Справа № 400/860/19
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2019 р. № 400/860/19
м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Мельник О.М. розглянувши в порядку письмового провадження

за позовом:Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

до відповідача:Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, вул. Нікольська, 53/1, м. Миколаїв, 54001

про:підтвердження правомірності застосування адміністративного арешту,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Миколаївській області (надалі - заявник, Управління) звернулось із заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків - фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (надалі- відповідач, ФОП ОСОБА_1Д.) у звязку з відмовою від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

Свою заяву Управління обґрунтувало тим, що відповідно до наказу №579 від 20.03.2019 року спеціалісти управління вийшли на проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1, але не були допущені до її проведення платником податків. Пункт 94.2.3 ст. 94 Податкового кодексу України (надалі-ПК України) надає право застосувати арешт майна, якщо платник податків відмовляється від проведення фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведенні або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

ФОП ОСОБА_1 проти задоволення заяви Управління заперечила, просила в її задоволенні відмовити. Свою позицію обґрунтувала тим, що ані в наказі, ані в направленнях на проведення перевірки не вказано найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється), що і стало підставою для не допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого належним чином відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно частини 7 ст. 283 КАС України, у разі постановляння судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає рішення по суті заявлених вимог не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду. Отже у суду немає підстав для відкладення розгляду справи на іншу дату з огляду на особливості розгляду даної категорії справ.

На підставі ч. 9 ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути адміністративний позов в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи, матеріали, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

20.03.2019 року начальником ГУ ДФС у Миколаївській області видано наказ №579 «Про проведення фактичної перевірки», відповідно до якого призначено проведення фактичної перевірки з 20 березня 2019 року тривалістю 10 діб суб'єкта господарювання який здійснює діяльність за адресою: м. Миколаїв, вул. Нікольська, 53/1.

20.03.2019 року заявником видані направлення на перевірку ФОП ОСОБА_1 №764/14-29-01-04-36 головному державному ревізор-інспектору ОСОБА_2, №763/14-29-01-04-36 головному державному ревізор-інспектору ОСОБА_3

20.03.2019 ревізор-інспектори ОСОБА_3 та ОСОБА_2 прибули за місцем перевірки суб'єкта господарювання, який здійснює діяльність за адресою: м. Миколаїв, вул. Нікольська, 53/1, де предявили відповідачу копію наказу про проведення перевірки від 20.03.2019 №579, направлення на проведення перевірки від 20.03.2019.

ФОП ОСОБА_1 було відмовлено в допуску до проведення фактичної перевірки з посиланням на те, що ні в наказі, ані в направленнях на проведення перевірки не вказано найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється).

За цим фактом заявником 20.03.2019 було складено Акт про відмову в допуску до проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1

25.03.2019 року о 10:30 годині першим заступником начальника ГУ ДФС у Миколаївській області прийнято Рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, яким застосовано повний адміністративний арешт майна платника податків ФОП ОСОБА_1

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 94.2.3. п. 94.2 ст. 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно абзацу пятого п. 81.1. ст. 81 ПК України непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки. Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Зазначена норма ПК України надає право платнику податків у разі непред'явлення, платнику податків цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, не допустити посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки.

Відповідно до п.81.1 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення, фактичної перевірки за умови пред'явлення, таких документів: 1) направлення на проведення такої перевірки; 2) копії наказу про проведення перевірки; 3) службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Ніяких інших підстав для недопуску працівників ДФС до проведення планової виїзної перевірки ПК України не передбачає.

У цьому випадку, судом встановлено, що всі три необхідні документи були предявлені відповідачу, оскільки цей факт визнає ФОП ОСОБА_1 у своєму відзиві.

Разом з тим, відповідно до вимог п.81.1 ПК України, направлення на проведення перевірки повинно містити дату видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу.

Крім того, копії наказу про проведення перевірки мають містити дату видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити субєкта (прізвище, імя, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса обєкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.

Судом встановлено, що у наказі № 579 від 30.01.2019 відсутнє найменування та реквізити субєкта, який перевіряється, а наявної адреси недостатньо, оскільки неможливо встановити конкретного платика, який підлягає перевірці.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що наказ №579 від 20.03.2019 про призначення фактичної перевірки та направлення на перевірку від 20.03.2019 №764/14-29-01-04-36, №763/14-29-01-04-36 не відповідає вимогам п.81.1 ст.81 ПК України.

Враховуючи викладене, приймаючи до увагу, що відповідно до п.81.1 ПК України платник податків має право не допустити посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки, у разі оформлення перелічених вище документів з порушенням вимог Кодексу, у задоволенні заяви ГУ ДФС у Миколаївській області про підтвердження адміністративного арешту необхідно відмовити.

Судові витрати відшкодуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні заяви Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вул. Нікольська, 53/1, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код НОМЕР_1) відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню. Апеляційна скарга на це рішення може бути подана до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Мельник