Справа № 1340/4873/18
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/4873/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року зал судових засідань №11

Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гулика А.Г.,

за участю:
секретаря судового засідання Харіва М.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Мацепури В.С.,

представника відповідача Терещенка О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:
до Львівського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 до Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України , місцезнаходження: 79010, м.Львів, вул.Личаківська, 74, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати пункт 1.3 наказу начальника Львівського прикордонного загону від 01.10.2018 №265к в частині накладення дисциплінарного стягнення Сувора догана на помічника начальника загону з правової роботи начальника групи правового забезпечення підполковника ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати пункт 2.3 наказу начальника Львівського прикордонного загону від 01.10.2018 №265к в частині позбавлення премії в жовтні 2018 року у розмірі 50% від належного розміру помічника начальника загону з правової роботи начальника групи правового забезпечення підполковника ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Львівський прикордонний загін виплатити помічнику начальника загону з правової роботи начальнику групи правового забезпечення підполковнику юстиції ОСОБА_1 50% премії за жовтень 2018 року в розмірі 620,00 грн.;

- зобов`язати Львівський прикордонний загін виплатити помічнику начальника загону з правової роботи начальнику групи правового забезпечення підполковнику юстиції ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 620,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржений наказ є протиправним та підлягає скасуванню. Зазначив, що з тексту наказу незрозуміло, які саме порушення слугували для прийняття такого: внесення записів, які не стосуються питань мобілізаційної підготовки чи неякісно опрацьовані особисті документи з бойової та мобілізаційної готовності, чи порушення без поважних причин термінів виконання доручень керівництва, наказів Адміністрації Державної прикордонної служби України. Крім того, позивач зазначає, що статтею 100 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що помічник командира полку з правової роботи зобов`язаний давати правову оцінку фактам порушень військової та трудової дисципліни в полку. Тобто, погодження наказу в обов`язковому порядку повинен здійснювати юрисконсульт, чого не зроблено. Також, позивач стверджує, що дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, однак, наказ виданий на 11 добу. Більше того, протиправні дії керівництва Львівського прикордонного загону заподіяли моральну шкоду та погіршили стан його здоров`я.

Відповідач позов не визнав. Подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що наказом начальника Львівського прикордонного загону від 01.10.2018 №265к позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено дисциплінарне стягнення «Сувора догана» за неякісне виконання вимог статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 5.4 директиви Адміністрації Державної прикордонної служби України від 09.11.2017 №61 цт «Про визначення ступенів бойової готовності органів Державної прикордонної служби України в особливий період та встановлення переліку планувальних документів бойової готовності», статті 51 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 19.04.2010 №7т «Про затвердження Інструкції з організації мобілізаційної підготовки Державної прикордонної служби України», що виразилось у неякісному опрацюванні особистих документів з бойової та мобілізаційної готовності. Окрім того, наказом позивача позбавлено премії в розмірі 620 гривень за жовтень місяць 2018 року згідно з пунктом 3.5.6 Інструкції про виплату грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.05.2008 №425, за порушення без поважних причин термінів виконання доручень керівництва, наказів Адміністрації Державної прикордонної служби України, а саме неналежне опрацювання особистих документів бойової та мобілізаційної готовності.

Відповідач зазначив щодо статті 100 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, якою визначено права помічника командира полку з правової роботи, то позивач відмовився погодити відповідний наказ, крім того, старший юрисконсульт перебувала у відпустці.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України подало заяву від 20.12.2018, в якій зазначено про те, позов підтримує в повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області пояснень щодо позову не надало.

Ухвалою від 24.10.2018 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

Ухвалою від 14.11.2018 суд залучив третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_3 ).

Ухвалою від 14.11.2018 суд відмовив у залученні третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Начальника відділу організаційно-мобілізаційної роботи штабу ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою від 20.12.2018 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 14.01.2019 суд залучив третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Просили суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Представники третіх осіб - Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України та Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області в судове засідання не прибули, належним чином повідомлялись про час, дату і місце розгляду справи. Клопотань про розгляд справи без участі їх представників до суду не надходило.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача та покази свідка, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

ОСОБА_1 проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 (в/ч НОМЕР_1 ) на посаді помічника начальника Львівського прикордонного загону з правової роботи начальника групи правового забезпечення.

Наказом начальника Львівського прикордонного загону «Про результати перевірки бойової готовності прикордонного загону» від 01.10.2018 №265к позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено дисциплінарне стягнення «Сувора догана» за неякісне виконання вимог статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 5.4 директиви Адміністрації Державної прикордонної служби України від 09.11.2017 №61 цт «Про визначення ступенів бойової готовності органів Державної прикордонної служби України в особливий період та встановлення переліку планувальних документів бойової готовності», статті 51 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 19.04.2010 №7т «Про затвердження Інструкції з організації мобілізаційної підготовки Державної прикордонної служби України», що виразилось у неякісному опрацюванні особистих документів з бойової та мобілізаційної готовності.

Крім того, наказом позивача позбавлено премії в розмірі 620 гривень за жовтень місяць 2018 року згідно з пунктом 3.5.6 Інструкції про виплату грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.05.2008 №425, за порушення без поважних причин термінів виконання доручень керівництва, наказів Адміністрації Державної прикордонної служби України, а саме неналежне опрацювання особистих документів бойової та мобілізаційної готовності.

Не погоджуючись з прийнятим наказом позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

При вирішенні спору по суті суд керувався наступним.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992, Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України №1115/2009 від 29.12.2009 та Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України».

Частинами другою, третьою статті 10 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» визначено, що прикордонний загін є основною оперативно - службовою ланкою Державної прикордонної служби України, на яку покладаються охорона певної ділянки державного кордону самостійно чи у взаємодії з іншими органами охорони державного кордону та Морською охороною, забезпечення дотримання режиму державного кордону і прикордонного режиму, а також здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів. До складу прикордонного загону можуть входити прикордонні комендатури, відділи прикордонної служби, прикордонні застави, контрольно-пропускні пункти, відділення прикордонного контролю.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 14 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України. Комплектування Державної прикордонної служби України військовослужбовцями і проходження ними військової служби здійснюються на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до п. 2 «Положення про орган охорони державного кордону Державної прикордонної служби України», затвердженого Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України 15.02.2005 №116 (чинного на момент видання оскарженого наказу) загін є одним з органів охорони державного кордону. Відповідно до п. 9 зазначеного Положення начальник органу охорони державного кордону, серед іншого, відповідає за стан дисципліни особового складу. Начальник органу охорони державного кордону користується дисциплінарними правами командира полку.

Порядок проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України у мирний час та особливості проходження військової служби в ній в особливий період, а також відносини, що виникають у зв`язку з проходженням в органах Держприкордонслужби кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби визначаються Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженим Указом Президента України від 29.12.2009 № 1115/2009.

Відповідно до ст. 53 п. «а» Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» командир полку має право робити зауваження, оголошувати догану та сувору догану.

Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг. Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами вказаного Статуту. Положення Статуту поширюються на громадян, звільнених з військової служби у відставку або у запас з правом носіння військової форми одягу, під час носіння ними військової форми одягу. Дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Статтями 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків (частина третя статті 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України).

Згідно з частиною першою статті 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Згідно зі статтею 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Відповідно до статті 83 вказаного Статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені вказаним Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби (стаття 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України).

Відповідно до статті 97 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України про накладені дисциплінарні стягнення оголошується: офіцерському складу та військовослужбовцям військової служби за контрактом - особисто, у письмовому розпорядженні, на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, що вчинив правопорушення. Крім того, дисциплінарні стягнення можуть оголошуватися в письмовому наказі. Оголошувати про дисциплінарні стягнення командирам у присутності підлеглих заборонено.

Суд встановив, що наказом начальника Львівського прикордонного загону від 01.10.2018 №265к «Про результати перевірки бойової готовності прикордонного загону» ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено дисциплінарне стягнення «Сувора догана» за неякісне виконання вимог статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 5.4 директиви Адміністрації Державної прикордонної служби України від 09.11.2017 №61 цт «Про визначення ступенів бойової готовності органів Державної прикордонної служби України в особливий період та встановлення переліку планувальних документів бойової готовності», статті 51 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 19.04.2010 №7т «Про затвердження Інструкції з організації мобілізаційної підготовки Державної прикордонної служби України», що виразилось у неякісному опрацюванні особистих документів з бойової та мобілізаційної готовності.

Крім того, наказом позивача позбавлено премії в розмірі 620 гривень за жовтень місяць 2018 року згідно з пунктом 3.5.6. Інструкції про виплату грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.05.2008 №425, за порушення без поважних причин термінів виконання доручень керівництва, наказів Адміністрації Державної прикордонної служби України, а саме неналежне опрацювання особистих документів бойової та мобілізаційної готовності.

Вказаний наказ виданий на підставі службової записки від 20.09.2018, опрацьованої підполковником ОСОБА_2 , начальником відділу організаційно-мобілізаційної роботи штабу ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_1 ).

З тексту наказу вбачається, що робочий зошит з мобілізаційної підготовки відпрацьований з порушенням вимог керівних документів, наявні записи, які не стосуються питань мобілізаційної підготовки.

У пункті 1.3 наказової частини вказано: за неякісне виконання вимог статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 5.4 директиви Адміністрації Державної прикордонної служби України від 09.11.2017 №61 цт «Про визначення ступенів бойової готовності органів Державної прикордонної служби України в особливий період та встановлення переліку планувальних документів бойової готовності», статті 51 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 19.04.2010 №7т «Про затвердження Інструкції з організації мобілізаційної підготовки Державної прикордонної служби України», що виразилось у неякісному опрацюванні особистих документів з бойової та мобілізаційної готовності, оголосити дисциплінарне стягнення «Сувора догана»: помічнику начальника загону з правової роботи - начальнику групи правового забезпечення підполковнику ОСОБА_1 .

У пункті 2.3 наказової частини зазначено: позбавити премії в жовтні місяці 2018 року у розмірі 50% від належного розміру помічника начальника загону з правової роботи - начальника групи правового забезпечення підполковника ОСОБА_1 , згідно з пунктом 3.5.6. Інструкції про виплату грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.05.2008 №425, за порушення без поважних причин термінів виконання доручень керівництва, наказів Адміністрації Державної прикордонної служби України, а саме неналежне опрацювання особистих документів бойової та мобілізаційної готовності.

Таким чином, із аналізу змісту оскарженого наказу неможливо встановити в чому полягало порушення, допущене, на думку відповідача, позивачем: внесено записи, які не стосуються питань мобілізаційної підготовки, неякісно опрацьовано особисті документи з бойової та мобілізаційної готовності чи порушено без поважних причин терміни виконання доручень керівництва, наказів Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Відповідно до Акта про вилучення документів для знищення окремого секторного мобілізаційного діловодства ІНФОРМАЦІЯ_2 , які не розглядаються експертною комісією від 20.09.2018 № М-34/226 комісією здійснено відбір серед іншого, робочого зошита ОСОБА_1 , для подальшого вилучення та знищення. Таким чином, суд у відповідності до принципу офіційного з`ясування обставин у справі позбавлений можливості дослідити робочий зошит позивача та встановити в чому полягали можливі порушення, допущені позивачем.

Також, суд встановив, що відповідно до вимог Інструкції з діловодства в Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17.05.2004 №400, пунктом 4.5.2 якої визначено, що внутрішнє погодження документів оформляється візуванням проекту документа посадовими особами і включає в себе візи: керівника підрозділу, що готує документ, керівників, інших заінтересованих підрозділів, юридичної служби, канцелярії та літредактора.

Водночас, статтею 100 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 №548-XIV визначено, що помічник командира полку з правової роботи зобов`язаний давати правову оцінку фактам порушень військової та трудової дисципліни в полку.

Із системного аналізу вказаних норм, суд дійшов висновку, що погодження оскарженого наказу в обов`язковому порядку повинен був здійснювати юрисконсульт. Проте, оскаржений не погоджений юрисконсультом. Суд звертає увагу на те, що перебування старшого юрисконсульта у відпустці, не звільняє військову частину від дотримання вимог, визначених Законом України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 №548-XIV та Інструкції з діловодства в Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17.05.2004 №400.

Вказані обставини підтверджуються також показами допитаного у судовому засіданні свідка - старшого юрисконсульта групи правового забезпечення Львівського прикордонного загону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 .

Разом з цим, суд відхиляє доводи позивача про те, що дисциплінарне стягнення накладено на 11 добу, з моменту, коли командирові стало відомо про правопорушення, оскільки оскаржений наказ винесено у перший робочий день, що слідував за вихідним днем, тобто 01.10.2018.

Суд також відхиляє доводи позивача про те, що в оскарженому наказі вказано військове звання підполковник, в той час як позивачеві присвоєно військове звання підполковник юстиції, оскільки допущені технічні помилки в оскарженому наказі у спірному випадку не змінюють суть такого наказу, та не можуть самі по собі слугувати підставою для його скасування.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржений наказ не кореспондується із нормою, закріпленою у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому, такий є протиправним та підлягає скасуванню.

У зв`язку з тим, що пункт 2.3 наказу начальника Львівського прикордонного загону «Про результати перевірки бойової готовності прикордонного загону» від 01.10.2018 №265к в частині позбавлення премії в жовтні 2018 року у розмірі 50% від належного розміру помічника начальника загону з правової роботи начальника групи правового забезпечення підполковника ОСОБА_1 , є похідним від п.1.3 наказу про накладення на останнього дисциплінарного стягнення, такий також є протиправним та підлягає скасуванню.

З урахуванням того, що суд дійшов висновку про протиправність та скасування наказу, яким позивача позбавлено премії, суд з метою поновлення порушеного права вважає за необхідне зобов`язати Львівський прикордонний загін виплатити помічнику начальника загону з правової роботи начальнику групи правового забезпечення підполковнику юстиції ОСОБА_1 50% премію за жовтень 2018 року в розмірі 620,00грн.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 620,00грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень

Згідно з ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Позивач обґрунтовує заподіяну йому моральну шкоду погіршенням стану здоров`я та необхідністю госпіталізації до Львівського клінічного госпіталю Державної прикордонної служби України, що підтверджується направленням та випискою з медичної карти №2900.

Суд враховує, що позивач не навів причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та моральними стражданнями, та якими доказами це підтверджується.

З огляду на наведене, суд вважає, що в задоволенні позовної вимоги про стягнення на користь позивача моральної шкоди необхідно відмовити повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст.78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати стягненню не підлягають, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 73-76, 242, 244, 245 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :
позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1.3 наказу начальника Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України «Про результати перевірки бойової готовності прикордонного загону» від 01.10.2018 №265к в частині накладення дисциплінарного стягнення Сувора догана на помічника начальника загону з правової роботи начальника групи правового забезпечення підполковника юстиції ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати пункт 2.3 наказу начальника Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України «Про результати перевірки бойової готовності прикордонного загону» від 01.10.2018 №265к в частині позбавлення премії в жовтні 2018 року у розмірі 50% від належного розміру помічника начальника загону з правової роботи начальника групи правового забезпечення підполковника юстиції ОСОБА_1 .

Зобов`язати Львівський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України виплатити помічнику начальника загону з правової роботи начальнику групи правового забезпечення підполковнику юстиції ОСОБА_1 50% премії за жовтень 2018 року в розмірі 620,00грн.

В задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України виплатити помічнику начальника загону з правової роботи начальнику групи правового забезпечення підполковнику юстиції ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 620,00грн. відмовити повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складене та підписане 28.03.2019.

Суддя А.Г. Гулик