Справа № 520/512/19
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2019 р. № 520/512/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Заічко О.В.

при секретареві судового засідання - Мараєвій О.В.,

за участі: представника позивача - Сидоренка Д.В.,

представника першого відповідача - Левченко В.В.,

представника другого відповідача - Непийвода В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Диліжанс" до Державної фіскальної служби України, Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд, з урахуванням уточнень: визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Державної фіскальної служби України, яка полягає у невідновленні дії дозволу на відкриття та експлуатацію магазину безмитної торгівлі ТОВ "Євро-Диліжанс" з моменту виконання вимог зазначених в наказі Державної фіскальної служби України та Адміністрації Державної прикордонної служби України № 484/378АГ від 30.07.2018 року; визнати протиправним та скасувати наказ Державної фіскальної служби України та Адміністрації Державної прикордонної служби України № 484/378АГ від 30.07.2018 року.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що посадовцями ДФС України в період з 06.08.2018 року по 30.08.2018 року було протиправно затримано відновлення дії дозволу на відкриття та експлуатацію магазину безмитної торгівлі після виконання позивачем вимог, вказаних в наказі Державної фіскальної служби України та Адміністрації Державної прикордонної служби України № 484/378АГ від 30.07.2018 року, а самий по собі цей наказ, на думку позивача є незаконним, оскільки численними перевірками, які передували повідомленню Харківської митниці ДФС про факт недекларування товарів, за наслідками якої складено даний наказ, не було виявлено факту недекларування реалізованих магазином безмитної торгівлі товарів громадянам за період з 27.09.2013 року по 30.11.2014 р.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просив його задовольнити, посилаючись на наведені у ньому обставини.

Представник відповідача Державної фіскальної служби України проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на доводи наданого суду відзиву на позов.

Суд зазначає, що вказаний відзив не приймається до уваги, оскільки поданий з порушенням строків, встановлених судом на його подання. Питання про продовження відповідних строків вирішено судом в ухвалі від 13.03.2019 року.

У судовому засіданні зазначений представник надав пояснення, в яких зазначив, що оскаржуваний наказ є правомірним як такий, що складений за факту недекларування реалізованих магазином безмитної торгівлі товарів громадянам за період з 27.09.2013 року по 30.11.2014 р.

При цьому, як вказував зазначений представник, позивач вказуючи про обставини невиявлення факту недекларування товарів за попередні періоди, не надав жодних документів на підтвердження даного доводу, натомість повідомив відповідачів про усунення вказаних порушень, отже фактично погодився з такими.

Водночас, щодо не відновлення дії дозволу у періоді, про який вказував позивач, зазначене не є бездіяльністю контролюючих органів, позаяк у правовідносинах, з приводу яких подано позов, були наявні підстави, які виключали можливість поновлення дозволу.

Такими обставинами стало те, що Харківською митницею ДФС при підтвердженні усунення позивачем порушень, встановлено обставини продажу товару у період зупинення дозволу, дійсне виявлення чого, з урахуванням даних інвентаризації, можливо зробити лише при призначенні перевірки правил провадження діяльності магазину безмитної торгівлі.

Представник позивача надав відповідь на відзив зазначеного представника, проте такий судом не приймається до уваги, враховуючи, що судом не прийнято до уваги його відзив, а фактично, підлягають врахуванню судом лише пояснення, надані ДФС України, в особі уповноваженого представника у судовому засіданні.

Представник відповідача Адміністрації Державної прикордонної служби України проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на доводи наданого суду відзиву на позов в контексті того, що виданню спірного наказу передувало подання Харківської митниці ДФС про порушення позивачем вимог МК України, що виразилось у недекларуванні реалізованих магазином безмитної торгівлі товарів громадянам за період з 27.09.2013 року по 30.11.2014 р. Таким чином, зазначений представник вважав спірний наказ законним, а дії прикордонної служби правомірними.

Представником позивача надано відповідь на відзив в контексті помилковості доводів зазначеного відповідача.

Представник відповідача Адміністрації Державної прикордонної служби України надав заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначив, що спірний наказ пов'язаний з недекларуванням товарі у періоді з 27.09.2013 року по 30.11.2014 року, а перевірки, якими не встановлено аналогічних порушень позивача, стосуються інших періодів та інших предметів.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Спільним наказом ДФС України та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2018 року № 484/378АГ було зупинено на 30 днів з 31.07.2018 року дію дозволу на відкриття та експлуатацію магазину безмитної торгівлі, наданого позивачу, у зв'язку з невиконанням ним вимог ст.ст. 146,422 МК України, а саме: за нездійснення декларування відповідно до митного режиму реекспорту товарів, реалізованих у магазині безмитної торгівлі ( надалі - МБТ) громадянам у період з 27.09.2013 року по 30.11.2014 року ( а.с.49-50).

Підставою видання вказаного наказу слугувало подання Харківської митниці ДФС від 29.03.2018 року № 2084/00-1/20-70-18-01 та протокол спільної робочої групи ДФС України та АДПС України з розгляду документів щодо надання дозволів на відкриття та експлуатацію МБТ, а також, з прийняття рішень про можливість розміщення на території пунктів пропуску через державний кордон України підприємств, що здійснюють господарську або іншу діяльність, пов'язану з забезпеченням діяльності пунктів пропуску, і підприємств (установ) сфери обслуговування № 2 від 03.05.2018 року ( а.с.54-57).

У вищевказаному поданні вказано, що позивачем - утримувачем МБТ не здійснено декларування відповідно до митного режиму реекспорту товарів, реалізованих у магазині безмитної торгівлі у період з 27.09.2013 року по 30.11.2014 року, чим порушено ст.ст. 146,422 МК України, не дивлячись на те, що, позивач був проінформований про необхідність вчинення таких дій.

Позивачем на адресу відповідачів надано повідомлення від 08.08.2018 року № 149 про усунення 06.08.2018 року підстав, які слугували зупиненню дії дозволу (а.с.58-59).

09.08.2018 року Харківською митницею ДФС на адресу ДФС України надано листа № 5255/00-1/20-70-18-01 про розгляд питання про поновлення дії дозволу позивачеві, враховуючи усунення підстав, які слугували зупиненню дії дозволу, а саме: здійснення позивачем декларування товарів відповідно до митного режиму реекспорту в повному обсязі ( а.с.60-61).

ДФС України, враховуючи повідомлення позивача від 08.08.2018 року № 149 про усунення підстав, які слугували зупиненню дії дозволу, 14.08.2018 року звернулось до Харківської митниці ДФС з питання висвітлення відповідних обставин та останнім надано 14.08.2018 року лист, який дублює за своїм змістом лист № 5255/00-1/20-70-18-01, водночас із акцентуванням уваги того факту, що 09.08.2018 року, всупереч приписам ст. 423 МК України позивачем, дія дозволу якого зупинена, було здійснено продаж товарів в МБТ (а.с.62-64).

Листом від 07.09.2018 року ДФС України повідомлено позивача про відновлення дії дозволу 30.08.2018 року ( а.с.65).

Спірні правовідносини виникли внаслідок того, що, на думку позивача з 06.08.2018 року по 30.08.2018 року було протиправно затримано відновлення дії дозволу на відкриття та експлуатацію магазину безмитної торгівлі після виконання позивачем вимог, вказаних в наказі Державної фіскальної служби України та Адміністрації Державної прикордонної служби України № 484/378АГ від 30.07.2018 року, чим завдано позивачеві збитки, а самий по собі цей наказ, на думку позивача є незаконним, оскільки численними перевірками, які передували повідомленню Харківської митниці ДФС про факт недекларування товарів, за наслідками якої складено даний наказ, не було виявлено факту недекларування реалізованих магазином безмитної торгівлі товарів громадянам за період з 27.09.2013 року по 30.11.2014 р. Крім того, як вказував позивач, навіть у разі наявності порушень, відповідачі не повинні були зупиняти дію дозволу позивача, а останній, у такому разі, підлягав притягненню до адміністративної відповідальності в порядку, передбаченому ст.472 МК України.

По суті позову суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 404 МК України, до видів діяльності, контроль за провадженням яких здійснюється органами доходів і зборів, належать, зокрема, відкриття та експлуатація магазину безмитної торгівлі.

На провадження видів діяльності, зазначених у статті 404 цього Кодексу, надаються дозволи. Підприємства, які отримали такі дозволи, включаються до відповідних реєстрів, які ведуться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, відповідно до статті 415 цього Кодексу. Таким підприємствам видаються витяги із зазначених реєстрів ( ч.1 ст. 405 МК України).

Дозвіл на здійснення митної брокерської діяльності, відкриття та експлуатацію магазину безмитної торгівлі надається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, разом із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері захисту державного кордону ( ч.1 ст. 406 МК України).

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 412 МК України, дозволи можуть бути анульовані або їх дія може зупинятися на строк до 30 днів органами, уповноваженими надавати ці дозволи. Дія дозволу зупиняється: 1) у разі невиконання підприємством вимог, встановлених цим Кодексом, актами Кабінету Міністрів України, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - в межах строку, встановленого частиною першою цієї статті, але не більше, ніж до моменту виконання цих вимог; 2) у разі закінчення строків дії договорів оренди територій, приміщень, резервуарів, холодильних чи морозильних камер, критих чи відкритих майданчиків, які використовуються при провадженні видів діяльності, зазначених у статті 404 цього Кодексу, якщо такі договори укладалися; 3) за заявою підприємства, якому надано дозвіл.

Згідно частин 4-6 зазначеної статті, про зупинення дії або анулювання дозволу органами, зазначеними у статті 406 цього Кодексу, видається наказ. Завірена копія наказу про зупинення дії або анулювання дозволу видається заявникові або надсилається йому рекомендованим листом протягом п'яти робочих днів з дати видання такого наказу. Оскарження наказу про зупинення дії чи про анулювання дозволу здійснюється у порядку, встановленому законом.

Безмитна торгівля - це митний режим, відповідно до якого товари, не призначені для вільного обігу на митній території України, знаходяться та реалізуються для вивезення за межі митної території України під митним контролем у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України, відкритих для міжнародного сполучення, та на повітряних, водних або залізничних транспортних засобах комерційного призначення, що виконують міжнародні рейси, з умовним звільненням від оподаткування митними платежами, установленими на імпорт та експорт таких товарів, та без застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, а також без проведення заходів офіційного контролю. Безмитна торгівля - це митний режим, відповідно до якого товари, не призначені для вільного обігу на митній території України, знаходяться та реалізуються для вивезення за межі митної території України під митним контролем у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України, відкритих для міжнародного сполучення, та на повітряних, водних або залізничних транспортних засобах комерційного призначення, що виконують міжнародні рейси, з умовним звільненням від оподаткування митними платежами, установленими на імпорт та експорт таких товарів, та без застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, а також без проведення заходів офіційного контролю ( ст.140 МК України).

Поміщення товарів у митний режим безмитної торгівлі, а також зміна цього митного режиму здійснюється органом доходів і зборів, у зоні діяльності якого розташований відповідний магазин безмитної торгівлі ( ч.6 ст. 141 МК України).

Магазин безмитної торгівлі - це спеціалізований торговельний заклад, розташований у пункті пропуску через державний кордон України, відкритому для міжнародного сполучення, а також на повітряному або водному транспортному засобі комерційного призначення, що виконує міжнародні рейси, та призначений для реалізації товарів, поміщених у митний режим безмитної торгівлі ( ч.1 ст. 420 МК України).

Статтею 422 МК України передбачено, що утримувач магазину безмитної торгівлі зобов'язаний:1) своєчасно декларувати органу доходів і зборів, в зоні діяльності якого знаходиться магазин, товари, що надходять до магазину чи вибувають з магазину, у тому числі товарні нестачі, що виникли не внаслідок умисних дій утримувача магазину, та подавати всі документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення цих товарів; 2) виключити можливість надходження товарів до магазину та вживати всіх можливих заходів щодо запобігання вилученню товарів з магазину поза митним контролем, у тому числі виникненню товарних нестач; 3) дотримуватися положень цього Кодексу та інших законодавчих актів України щодо умов діяльності магазинів безмитної торгівлі; 4) вести облік товарів, що надходять до магазину безмитної торгівлі та реалізуються ним, і щоквартально подавати органу доходів і зборів, в зоні діяльності якого знаходиться магазин, звіт про рух товарів у магазині за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Митний режим безмитної торгівлі завершується шляхом реекспорту товарів, поміщених у цей митний режим, або поміщення їх у інший митний режим, що допускається цим Кодексом, а також у випадках, передбачених частиною четвертою цієї статті ( ч.1 ст.146 МК України).

Частиною 1 ст. 423 МК України передбачено, що у разі зупинення дії дозволу на відкриття та експлуатацію магазину безмитної торгівлі продаж (постачання) товарів цим магазином та розміщення у ньому нових партій товарів забороняються.

Статтю 472 МК України унормовано, що недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів.

Форми, порядок подання та розгляду заяв, порядок надання, зупинення дії, анулювання дозволів на провадження видів діяльності, зазначених у статті 404 цього Кодексу, а також правила провадження зазначених видів діяльності та порядок контролю за їх провадженням затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Вимоги до територій, приміщень, резервуарів, холодильних чи морозильних камер, критих чи відкритих майданчиків, які можуть використовуватися при провадженні видів діяльності, зазначених у статті 404 цього Кодексу, встановлюються цим Кодексом та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику ( ст. 407 МК України).

Наказом Міністерства фінансів України від 08.06.2012 року № 692 ( зареєстровано в Мінюсті 27 червня 2012 р. за № 1080/21392) на виконання ст. 407 МК України та з метою забезпечення відкриття та експлуатації магазинів безмитної торгівлі, затверджено Порядок подання та розгляду заяв, надання, зупинення дії, анулювання дозволів на відкриття та експлуатацію магазину безмитної торгівлі ( надалі - Порядок).

Пунктами 12-14 Порядку визначено, що дозвіл може бути переоформлений, анульований або його дія може зупинятись на строк до 30 днів органами, уповноваженими надавати ці дозволи. Переоформлення дозволу, зупинення дії дозволу та анулювання дозволу здійснюються відповідно до статей 412 та 413 Митного кодексу України. Про зупинення дії або анулювання дозволу органами, зазначеними у пункті 7 цього Порядку, видається наказ.

Такими органами, в силу п.7 Порядку є Державна фіскальна служба України та Адміністрація Держприкордонслужби України.

Вирішуючи вказаний спір, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Щодо вимог в частині скасування спірного наказу.

Виходячи з правової природи вказаного наказу, такий є правовим актом індивідуальної дії, який розрахований на певне коло осіб та вичерпує свою дію виконанням.

Зазначене узгоджується з нормативним визначенням індивідуального акту, наданого п.19 ст.4 КАС України, за яким, індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Рішенням Конституційного суду України від 16.04.2009 року № 7 встановлено, що ненормативні правові акти є актами одноразового застосування та вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому вони не можуть бути скасовані чи змінені після їх виконання. До ненормативних актів належать конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, які застосовуються одноразово.

Суд вказує, що спірний наказ наразі вичерпав себе у часі, дію дозволу позивачеві було відновлено 30.08.2018 року.

Посилання позивача на той факт, що численними перевірками, які передували повідомленню Харківської митниці ДФС про факт недекларування товарів, за наслідками якої складено даний наказ, не було виявлено факту недекларування реалізованих магазином безмитної торгівлі товарів громадянам за період з 27.09.2013 року по 30.11.2014 р., як підстави для відсутності порушень та, як наслідок, підстав для складання наказу, суд відхиляє з огляду на те, що:

- по-перше, актами перевірок відповідачів, які були проведені у 2015-2017 р. (а.с.105-118) встановлено інші їх предмети, тобто, питання виявлення факту недекларування реалізованих магазином безмитної торгівлі товарів громадянам за період з 27.09.2013 року по 30.11.2014 р. взагалі не перевірялось;

- по-друге, позивач повідомив відповідачів про усунення порушень, тобто, фактично погодився з фактом недекларування реалізованих магазином безмитної торгівлі товарів громадянам за період з 27.09.2013 року по 30.11.2014 р., внаслідок чого і було прийнято спірний наказ.

Посилання позивача, що за фактом виявлених порушень було достатньо притягнути позивача до відповідальності за ст. 472 МК України, водночас, зупиненням спірним наказом позивачеві дозволу на експлуатацію магазину безмитної торгівлі, було завдано матеріальних збитків у вигляді очікуваної вигоди - прибутку від продажу товарів у МБТ, суд відхиляє, з огляду на приписи ст. 412 МК України.

Крім того, розглядом справи не встановлено притягнення позивача до відповідальності зав ст. 472 МК України та, у будь-якому разі, вирішення відповідного питання не відноситься до компетенції відповідачів, а є, у даному випадку, прерогативою Харківської митниці ДФС.

Матеріальні збитки, про які вказував позивач, нічим не підтверджено.

Щодо вимог про оскарження дій посадовців відповідачів щодо невідновлення дії дозволу у періоді, про який зазначав позивач.

Так, дійсно, позивачем повідомлено відповідачів про усунення порушень 06.08.2018 року, проте, дію дозволу було відновлено 30.08.2018 року.

Водночас, невідновлення дії дозволу у періоді, про який зазначав позивач, не є бездіяльністю контролюючих органів, оскільки у правовідносинах, з приводу яких подано позов, були наявні підстави, які виключали можливість поновлення дозволу.

Такими обставинами стало те, що Харківською митницею ДФС при підтвердженні усунення позивачем порушень, встановлено обставини продажу товару у період зупинення дозволу, а саме: 09.08.2018 року ( а.с.63-64).

Згідно акту інвентаризації від 23.08.2018 року встановлено, що останнім касовим чеком, наданим інвентаризаційній комісії позивачем, є чек, датований 31.07.2018 року, а тому, комісія дійшла висновків, що встановити факт продажу товарів у період з 31.07.2018 року по 23.08.2018 року не є можливим ( а.с.153-155).

Як пояснив у судовому засіданні представник ДФС України, Харківська митниця ДФС повідомила про результати проведеної інвентаризації та зазначила, що встановлення факту продажу товарів у магазині безмитної торгівлі можливе лише за умови призначення перевірки правил провадження діяльності вказаного магазину із залученням відповідних підрозділів ГУ ДФС у Харківській області до функціональних повноважень яких належить перевірка використання касових апаратів.

Тобто, зазначені вище обставини виключали можливість поновлення дії дозволу позивачу раніше строку, на який його було зупинено.

Суд з зазначеним погоджується та зазначає, що наведене повністю узгоджується з приписами ст. 343, 344 МК України, якими унормовано огляд територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, магазинів безмитної торгівлі, територій вільних митних зон та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою покладено на органи доходів і зборів та перевірку обліку товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України та/або перебувають під митним контролем, результати яких викладаються у відповідних актах перевірок.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За приписами ч. 1,2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами було доведено, що у правовідносинах, з приводу яких подано позов, вони діяли на підставі, в межах та у спосіб, встановлений законодавством.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Диліжанс" (вул. Гвардійців Широнінців, буд. 33,м. Харків,61170, ) до Державної фіскальної служби України (Львівська площа, буд. 8,м. Київ,04053, ) , Адміністрації Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, буд. 26,м. Київ,01601, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 27 березня 2019 року.

Суддя Заічко О.В.