Справа № 140/391/19
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року ЛуцькСправа № 140/391/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Гуцалюк І.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Сахарчука А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач) звернулася з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу від 06.02.2019 №42 "Про проведення фактичної перевірки".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ ДФС у Волинській області винесено наказ від 06.02.2019 №42 "Про проведення фактичної перевірки", яким наказано забезпечити проведення фактичної перевірки господарської одиниці торгового об'єкту за адресою: с. Рованці, вул. Європейська, 3, ТК «Новий ринок» з метою перевірки дотримання вимог чинного законодавства щодо обігу алкогольних напоїв і тютюнових виробів. За результатами фактичної перевірки, проведеної на підставі вищевказаного наказу, складено акт №03// 40-01/294050641 від 07.02.2019.

Позивач вважає оскаржуваний наказ необґрунтованим і таким, що порушує вимоги пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, оскільки у ньому не зазначено мотивів та підстав для проведення такої перевірки, а саме наявності та отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. Так, в оскаржуваному наказі лише перераховано статті законів України та Податкового кодексу України, якими регламентуються загальні вимоги щодо проведення перевірок та здійснення нагляду за додержанням законодавства щодо обігу алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Зазначає, що наказ від 06.02.2019 №42 не відповідає вимогам до оформлення наказу на проведення перевірки визначеним пунктом 81.1 статті 81 ПК України, а саме даний акт індивідуальної дії не містить в собі найменування та реквізитів суб'єкта господарювання який перевіряється, а також періоду діяльності, який буде перевірятись.

Оскільки, нормою пункту 81.1 статті 81 ПК України передбачено вичерпний перелік інформації, що має міститись в наказі на проведення перевірки, а пред'явлення наказу, що оформлений з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки, вважає, що відсутність в оскаржуваному наказі істотних реквізитів, як «найменування та реквізити суб'єкта який перевіряється та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться», «період діяльності, який буде перевірятись», є достатньою підставою для висновку про те, що оскаржуваний наказ не відповідає вимогам законодавства і як наслідок підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Вказує на те, що факт проведення перевірки контролюючим органом, не є свідченням того, що позивач погодилась з проведенням такої перевірки та надала дозвіл на її проведення, оскільки, представники ДФС, які проводили перевірку, не роз'яснили позивачу її права на оскарження наказу, а також те, що вона має право на їх недопуск до перевірки.

Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДФС у Волинській від 06.02.2019 №42 "Про проведення фактичної перевірки", оскільки відсутні підстави для проведення такої перевірки, передбачені статтею 80 ПК України, а оскаржуваний наказ не відповідає вимогам пункту 81.1 статті 81 ПК України.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

У відзиві на позовну заяву від 12.03.2019 (а.с.12-13) представник відповідача позовних вимог не визнав, посилаючись на те, що оскаржуваний наказ від 06.02.2019 №424 "Про проведення фактичної перевірки" прийнятий відповідачем відповідно до норм чинного законодавства, за наявності визначених законодавством підстав та у межах компетенції, у зв'язку з чим підстави для його скасування відсутні.

Зазначив, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов'язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб'єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред'явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. В даному випадку достатньо факту покладення на податковий орган функцій здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального). Отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства для призначення фактичної перевірки необхідно в частині проведення контролю за виробництвом, обліком, зберіганням та транспортуванням спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також цільового використання спирту платниками податків.

За правилами пункту 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків. Отже, фактична перевірка, на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, проводиться також на здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Вказана позиція викладена також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №803/988/17 від 05.11.2018.

Вказав, що за результатами фактичної перевірки, проведеної на підставі наказу від 06.02.2019 №424, складено акт №03// 40-01/294050641 від 07.02.2019. Даний акт отримано позивачем, а за наслідками перевірки та порушень викладених в акті прийнято податкові повідомлення-рішення.

Зазначив, що платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки, зокрема виїзної, щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Таким чином, позивач, допустивши посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, тим самим втратив своє право на оскарження наказу про проведення виїзної перевірки, скасування якого за вказаних обставин не може призвести до відновлення порушених прав позивача, оскільки права останнього порушують лише наслідки проведення такої перевірки у вигляді податкового повідомлення-рішення. Вказана позиція підтверджується постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №804/1113/16 від 13.03.2018.

Таким чином, оскаржуваний наказ від 06.02.2019 №424 "Про проведення фактичної перевірки", прийнятий відповідачем відповідно до норм чинного законодавства. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити з підстав, зазначених у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 17.06.2008 зареєстрована як фізична особа-підприємець та перебуває на обліку в Луцькій ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області, що підтверджуються відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

06.02.2019 на підставі пп.20.1.10, 20.1.11 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.5, п. 80.2 ст. 80 ПК України, Законів України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" начальником ГУ ДФС у Волинській області прийнято наказ №424 "Про проведення фактичної перевірки", відповідно до якого з метою перевірки дотримання чинного законодавства щодо обігу алкогольних напоїв і тютюнових виробів наказано забезпечити проведення фактичної перевірки господарської одиниці торгового об'єкту, що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Рованці, вул. Європейська, 3, ТК «Новий ринок» з питань дотримання вимог ПК України, Законів України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та інших нормативно-правових актів, які регулюють ліцензування, виробництво, обіг, зберігання спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, перевірку провести протягом 10 діб, починаючи з 07.02.2019 (а.с.5).

07.02.2019 головними державними ревізорами-інспекторами ГУ ДФС у Волинській області, відповідно до виданого ГУ ДФС у Волинській області наказу від 06.02.2019 №424 та направлень на перевірку №076, №077, №078 від 06.02.2018 проведено фактичну перевірку господарської одиниці торгового об'єкта №6, розташованого за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Рованці, вул. Європейська, 3, ТК «Новий ринок», який належить суб'єкту господарювання ОСОБА_3, з питань дотримання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами (а.с.15-16).

Посадовими особами ГУ ДФС у Волинській області позивачу були пред'явлені направлення на перевірку №076, №077, №078 від 06.02.2018 та вручено копію наказу на проведення фактичної перевірки № 424 від 06.02.2019, про що свідчать власноручні підписи ОСОБА_3 у направленнях на перевірку (а.с. 15-16).

Позивач допустила посадових осіб ГУ ДФС у Волинській області до проведення фактичної перевірки, не висловлювала жодних зауважень щодо оформлення оскаржуваного наказу та дала пояснення з приводу порушень законодавства, виявлених під час фактичної перевірки (а.с.17).

Внаслідок проведення перевірки на підставі наказу № 424 від 06.02.2019, складено акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами №03//40-01/294050641 від 07.02.2019, який отримано позивачем.

За наслідками проведення фактичної перевірки та виявлених порушень, що викладені в акті №03//40-01/294050641 від 07.02.2019, ГУ ДФС у Волинській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.02.2019 №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 18 325,00 грн. (а.с.33).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 пункт 75.1статті 75 ПК України).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульовано статтею 80 ПК України, пунктом 80.1 якої передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Відповідно до пункту 80.5 статті 80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Функції контролюючих органів визначені статтею 19-1 ПК України.

Так, відповідно до статті 19-1 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів; забезпечують контроль за дотриманням суб'єктами господарювання, які провадять роздрібну торгівлю тютюновими виробами, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів; забезпечують контроль за дотриманням суб'єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої.

Відповідно до підпунктів 20.1.4, 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб'єктами господарювання установлених законодавством обов'язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Враховуючи те, що ГУ ДФС у Волинській області є органом ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами на території Волинської області, то в силу приписів вищенаведених норм, як контролюючий орган, повинно здійснювати контроль за дотриманням вимог чинного законодавства щодо обігу та реалізації підакцизних товарів.

Суд не погоджується з твердженням позивача щодо відсутності у контролюючого органу підстав для призначення та проведення перевірки з огляду на наступне.

Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов'язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб'єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред'явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства для призначення фактичної перевірки необхідно в частині проведення контролю за виробництвом, обліком, зберіганням та транспортуванням спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №803/988/17 від 05.11.2018.

Отже, підставою для проведення контролюючим органом фактичної перевірки відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України є здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, яка не передбачає наявності у контролюючого органу інформації про порушення платником податків вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Тому у ГУ ДФС у Волинській області були законодавчо обґрунтовані підстави для винесення наказу від 06.02.2019 №424 "Про проведення фактичної перевірки".

Слід зазначити, що умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичних перевірок визначені статтею 81 ПК України.

Так, відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що ОСОБА_3 без жодних зауважень щодо змісту оскаржуваного наказу №424 від 06.02.2019 допустила посадових осіб ГУ ДФС у Волинській області до проведення фактичної перевірки на його підставі, а тому погодилась з наявністю права та законних підстав у контролюючого органу на проведення такої перевірки.

З наказу від 06.02.2019 №424 "Про проведення фактичної перевірки" вбачається, що у ньому зазначено: дату видачі (06.02.2019); найменування контролюючого органу (ГУ ДФС у Волинській області); адреса торгового об'єкта, який потребує перевірки (адреса господарської одиниці торгового об'єкту: Луцький район, с. Рованці, вул. Європейська, 3, ТК «Новий ринок»); мета перевірки (з метою перевірки дотримання чинного законодавства щодо обігу алкогольних напоїв і тютюнових виробів); вид перевірки (фактична); підстави для проведення перевірки (підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України); дату початку і тривалість перевірки (10 діб, починаючи з 07.02.2019). Крім того, наказ містить підпис начальника ГУ ДФС у Волинській області та скріплений печаткою контролюючого органу.

Зі змісту оскаржуваного наказу можливо ідентифікувати передбачені законодавством фактичні підстави для проведення відповідної перевірки з огляду на посилання в його тексті на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України

З приводу посилань позивача на відсутність зазначення в оскаржуваному наказі найменування та реквізитів суб'єкта господарювання, який буде перевірятись суд зазначає, що окремі дефекти в оформленні документа не можуть бути безумовною підставою для його скасування, оскільки зміст наказу є зрозумілим.

В Інформаційному листі Вищого адміністративного суду України №375/11/14-14 від 28 березня 2014 року, зазначено, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення, таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. Запропонований підхід є універсальним принципом розгляду податкових спорів, відповідно до якого перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Крім того, на переконання суду, виконання контролюючим органом своїх обов'язків щодо організації податкового контролю, зокрема, шляхом проведення фактичної перевірки не є порушенням прав платника, не спричиняє і не може спричинити негативних наслідків для нього у випадку належного ведення господарської діяльності, фінансової звітності, бухгалтерського обліку, у відповідності до норм податкового законодавства.

Платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, зокрема фактичної, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Зокрема, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №804/1113/16 від 13.03.2018 та по справі № 807/2062/17 від 21.02.2019 викладена позиція про те, що позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платників податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки. Саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки. Наказ є актом одноразового застосування та вичерпує свою дію фактом його виконання.

Таким чином, колегія суддів Верховного суду суд вважає, що допустивши посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки позивач, втратив своє право на оскарження наказу про проведення такої перевірки, оскільки скасування такого наказу за вказаних обставин не може призвести до відновлення порушених прав, так як права позивача порушують саме наслідки проведення такої перевірки у вигляді винесеного ГУ ДФС у Волинській області за результатами фактичної перевірки податкового повідомлення-рішення від 20.02.2019 №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції.

Згідно з частиною п'ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства суд дійшов висновку, що наказ ГУ ДФС у Волинській області від 06.02.2019 №424 "Про проведення фактичної перевірки" прийнятий на підставах, передбачених чинним законодавством та в межах наданих відповідачу повноважень, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу від 06.02.2019 №42 "Про проведення фактичної перевірки", відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, встановленого статтею 295 КАС України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 26 березня 2019 року.

Головуючий-суддя Т.М. Димарчук