Справа № 520/12027/18
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 р. Справа № 520/12027/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калитки О. М.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04.01.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В., місце складання м. Харків, повний текст складено 04.01.19 року по справі № 520/12027/18

за позовом Головного управління ДФС у Харківській області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна, зупинення видаткових операцій,

ВСТАНОВИВ:

Заявник, Головне управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою, в якій просив суд:

- підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, застосованого на підставі рішення Головного управління ДФС у Харківській області;

- зупинити видаткові операції платника податків на рахунках платника податків відкритих в банківських установах, які обслуговують фізичну особу-підприємця ОСОБА_1, а саме: НОМЕР_2 (АТ "АЛЬФА-БАНК), 1422 (АТ "АЛЬФА-БАНК").

В обґрунтування вказаної заяви заявник посилався на те, що посадова особа платника податків необґрунтовано відмовила у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення позапланової документальної виїзної перевірки, а відтак наявні підстави, визначені п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України для застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.01.2018 року у справі № 520/12027/18 задоволено клопотання представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про закриття провадження.

Закрито провадження у справі за заявою Головного управління ДФС у Харківській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, зупинення видаткових операцій.

Заявник не погодившись із рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що ухвалу суду першої інстанції прийнято з порушенням норм права, просив суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для подальшого розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що заступником начальника Головного управління ДФС у Харківській області 05.10.2018 р. прийнято наказ №7459, яким наказано провести фактичну перевірку господарського об'єкту, в якому здійснює діяльність ФО-П ОСОБА_1.(р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1),розташованого за адресою: АДРЕСА_3, з 08 жовтня 2018 року тривалістю у відповідності до вимог п.82.3 ст.82 Податкового кодексу України (а.с.20).

На підставі вказаного вище наказу головним державним інспекторам видані направлення на перевірку від 05.10.2018 р. №9905, №9906(а.с.18-19).

Відповідно до наказу №7459 та направлень на перевірку №9905, №9906 фахівцями контролюючого органу здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_3, де відповідач здійснює діяльність.

Однак, касир ОСОБА_2 не допустила інспекторів до проведення перевірки та надала письмові пояснення з вказаного приводу(а.с.16).

Службовими особами 12.10.2018 р. складено акт про відмову в допуску до проведення /відмову від проведення документальної планової/позапланової перевірки, фактичної перевірки(а.с.13-15).

Рішенням від 28.12.2018 р. №15361/ФОП/20-40-14-10-19 застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків - ФО-П ОСОБА_1.(п.н. НОМЕР_1), що перебуває (розміщене, зберігається) за податковою адресою: АДРЕСА_2 та місцем здійснення діяльності: АДРЕСА_3 (магазин «Арбуз») (а.с.12).

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачем не допущено посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, у зв'язку із невідповідністю наказу №7459 вимогам ПК України та надані щодо цього обґрунтовані заперечення, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для закриття провадження у зв'язку з наявністю спору про право, так як справа не підлягає розгляду у порядку, встановленому ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції правомірно встановлено, що на підставі статті 19-1, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.3. пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.3 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України начальником податкового органу прийнято рішення, оформлене наказом від 054 жовтня 2018 року N 7459 про призначення фактичної перевірки ФО-П ОСОБА_1 з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору за період діяльності з 26.07.2018 року по дату завершення перевірки з 08 жовтня 2018 року тривалістю у відповідності до вимог п.82.3. ст. 82 Податкового кодексу України.

Підставою для прийняття податковим органом рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна відповідача, яке перебуває (розміщене, зберігається) за адресою: АДРЕСА_1 та за місцем здійснення діяльності: : АДРЕСА_3 (магазин «Арбуз») став недопуск його посадових осіб уповноваженим представником платника податків до проведення фактичної перевірки, ініційованої наказом від 05 жовтня 2018 року N 7459.

Підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту передбачено пунктом 94.10 статті 94 Податкового кодексу України, відповідно до якого арешт на майно може бути накладено рішенням керівника органу державної податкової служби (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України визначено, що арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

Пунктом 2 частини четвертої статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час звернення із поданням) суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо: із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Спір про право в контексті цієї норми має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів. Зокрема, під спором про право необхідно розуміти оскарження до суду рішення про застосування адміністративного арешту (пункт 94.11 статті 94 Податкового кодексу України), оскарження податкового повідомлення-рішення, яке покладено в основу податкового боргу, що обумовило звернення податкового органу з поданням у порядку особливого провадження тощо.

Тому, помилковою є позиція суду першої інстанції відносно того, що не допуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки має розумітись як спір про право, а отже не є і підставою для закриття провадження.

Крім того, колегія суддів вказує, що суд закриває провадження у справі виключно у випадках передбачених ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Натомість, під час розгляду заяв органів доходів і зборів щодо, зокрема, підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, у разі якщо із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право, суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою. Відмова у відкритті провадження за заявою унеможливлює повторне звернення заявника з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку. Ухвалу про відмову в прийнятті заяви може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 24 годин з моменту її постановлення.

Таким чином, в даному випадку судом першої інстанції порушено норми процесуального права, оскільки ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено можливість закриття провадження у справі за наявності спору про право під час звернення органів доходів і зборів в порядку ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Колегія суддів визнає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального та процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційна скарга податкового органу підлягає задоволенню, а рішення суду апеляційної інстанції скасуванню із направленням справи до цього суду для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області - задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04.01.2019 по справі № 520/12027/18 - скасувати.

Справу № 520/12027/18 направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Калитка
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський З.О. Кононенко