Справа № 810/4073/17
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

19 березня 2019 року 810/4073/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю.,

секретар судового засідання Грещук О.С.,

за участю представників:

позивача - Петрика Ю.М.,

третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УБА-Агросвіт" до Державного реєстратора Комунального підприємства "Центр розвитку та інвестицій Васильківського району" Іванця Василя Васильовича, Відділу Державної реєстрації Баришівської районної державної адміністрації Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Товариство з обмеженою відповідальністю "Капітал-Агроінвест" про визнання протиправними і скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

товариство з обмеженою відповідальністю «УБА-Агросвіт» звернулось до суду з позовом до державного реєстратора комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Іванця Василя Васильовича, відділу Державної реєстрації Баришівської районної державної адміністрації Київської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал-Агроінвест», в якому просило визнати протиправними (нечинними) та скасувати повністю рішення (записи) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за наступними індексними номерами: 31424606 від 16 вересня 2016р., 31429594 від 16 вересня 2016р., 31282422 від 08 вересня 2016р., 31297394 від 08 вересня 2016р., 31190085 від 01 вересня 2016р., які були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Державним реєстратором комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Іванцем Василем Васильовичем; зобов'язати уповноважених осіб, що мають право на проведення реєстраційних дій на території Київської області, а саме: державного реєстратора органу державної реєстрації прав Київської області здійснити відповідні реєстраційні дії щодо скасування (виключення) державної реєстрації прав та їх обтяжень за наступними індексними номерами: 31424606 від 16 вересня 2016р., 31429594 від 16 вересня 2016р., 31282422 від 08 вересня 2016р., 31297394 від 08 вересня 2016р., 31190085 від 01 вересня 2016р., які були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Державним реєстратором комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Іванцем Василем Васильовичем.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач орендує земельні ділянки громадян на території Баришівського району Київської області. У 2012р. між позивачем та громадянами ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 було укладено договори оренди земельних ділянок, які були зареєстровані у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі в Управлінні Держкомзему у Баришівському районі. У липні 2017р. позивачем під час збору документів необхідних для пролонгації договорів оренди землі із зазначеними громадянами було встановлено, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно існують записи про реєстрацію договорів оренди землі з вказаними громадянами та ТОВ «Капітал-Агроінвест»., які були внесені державним реєстратором КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Іванцем В.В., протягом серпня-вересня 2016р. Враховуючи те, що під час здійснення реєстраційних дій державним реєстратором не було належним чином перевірено наявність або відсутність уже зареєстрованих прав оренди на земельні ділянки, а записи про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі яких до Державного реєстру прав були внесені записи про право оренди за ТОВ «Капітал-Агроінвест» на спірні земельні ділянки порушують права та інтереси позивача, тому вказані записи підлягають скасуванню, що й стало підставою звернення до суду з позовом.

Ухвалою суду від 02 лютого 2018р. (суддя Басай О.В.) провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 27 лютого 2018р.

Судове засідання, яке було призначено на 27 лютого 2018р. відкладено на 20 березня 2018р., та з 20 березня 2018р. було знову відкладено на 17 квітня 2018р.

Ухвалою суду від 17 квітня 2018р. провадження по справі було зупинено, до вирішення питання про відвід судді.

19 квітня 2018р. судом було постановлено ухвалу про відмову у задоволенні заяви про відвід.

26 квітня 2018р. судом постановлено ухвалу про відновлення провадження по справі та призначення судового засідання на 22 травня 2018р.

22 травня 2018р. судом проголошено ухвалу, якою задоволено самовідвід головуючого судді Басая О.В., у зв'язку з чим справу передано до канцелярії суду для визначення нового складу суду.

Ухвалою суду від 29 травня 2018р. справу було прийнято до провадження суддею Лапієм С.М. та призначено судове засідання на 25 червня 2018р.

25 червня 2018р. судом задоволено заяву про самовідвід судді Лапія С.М.

Ухвалою суду від 02 липня 2018р. справу було прийнято до провадження суддею Василенко Г.Ю., та призначено судове засідання на 18 вересня 2018р.

18 вересня 2018р. судове засідання не відбулось, у зв'язку з перебуванням головуючої судді Василенко Г.Ю. на лікарняному. Справу було призначено на 20 листопада 2018р., яке було відкладено, у зв'язку з необхідністю витребувати докази по справі.

17 січня 2019р. судове засідання відкладено у зв'язку з неявкою позивача на 19 березня 2019р.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представники відповідачів у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від відділу державної реєстрації Баришівської районної державної адміністрації надійшло клопотання з проханням розглянути справу у відсутність представника, при вирішенні справи покладались на розсуд суду. У письмових поясненнях державний реєстратор ОСОБА_8 вказав, що під час проведення оскаржуваних реєстраційних дій, діяв у відповідності до вимог чинного законодавства України, а тому просив у задоволенні позову відмовити.

Треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9 підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Представник третьої особи ТОВ «Капітал-Агроінвест» у судовому засіданні проти доводів позову заперечив, просив у задоволенні позову відмовити. Крім того вказав, що позивач знав ще у 2016р., що власники земельних ділянок не бажали пролонгувати договори оренди землі. Вважав, що позивачем пропущено строк для звернення до суду.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що доводи третьої особи є надуманими, на час здійснення оскаржуваних реєстраційних дій, договори оренди землі були дійсними, а тому підстав для здійснення державної реєстрації нових договорів оренди спірних земельних ділянок, в яких орендарем виступав ТОВ «Капітал-Агроінвест» не було.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що між товариством з обмеженою відповідальністю «УБА-Агросвіт» та громадянами ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, та ОСОБА_7 було укладено договори оренди землі, які розташовані на території Баришівського району Київської області. Зазначені договори оренди землі були зареєстровані в Управлінні Держкомзему У Баришівському районі, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено записи за №10212 від 29 грудня 2012р., №03618 від 15 травня 2017р., 03588 від 15 травня 2012р., №05621 від 15 серпня 2012р., №10197 від 29 грудня 2012р., що підтверджується довідкою відділу у Баришівському районі Головного Управління Держгеокадастру у Київській області від 11 липня 2017р. за №104/104-17.

Згідно зазначених договорів оренди землі, строк їх дії становить п'ять років з моменту їх державної реєстрації, з правом їх пролонгації.

У той же час, між ТОВ «Капітал-Агроінвест» та ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, та ОСОБА_7 були укладені договори оренди земельних ділянок від 25 червня 2016р., 15 травня 2016р., 18 травня 2016р., 26 травня 2016р., 15 червня 2016р.

Зазначені договори були зареєстровані державним реєстратором КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Іванцем В.В., про що здійснено реєстраційні записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №31424606 від 16 вересня 2016р., №31429594 від 16 вересня 2016р., №31282422 від 08 вересня 2016р., №31297394 від 08 вересня 2016р., №31190085 від 01 вересня 2016р., що підтверджується інформаційними довідками за №91568437 від 10 липня 2017р., №91103593, №91103139, №91102693, №91099052 від 04 липня 2017р.

Позивач посилаючись на те, що предметом договорів оренди землі між ТОВ «Капітал-Агроінвест» та ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_5, та ОСОБА_7, були земельні ділянки, які перебували в оренді позивача, та строк оренди по яким не сплив, тому державний реєстратор не мав права здійснювати нову державну реєстрацію цих договорів за ТОВ «Капітал-Агроінвест».

Не погодившись з спірними рішеннями відповідача, позивач з метою захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів звернувся до суду з даним позовом.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч.2 ст. 55 Конституції України та ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку адміністративного судочинства.

Як передбачено ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п.24 рішення від 20.07.2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що фраза "судом встановленим законом" поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 у справі "Занд проти Австрії" зазначив, що поняття "суд, встановлений законом" у ч.1 ст.6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно із п.1 ч.1 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Положеннями ч.1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи; де суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою класифікації спору як публічно-правового. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясувати, у зв'язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним владних управлінських функцій, які він повинен здійснювати саме у тих правовідносинах, у яких виник спір. До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб'єктами стосовно їх прав та обов'язків у конкретних правовідносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єкта (суб'єктів), а останній (останні) відповідно зобов'язаний (зобов'язані) виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі № 914/2006/17.

З установлених судом обставин справи вбачається, що позивач, оскаржуючи рішення відповідачів, фактично обґрунтував позовні вимоги наявністю у нього права оренди і відсутністю такого права у іншої особи.

Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин оскільки відповідачі, приймаючи рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно (право оренди на спірні земельні ділянки), не мали публічно-правових відносин з позивачем.

Так, у ухваленій постанові від 04.09.2018 року у справі № 823/2042/16 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки за третьою особою має розглядатися як спір, що пов'язаний з порушенням цивільних прав позивача на земельну ділянку іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо тієї ж земельної ділянки. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

Отже, спір у цій справі не є публічно-правовим. Оскарження рішення про державну реєстрацію права оренди спірних земельних ділянок за третьою особою є захистом прав позивача на земельні ділянки від їх порушення іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо того ж самого нерухомого майна.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права, викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2018 року у справа №813/1849/16.

У силу приписів ч.5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що даний спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, а відтак згідно п.1 ч.1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України провадження у справі слід закрити.

Разом з тим, за змістом ст. 239 Кодексу адміністративного судочинства України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п.1 ч.1 ст. 238 цього Кодексу, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

За правилами ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно п.6 ч.1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Суд роз'яснює позивачу, що з огляду на суб'єктний склад сторін спору він може вирішуватися за правилами господарського чи цивільного судочинства залежно від того, чи будуть залучені до участі у справі в якості відповідачів орендодавці (фізичні особи).

Керуючись статтями 238, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УБА-Агросвіт" до Державного реєстратора Комунального підприємства "Центр розвитку та інвестицій Васильківського району" Іванця Василя Васильовича, Відділу Державної реєстрації Баришівської районної державної адміністрації Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Товариство з обмеженою відповідальністю "Капітал-Агроінвест" про визнання протиправними і скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії - закрити.

2. Копію ухвали видати (надіслати) особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Василенко Г.Ю.

повний текст ухвали виготовлено та підписано 25 березня 2019 року