів Пенсійного фонду України довідці про заробітну плату не зазначено жодних первинних документів, розрахункових документів та відомостей, на підставі яких видано таку довідку.

Крім того, досліджуючи вказану довідку вбачається, що донарахування позивачу проведено, проте фактично виплата не проведена.

Після аварії на ЧАЕС 26.04.1986 Уряд колишнього СРСР та Української РСР ухвалили рішення із грифом «таємно» щодо оплати праці осіб-ліквідаторів. Після зняття грифа «таємно» та для «службового користування» стало відомо, що при нарахуванні заробітної плати не були враховані вимоги нормативних матеріалів: розпорядження РМ СРСР від 17.05.1986 № 964; постанова РМ СРСР від 07.05.1986 № 524-156; розпорядження РМ СРСР від 23.05.1986 № 1031; постанова РМ СРСР від 05.06.1986 № 655-195; постанова РМ УРСР від 10.06.1986 № 207-7 та ін.

У вищеназваних нормативно-правових актах йдеться про умови оплати праці і матеріального забезпечення робітників підприємств, організацій і закладів, які брали участь на роботах пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, дія яких поширюється як на військовослужбовців та військовозобов`язаних запасу, яких було призвано на військові збори та які в 1986-1990 роках виконували роботи в зоні відчуження, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7).

Колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні, а позивачем не надано до суду, докази преміювання працівників у додатковому розмірі, які виконували роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у Лубенському РТП.

В той же час колегія суддів відмічає, що у рішенні від 12.03.2018 у справі №816/311/18, яке набрало законної сили, суд встановив, що організація орендарів юридична особа "Агропромтранс" є правонаступником прав та обов`язків Лубенського ремонтно-транспортного підприємства в силу Закону.

Тобто, ТзДВ "Агропромтранс" має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у розрахунковому листі позивача за відповідний період.

Однак, з огляду на вищевказане, відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача на підставі довідки, виданої ТзДВ "Агропромтранс", оскільки не всі зазначені в цій довідці дані є підтвердженими розрахунковими документами (відомостями) та фактично отримані позивачем.

Беручи до уваги вищевказане, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про обгрунтованість позовних вимог позивача, а доводи апеляційної скарги відповідача такими, що їх спростовують.

Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки під час прийняття рішення судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права наявні підстави для його скасування з прийняттям постанови про відмови у задоволенні позову.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст.ст.2, 241, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.10.2018 по справі № 1640/2742/18 - задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.10.2018 по справі № 1640/2742/18 - скасувати.

Прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 27 березня 2019 року.

Головуючий суддя (підпис)О.П. Лях
Судді(підпис) (підпис) М.М. Яковенко А.О. Бегунц