Справа № 810/4372/18
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2019 року № 810/4372/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лисенко В.І.,

за участі: секретаря судового засідання Приходько Н.І.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_3 з позовом до Головного управління ДФС у Київській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.12.2017 №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що під час перевірки посадові особи відповідача дійшли хибних висновків про відсутність на пляшці коньяку акцизної марки, що не підтверджується жодними доказами. ФОП ОСОБА_3 вказала, що перевіряючими порушено порядок проведення перевірки, що виразилось у неврученні позивачу або уповноваженій особі наказу на проведення перевірки та акту після її проведення, та у відсутності фотофіксації виявлених порушень.

Відповідач проти позову заперечував з мотивів, викладених у письмовому відзиві. Пояснив, що під час перевірки посадовими особами було встановлено факт зберігання пляшки грузинського коньяку "Старий Кахеті" з метою реалізації без марки акцизного податку встановленого зразка. Пляшка коньяку була сфотографована, а фотографія долучена до матеріалів перевірки. Щодо проведення перевірки, зазначив, що вона проводилась відповідно до вимог Податкового кодексу, оскільки акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення перевірки.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду (суддя Виноградова О.І.) від 22.08.2018 було відкрито загальне провадження в даній адміністративній справі.

Надалі, у зв`язку зі звільненням судді Виноградової О.І. з посади судді Київського окружного адміністративного суду, розпорядженням керівника апарату суду від 15.01.2018 №19, призначено повторний автоматизований розподіл справ, які перебували у провадження судді Виноградової О.І.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи №810/4372/18 між суддями, головуючим суддею у даній адміністративній справі визначено ОСОБА_4

Ухвалою суду від 21.01.2019 дану адміністративну справу прийнято до провадження судді Лисенко В.І.

У судове засідання, призначене на 19.03.2019, прибули представник позивача та представник відповідача. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, представник відповідача позов не визнав, наполягав на відмові у його задоволенні.

Заслухавши учасників справи, пояснення свідка, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем та має ліценцію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 01.11.2017 серії АА №026339.

07 грудня 2017 року, на підставі наказу ГУ ДФС у Київській області від 30.11.2017 №2192 (а.с.30) та направлень від 07.12.2017 №1140, №1441 (а.с. 32-35), посадовими особами відповідача проведена фактична перевірка позивача з питань дотримання вимог законодавства у сфері виробництва і обігу підакцизної продукції та складено акт перевірки від 08.12.2017 №691/10-36-40/НОМЕР_1 (а.с. 26-29).

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

До вказаного висновку контролюючий орган дійшов на тій підставі, що під час перевірки посадовими особами відповідача встановлено факт зберігання пляшки грузинського коньяку "Старий Кахеті" 0,5 л, 40% об., виробництва ТОВ "Кахитинське традиційне виробництво", 04.10.2017 року розливу, по ціні 260 грн, без марки акцизного податку встановленого зразка.

На підставі акта перевірки, податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.12.2017 №, яким до ОСОБА_3 застосовано суму штрафних санкцій за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну у розмірі 17000,00 грн (а.с. 12).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України та Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 485/95 ВР.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України встановлено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п. 80.1 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка, в розрізі приписів пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України, може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності, зокрема, наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Вищенаведене свідчить, що фактична перевірка проводиться без попередження платника податків, проте, копія рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, має бути вручена платнику податків.

Разом з цим, п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Суд зазначає, що матеріали справи містять акт про відмову від підпису у направленні на перевірку від 07.12.2017 №1440,1441, згідно якого продавець ОСОБА_5 відмовилась від підпису у направленні на перевірку без пояснення причин (а.с. 37).

А тому, початок фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3 з питань дотримання вимог законодавства у сфері виробництва і обігу підакцизної продукції, відбувся на законних підставах.

Також, у позовній заяві позивач стверджує, що перевіряючими під час здійснення перевірки допущено ряд порушень, які є безумовною підставою для скасування податкового повідомлення - рішення. Зокрема, відсутня фотофіксація проведення перевірки та не вручений акт про проведення перевірки.

Проте, суд не погоджується із зазначеними доводами, пояснюючи це наступним.

Згідно з п. 80.10 ст. 80 ПК України порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Пунктом 86.5 ст. 86 ПК України визначено, що акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

З метою з'ясування всіх фактичних обставин справи, судом викликано для надання пояснень перевіряючого ОСОБА_6, який будучи допитаним підтвердив, що під час перевірки ними було встановлено факт відсутності на пляшці коньяку акцизної марки. Зазначене правопорушення підтверджується фотофіксацією (а.с. 41-46).

Окрім цього, пояснив, що після проведення перевірки касиру було роз'яснено про суть встановленого правопорушення, надано для ознайомлення та підпису акт про результати фактичної перевірки, проте, вона відмовилась від його отримання, про що було складено акт відмови від підписання акта перевірки та акт відмови від отримання акта перевірки (а.с. 37а-38).

За вказаних обставин, посилання позивача на порушення порядку проведення перевірки не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються наведеними вище доказами та поясненнями перевіряючого.

Оцінюючи по суті наявність та/або відсутність порушень фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ОксаниВасилівни норм чинного законодавства, що стало підставою для прийняття спірного податкового повідомлення - рішення, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону України № 485/95 ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Згідно із частиною другою статті 17 Закону України № 485/95 ВР за зберігання та реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка встановлюється до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Як вже зазначалось судом вище, під час перевірки перевіряючими було виявлено факт зберігання на місці торгівлі позивача пляшки грузинського коньяку "Старий Кахеті" 0,5 л, 40% об., виробництва ТОВ "Кахитинське традиційне виробництво", 04.10.2017 року розливу, по ціні 260 грн, без марки акцизного податку встановленого зразка.

У ході судового засідання свідок ОСОБА_7, яка у день перевірки реалізовувала алкогольні вироби заміняючи бармена, зазначила, що акцизна марка лежала на торговій полиці, а перевіряючі не просили її пред`явити.

Ідентичний опис обставин міститься у позовній заві.

З цього приводу суд зазначає, що чинне законодавство України вимагає наявність марки акцизного податку саме на алкогольному виробі, а не поряд із ним, тому розцінює критично такі доводи позивача та свідка.

До того ж, як суду, так і перевіряючим, позивач не надавав доказів того, що марка акцизного податку, яка лежала на торговій полиці ФОП ОСОБА_3 взагалі існує. Будь-яких пояснень після проведення перевірки щодо наявності такої марки позивач до податкового органу не подавала.

У той же час, відповідачем до відзиву надані матеріали фотофіксації, з яких встановлюється, що з обох сторін пляшки відсутня акцизна марка.

Отже, суд дійшов висновку, що факт встановленого правопорушення знайшов своє відображення під час розгляду справи та підтверджується наявними матеріалами справи.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що приймаючи податкове повідомлення-рішення від 27.12.2017 № відповідач діяв у відповідності до вимог Податкового кодексу України, порушень у процедурі прийняття оспорюваного індивідуального акта не встановлено, а тому позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.

Дата складення і підписання повного тексту рішення- 26 березня 2019 р.