Справа № 1840/3585/18
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 р. Справа № 1840/3585/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Донець Л.О.,

Суддів: Бенедик А.П. , Гуцала М.І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 року (головуючий суддя І інстанції: О.В. Соп'яненко) по справі № 1840/3585/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про стягнення компенсації,

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2018 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позов Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі відповідач), в якому просить суд, стягнути з позивача на свою користь компенсацію втрати частини доходів у сумі 117 062, 28 грн. у зв'язку з порушенням строків проведення перерахунку пенсії та строків виплати перерахованої пенсії, та зобов'язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на користь позивача компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії в сумі 17 476, 99 грн. (сімнадцять тисяч чотириста сімдесят шість гривень девяносто девять копійок).

Позивач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування своїх доводів апеляційної скарги, позивач посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. ст. 51, 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. с.1, 2, 3 Закону України «Про компенсацію втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», та неврахування судом першої інстанції правових висновків Верховного Суду та Верховного Суду України, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач перебуває на обліку у відповідача, та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Постановою Кролевецького районного суду Сумської області від 17.11.2017 у справі № 579/1284/17, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо не проведення перерахунку позивачу пенсії з 01.01.2016, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» №900 від 23.12.2015 року, ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та постанови Кабінету Міністрів України №947 від 18.11.2015 року «Про внесення змін до постанови КМУ від 09.03.2006 №268». Зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести позивачу перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» №900 від 23.12.2015 року, ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та постанови Кабінету Міністрів України №947 від 18.11.2015 року «Про внесення змін до постанови КМУ від 09.03.2006 №268», починаючи з 01.01.2016 року, з урахуванням виплаченої за вказаний період суми пенсії. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2018 року, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області залишено без задоволення. Постанову Кролевецького районного суду Сумської області від 17.11.2017 по справі № 579/1284/17 залишено без змін.

На виконання зазначеної постанови суду відповідач в лютому 2018 року здійснив перерахунок пенсії, виплата пенсії була проведена в березні 2018 року.

Разом з тим, компенсація втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії позивачу виплачена не була.

Суд першої інстанції, задовольнивши частково позов, розрахувавши суму компенсації, керувався нормами Закону України «Про компенсацію громадян втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 (далі - Порядок № 159).

Згідно зі ст. ст. 1, 2 Закону "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

З наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статтею 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком № 159 компенсації, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Пунктом 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 визначено, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що основною умовою для виплати громадянину, передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу не відповідає ознакам платежу, що має разовий характер, оскільки зумовлена порушенням строків сплати пенсії, що носило триваючий характер.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що компенсація нараховується та проводиться при виплаті доходу, тобто право на компенсацію позивач набуває в момент отримання доходу.

України у постановах від 18 листопада 2014 року у справі № 21-518а14, від 11 липня 2017 року у справі № 21-2003а16, Верховним Судом у постановах від 06 лютого 2018 року у справі № 681/423/15-а, від 20 лютого 2018 року у справі № 522/5664/17, від 21 червня 2018 року у справі № 523/1124/17, від 03 липня 2018 року у справі № 521/940/17, від 05 жовтня 2018 року у справі № 127/829/17, від 12 лютого 2019 року по справі № 814/1428/18.

За обставинами справи, постановою Кролевецького районного суду Сумської області від 17.11.2017 року по справі № 579/1284/17, та залишеною без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2018 року, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії позивачу, починаючи з 01.01.2016.

Вказана постанова набрала законної справи 22.01.2018 року.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене, факт нездійснення відповідачем нарахування та виплати суми пенсії з 01.01.2016 року встановлено на веденим вище рішенням по справі № 579/1284/17, та в силу ст. 78 КАС України, не підлягає доказуванню.

Аналізуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що нарахування та виплата пенсії, здійснені в лютому, березні 2018 року, у меншому розмірі, ніж передбачено Законом, за минулі періоди сталося з вини відповідача, а отже позивач має право на компенсацію втрати частини доходів, у зв'язку з несвоєчасним отриманням щомісячних пенсійних виплат, донарахованих і виплачених йому на підставі рішення суду.

Стосовно посилань апеляційної скарги про необгрунтоване задоволення позовних вимог частково, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно з п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Приріст індексу споживчих цін - це показник динаміки, який характеризує на скільки одиниць змінився рівень індексу споживчих цін у звітному періоді порівняно з рівнем базисного періоду. Він обчислюється як різниця між індексом споживчих цін за звітний та базисний періоди.

Отже, для розрахунку суми компенсації позивачу, слід врахувати показник нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць, який надано відповідачем, а саме за розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії позивача за пенсійною справою №N/A10190 за періоди січень 2016 року по лютий 2018 року (а.с. 48). Величина приросту індексу споживчих цін вираховується за добутками індексу споживчих цін, встановлених за кожен місяць відповідного року, опублікованих Держкомстатом.

Так, сума компенсації за січень 2016 року становить 4440,41 грн (нарахований, але невиплачений грошовий дохід за відповідний місяць) х 29,6 (величина приросту індексу споживчих цін) : 100 = 1314,36 грн.

Сума компенсації за лютий 2016 року становить 4440,41 грн (нарахований, але невиплачений грошовий дохід за відповідний місяць) х 30,1 (величина приросту індексу споживчих цін) : 100 = 1336,56 грн.

Сума компенсації за березень 2016 року становить 4440,41 грн (нарахований, але невиплачений грошовий дохід за відповідний місяць) х 28,9 (величина приросту індексу споживчих цін) : 100 = 1283,28 грн.

Сума компенсації за квітень 2016 року становить 4440,41 грн (нарахований, але невиплачений грошовий дохід за відповідний місяць) х 24,5 (величина приросту індексу споживчих цін) : 100 = 1087,90 грн.

Сума компенсації за травень 2016 року становить 4485,21 грн (нарахований, але невиплачений грошовий дохід за відповідний місяць) х 24,4 (величина приросту індексу споживчих цін) : 100 = 1094,39 грн.

Сума компенсації за червень 2016 року становить 4485,21 грн (нарахований, але невиплачений грошовий дохід за відповідний місяць) х 24,6 (величина приросту індексу споживчих цін) : 100 = 1103,36 грн.

Сума компенсації за липень 2016 року становить 4485,21 грн (нарахований, але невиплачений грошовий дохід за відповідний місяць) х 24,8 (величина приросту індексу споживчих цін) : 100 = 1112,33 грн.

Сума компенсації за серпень 2016 року становить 4485,21 грн (нарахований, але невиплачений грошовий дохід за відповідний місяць) х 25,1 (величина приросту індексу споживчих цін) : 100 = 1125,79 грн.

Сума компенсації за вересень 2016 року становить 4485,21 грн (нарахований, але невиплачений грошовий дохід за відповідний місяць) х 22,9 (величина приросту індексу споживчих цін) : 100 = 1027,11 грн.

Сума компенсації за жовтень 2016 року становить 4485,21 грн (нарахований, але невиплачений грошовий дохід за відповідний місяць) х 19,6 (величина приросту індексу споживчих цін) : 100 = 879,10 грн.

Сума компенсації за листопад 2016 року становить 4485,21 грн (нарахований, але невиплачений грошовий дохід за відповідний місяць) х 17,5 (величина приросту індексу споживчих цін) : 100 = 784,91 грн.

Сума компенсації за грудень 2016 року становить 4519,77 грн (нарахований, але невиплачений грошовий дохід за відповідний місяць) х 16,4 (величина приросту індексу споживчих цін) : 100 = 741,24 грн.

Сума компенсації за січень 2017 року становить 4519,77 грн (нарахований, але невиплачений грошовий дохід за відповідний місяць) х 15,1 (величина приросту індексу споживчих цін) : 100 = 682,49 грн.

Сума компенсації за лютий 2017 року становить 4519,77 грн (нарахований, але невиплачений грошовий дохід за відповідний місяць) х 14 (величина приросту індексу споживчих цін) : 100 = 632,77 грн.

Сума компенсації за березень 2017 року становить 4519,77 грн (нарахований, але невиплачений грошовий дохід за відповідний місяць) х 11,99 (величина приросту індексу споживчих цін) : 100 = 541,92 грн.

Сума компенсації за квітень 2017 року становить 4519,77 грн (нарахований, але невиплачений грошовий дохід за відповідний місяць) х 10,99 (величина приросту індексу споживчих цін) : 100 = 496,72 грн.

Сума компенсації за травень 2017 року становить 4519,77 грн (нарахований, але невиплачений грошовий дохід за відповідний місяць) х 9,6 (величина приросту індексу споживчих цін) : 100 = 433,90 грн.

Сума компенсації за червень 2017 року становить 4519,77 грн (нарахований, але невиплачений грошовий дохід за відповідний місяць) х 7,8 (величина приросту індексу споживчих цін) : 100 = 352,54 грн.

Сума компенсації за липень 2017 року становить 4519,77 грн (нарахований, але невиплачений грошовий дохід за відповідний місяць) х 7,6 (величина приросту індексу споживчих цін) : 100 = 343,50 грн.

Сума компенсації за серпень 2017 року становить 4519,77 грн (нарахований, але невиплачений грошовий дохід за відповідний місяць) х 7,7 (величина приросту індексу споживчих цін) : 100 = 348,02 грн.

Сума компенсації за вересень 2017 року становить 4519,77 грн (нарахований, але невиплачений грошовий дохід за відповідний місяць) х 5,6 (величина приросту індексу споживчих цін) : 100 = 253,11 грн.

Сума компенсації за жовтень 2017 року становить 4519,77 грн (нарахований, але невиплачений грошовий дохід за відповідний місяць) х 4,4 (величина приросту індексу споживчих цін) : 100 = 198,87 грн.

Сума компенсації за листопад 2017 року становить 4519,77 грн (нарахований, але невиплачений грошовий дохід за відповідний місяць) х 3,4 (величина приросту індексу споживчих цін) : 100 = 153,67 грн.

Сума компенсації за грудень 2017 року становить 4519,77 грн (нарахований, але невиплачений грошовий дохід за відповідний місяць) х 2,4 (величина приросту індексу споживчих цін) : 100 = 108,47 грн.

Сума компенсації за січень 2018 року становить 4519,77 грн (нарахований, але невиплачений грошовий дохід за відповідний місяць) х 0,9 (величина приросту індексу споживчих цін) : 100 = 40,68 грн.

З урахуванням наведених вище розрахунків, загальна сума компенсації втрати частини доходу за січень 2016 року по січень 2018, становить 17 476 грн. 99 коп.

В своїй апеляційній скарзі позивач не погоджується з вказаними розрахунками судом першої інстанції, та зазначає на неврахування судом висновків Верховного Суду викладених в постанові від 20.02.2018 року по справі № 336/4675/17, від 20.02.2018 року по справі №522/5664/17, а також висновків Верховного Суду України від 11.07.2017 року по справі №2а-11/09/2670.

Колегія суддів не приймає до уваги вказані доводи апеляційної скарги, оскільки у наведених позивачем рішеннях Верховного Суду та Верховного Суду України, висловлена позиція про те, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», статтею 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсації, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії), тобто визнання самого права за особою на отримання компенсації втрати частини доходів з порушенням строків їх виплати, а не проведення розрахунків якимось іншим способом, аніж проведених в рішенні суду першої інстанції за правилами Закону України № 2050-ІІІ та Порядком № 159.

Крім того, колегія суддів зазначає, позивач помилково розрахував суму компенсації, як добуток доходу за відповідний місяць та індекс споживчих цін у відсотках, поділеного на 100, оскільки сума компенсації розраховується як добуток доходу за відповідний місяць на приріст індексу споживчих цін, поділений на 100, відповідно до вже зазначеного вище п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу, відповідач проти розрахованої судом першої інстанції суми компенсації втрати частини доходів не заперечував, а зазначив лише, що встановлені строки виплати та перерахунку пенсії, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», не порушував.

Вимога суду апеляційної інстанції щодо надання письмових пояснень, з приводу проведеного в судовому рішенні розрахунку компенсаційних виплат, відповідачем не виконано.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги, та відмови у її задоволенні.

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, зокрема Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159, тому колегія суддів вважає, що судове рішення не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Згідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 по справі № 1840/3585/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4

Повний текст постанови складено 25.03.2019 року.