Справа № 0670/2457/11
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

Справа № 0670/2457/11

26 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Моніча Б.С.

суддів: Капустинського М.М. Охрімчук І.Г.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 червня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Відділу Держземагенства у Романівському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення 50000.00 грн. моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 червня 2011 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із судовим рішенням, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області оскаржило його в апеляційному порядку.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2019 року причини пропуску строку апеляційного оскарження визнані неповажними, апеляційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику 10-денний строк з дня вручення хвали для усунення зазначених недоліків.

22 березня 2019 року Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області подало заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій пропуск строку апеляційної скарги бґрунтовує тим, що суд помилково вважає, що скаржник є правонаступником Відділу Держземагенства у Романівському районі Житомирської області, а також зазначає, що не було зволікання по зверненню до суду апеляційної інстанції.

Розглянувши дане клопотання суд не вбачає підстав для його задоволення, з огляду на таке.

Cтаттею 129 Конституції України, як одну з основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

В свою чергу, статтею 44 КАС України передбачено обов'язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п'ятої цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов'язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов'язків, встановлених законом.

Такими процесуальними обов'язками учасників справи визначено, крім іншого, дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень.

Таким чином, скаржник, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційне оскарження судового рішення, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством. При цьому усі учасники судового процесу рівні перед законом і судом.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на оскарження, суд має виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів, а також з того, чи мав скаржник можливість своєчасно реалізувати своє право на апеляційне оскарження.

В свою чергу необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження остаточного судового рішення є порушенням принципу Res judicata (юридичної визначеності). Відхід від цього принципу можливий лише у разі, якщо він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Оцінивши наведені в заяві скаржника про поновлення строку апеляційного оскарження обставини, суд вважає їх неповажними.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначає сам скаржник, що його, як сторону виконавчого провадження, було замінено ухвалою суду від 11.07.2018 року і про це він дізнався 24.10.2018 року. Однак з апеляційною скаргою вперше звернувся лише 04.12.2018 року, яка ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2019 року повернута скаржнику з підстав невиконання вимог ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року про залишення апеляційної скарги без руху, а саме неподанням документу про сплату судового збору.

Таким чином, скаржником не дотримано порядку при первинному поданні апеляційної скарги, а саме не надано документу про сплату судового збор, що було перешкодою для відкриття апеляційного провадження та підставою для залишення апеляційної скарги без руху.

При цьому скаржнику надавався достатній строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги, які ним своєчасно не були виконані, що стало підставою для повернення апеляційної скарги заявнику.

07.02.2019 року скаржником повторно подано апеляційну скаргу, яка також не була оплачена судовим збором.

Суд звертає увагу, що повернення апеляційної скарги не може бути визнано поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження. Також несвоєчасна сплата судового збору не може бути визнано такою обставиною, що є об'єктивно непереборною, не залежать від волевиявлення особи та пов'язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Жодних інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, скаржником не надано, немає таких доказів і в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про поновлення строку на апеляційне оскарження не містить ґрунтовних та належних доводів його пропуску, що об'єктивно перешкоджали реалізувати право скаржника на подання апеляційної скарги протягом установленого законом строку.

У справі «Пономарьов проти України» (рішення від 03 квітня 2008 року, заява № 3236/03) Європейський суд з прав людини нагадав про необхідність розуміння права на справедливий розгляд судом з урахуванням принципу юридичної визначеності, який є одним із аспектів верховенства права. Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У справі Європейського суду з прав людини «Стаббігс та інші проти Великобританії» визначено, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» від 25.01.2000 року Європейський суд зазначив про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов'язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи вищевикладене, станом на 26 березня 2019 року скаржник не усунув недоліки апеляційної скарги, зокрема, не зазначив поважні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження та не надав належні докази на їх підтвердження.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ч.3 ст.298, п.4 ч.1 ст.299 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1.Визнати неповажними підстави пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 червня 2011 року.

2. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 червня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Відділу Держземагенства у Романівському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення 50000.00 грн. моральної шкоди.

3. Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

4. Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач Моніч Б.С.

Судді Капустинський М.М. Охрімчук І.Г.