Справа № 520/1437/19
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
26 березня 2019 р. № 520/1437/19
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шляхова О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, треті особи: Державне підприємство обслуговування повітряного руху України, Міністерство інфраструктури України про визнання протиправним та скасування протоколу, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України (; пр-т. Повітрофлотський, буд. 6,м. Київ 168,03168), треті особи: Державне підприємство обслуговування повітряного руху України (; а/с 115, м. Бориспіль-1, Київська область,08301), Міністерство інфраструктури України (пр. Перемоги, 6.14 , м. Київ, 01135;), в якому просить суд :

1.Визнати протиправним та скасувати пункт 40 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 07 березня 2018 року № 122 щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням військової служби.

2.Зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ), одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби у розмірі 112 000 ( сто дванадцять тисяч) грн.

В обґрунтування позову зазначив, що позивач був відряджений до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України з 13.01.2000 року та отримував грошове забезпечення військовослужбовця. Наказом Міністра оборони України № 106 від 22.02.2017р. відповідно до частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з урахуванням випадків, визначених частиною восьмої цієї статті, позивач звільнений у запас з військової служби за пунктом «б» (за станом здоров`я). Наказом №263/о т.в.о. директора Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 07 квітня 2011року звільнений з посади провідного Інженера Дніпропетровського РСП. На підставі акту огляду медико-соціальної експертної комісії №718 позивачу встановлена третя група інвалідності з 11.09.2017. На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2018 року №820/91/18, яке набуло чинності, Харківський обласний військовий комісаріат направив висновок щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги до Міністерства обороні України. 21.01.2019 року ОСОБА_1 отримав витяг з протоколу засідання комісії Міністерства обороні України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 07 грудня 2018 року №122. Згідно протоколу комісія розглянула подані ХОВК документи та прийшла до висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, посилаючись на п.5 статті 16-. Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» : разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлена інвалідності військовослужбовцю, особі, звільненій з військової служби, який на день отримання інвалідності, визначення ступеня втрати працездатності без встановлена інвалідності або на день його звільнення з військової служби обіймав посаду в державному органі, установі, організації із залишенням на військовій службі, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів цих державних органів, установ, організацій, до яких вона була відряджена. На думку комісії, витрати, пов`язані з виплатою одноразової грошової допомоги особам відрядженим до ДП «Украерорух» мають здійснювати Міністерства інфраструктури України. Позивач не згоден з висновками відповідача, вважає їх противоправними, тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 14.02.2019 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог ухвали суду представником відповідача - Міністерства оборони України 14.03.2019 року подано відзив на позов, в якому представник відповідача позов не визнав, вважає, що позовні вимоги є незаконними, безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що повноваження Міноборони щодо призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги є дискреційними та виключною компетенцією Міноборони, як уповноваженого органу, щодо призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві. Таким чином, жоден інший суб`єкт чи орган, в тому числі й суд, не може здійснювати втручання у здійснення суб`єктом владних повноважень своєї компетенції, зокрема, компетенції Міноборони щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги. Повідомив суд про те, що Міноборони вважає, що стягнення одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням інвалідності на користь позивача підлягає саме з Державного підприємств обслуговування повітряного руху України. Виходячи з вищевикладеного просив суд відмовити у задоволенні позову.

11.03.2019 року представником третьої особи - Державним підприємство обслуговування повітряного руху України - надано до суду письмові пояснення, в яких він просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що позивача було лише направлено у відрядження до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, тобто Позивач перебував у відносинах публічної служби саме з Міністерством оборони України. А отже Украерорух не є суб`єктом владних повноважень та не здійснює виконання владних управлінських функцій на основі законодавства. Крім того Украероруху не делегувались повноваження Міністерства інфраструктури України та Міністерства оборони України.

Представником відповідача разом із відзивом на позов 14.03.2019 р. через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 26 березня 2019 року у задоволенні заяви про розгляд справи за правилами загального позовного провадження - відмовлено.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Оскільки суддя Шляхова О.М. з 14.03.2019 року по 25.03.2019 року перебувала на лікарняному, справа розглядається у перший робочий день після виходу з лікарняного.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав та мотивів.

Як встановлено за матеріалами справи, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2019 року №820/91/18, яке набуло законної сили, позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неподання у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів Міністерству оборони України висновку щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей.

Зобов`язано Харківський обласний військовий комісаріат подати Міністерству оборони України висновок щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, за формою, встановленою Додатком 13 до Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

У зазначеному рішенні встановлено, що позивач - підполковник ОСОБА_1 , під час проходження військової служби в Збройних Силах України наказом Міністерства оборони України № 704 від 08.12.1999 року був відряджений зі Збройних Сил України до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України із залишенням на військовій службі. Наказом Міністра оборони України № 106 від 22.02.2017 позивача відповідно до ч.6 ст. 26 Закону України та "Про військовий обов`язок і військову службу", з урахуванням випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, був звільнений у запас. Відповідно до наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України №263/0 від 07.04.2017 та наказу Дніпропетровського регіонально структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України № 247/0 від 11.04.2017 ОСОБА_1 звільнено з посади провідного інженера електрозв`язку Дніпропетровського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України з вислугою років на військовій службі тривалістю 25 років і 8 місяців. Згідно довідки МСЕК Серія 12 ААА №686198 від 11.09.2017 позивачу була встановлена ІІІ група інвалідності з 11.05.2017 по 01.10.2018 хвороба, так, пов`язана з проходженням військової служби.

Частиною 4 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2019 року №820/91/18, ІНФОРМАЦІЯ_2 направив висновок щодо призначення мені одноразової грошової допомоги до Міністерства обороні України. 21.01.2019 року я отримав витяг з протоколу засідання комісії Міністерства обороні України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 07 грудня 2018 року №122.

Згідно протоколу від 07.12.2018 року №122 комісія Міністерства оборони України розглянула подані ХОВК документи та прийшла до висновку про відмову в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, пославшись на п.5 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» - У разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцю, особі, звільненій з військової служби, який (яка) на день отримання інвалідності, визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності або на день його (її) звільнення з військової служби обіймав (обіймала) посаду в державному органі, установі, організації із залишенням на військовій службі, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів цих державних органів, установ, організацій, до яких він (вона) були відряджені.

У такому самому порядку здійснюється виплата одноразової грошової допомоги особам, які мають право на її отримання у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, якого було відряджено до державного органу, установи, організації із залишенням його на військовій службі.

Тобто, відповідач вважає, що витрати, пов`язані з виплатою одноразової грошової допомоги особам відрядженим до ДП «Украерорух» мають здійснювати Міністерства інфраструктури України.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне:

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.10 ст.6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці Збройних Сил України та інших військових формувань можуть бути відряджені до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних (освітніх) закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі. Перелік посад, що заміщуються військовослужбовцями у таких державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях, а також державних та комунальних навчальних (освітніх) закладах, затверджується Президентом України.

У відповідно до п.5 ч.2 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, звільненим зі служби безпосередньо з посад, займаних в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, виплата одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених цим пунктом, здійснюється за рахунок коштів органів, у яких вони працювали.

Із наведених норм вбачається, що обов`язок з виплати військовослужбовцям одноразової грошової допомоги при звільненні їх з військової служби законодавець покладає як на Міністерство оборони України, інші утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, так і на органи державної влади, органи місцевого самоврядування або сформовані ними органи, підприємства, установи, організації, вищі навчальні заклади залежно від того, чи були відряджені зазначені військовослужбовці для подальшого проходження служби в органи державної влади, органи місцевого самоврядування або сформовані ними органи, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади.

У разі коли військовослужбовці звільняються безпосередньо з посад, займаних в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або у сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях, вищих навчальних закладах, куди вони були відряджені для подальшого проходження служби із залишенням на військовій службі, обов`язок виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби покладається законодавцем на органи державної влади, органи місцевого самоврядування або сформовані ними органи, підприємства, установи, організації, вищі навчальні заклади відповідно, до яких були відряджені зазначені військовослужбовці та у яких вони працювали.

При цьому, згідно п. 155 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008, за відрядженими до державних органів, установ і організацій військовослужбовцями та членами їх сімей зберігаються всі гарантії та пільги, передбачені законодавством для військовослужбовців. Виплата грошового забезпечення та надання інших видів забезпечення відрядженим військовослужбовцям здійснюється у порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби, відряджених до державних органів, установ та організацій, затвердженого постановою КМ України № 104 від 07.02.2001 року, військовослужбовцям, особам начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації та Державної кримінально-виконавчої служби, відрядженим до державних органів, установ та організацій, виплачується грошове та здійснюється матеріальне забезпечення, передбачене законодавством для військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, особового складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації та Державної кримінально-виконавчої служби.

При цьому грошове забезпечення виплачується виходячи з окладів за посадами, займаними зазначеними особами в державних органах, установах та організаціях, до яких вони відряджені, інших виплат, установлених для відповідних працівників цих органів, установ та організацій, а також окладів за військовими (спеціальними) званнями і надбавки за вислугу років у розмірах і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної кримінально-виконавчої служби.

Виплата грошового забезпечення провадиться за рахунок коштів тих державних органів, установ та організацій, до яких відряджені зазначені військовослужбовці, особи начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної кримінально-виконавчої служби.

Відповідно до ч. 5 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцю, особі, звільненій з військової служби, який (яка) на день отримання інвалідності, визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності або на день його (її) звільнення з військової служби обіймав (обіймала) посаду в державному органі, установі, організації із залишенням на військовій службі, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів цих державних органів, установ, організацій, до яких він (вона) були відряджені. У такому самому порядку здійснюється виплата одноразової грошової допомоги особам, які мають право на її отримання у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, якого було відряджено до державного органу, установи, організації із залишенням його на військовій службі.

Частиною 6 ст.16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Згідно з ч.ч. 8, 9 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

У відповідно до ст. 23 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом. Пільги, компенсації та гарантії, передбачені цим Законом надаються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання відповідних бюджетних установ.

Відповідно п.п. 2 п. 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975, одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала в період проходження військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби, у розмірі: 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Зокрема, пунктом 11 Порядку № 975 визначено перелік документів, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 19 липня 1999 року №1281 «Про створення об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України» грошове та матеріальне забезпечення військовослужбовців, відряджених до ДП «Украерорух», здійснюється у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2001 року № 104 «Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань, відряджених до органів виконавчої влади та інших цивільних установ».

При цьому фінансування витрат на утримання підрозділів системи має здійснюватись за рахунок коштів, передбачених на ці цілі в державному бюджеті, частини коштів, що надходять від аеронавігаційних зборів та з інших джерел, не заборонених законодавством.

Відповідно до пункту 1 постанови № 104 виплата грошового забезпечення провадиться за рахунок коштів тих державних органів, установ та організацій, до яких відряджені зазначені військовослужбовці, особи начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної кримінально-виконавчої служби.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять, зокрема, одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Одноразова грошова допомога при звільненні зі служби військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу також є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення та згідно з Інструкцією щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 12 березня 2012 року №333, видатки на її виплату здійснюються за кодом «Грошове забезпечення військовослужбовців».

Суд зазначає, що оскільки виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, відрядженим до Державного підприємства з обслуговування повітряного руху України, здійснюється за рахунок коштів цього підприємства, то виплата одноразової грошової допомоги зазначеним військовослужбовцям при звільненні зі служби також здійснюється за рахунок коштів Державного підприємства з обслуговування повітряного руху України.

Зі змісту наведених положень чинного законодавства, Міноборони не здійснює нарахування та виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, відрядженим до Державного підприємства з обслуговування повітряного руху України, та не несе відповідних зобов`язань зі здійснення таких видатків.

Таким чином, виплата позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні його з військової служби повинна була здійснюватися саме Державним підприємством обслуговування повітряного руху України.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 03 червня 2014 року, 07 жовтня 2014 року та 11 листопада 2014 року (справи №№ 21-158а14, 21-398а14 та 21-476а14).

Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доводи про те, що Державне підприємство з обслуговування повітряного руху України є державним комерційним підприємством, яке не отримує кошти ні з державного, ні з будь-якого місцевого бюджету та не має юридичних підстав для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовців з військової служби, оскільки така виплата має здійснюватись відповідно до чинного законодавства України виключно за рахунок коштів, призначених у Державному бюджеті України на утримання Збройних Сил України не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства оборони України слід відмовити, оскільки Міноборони не здійснює нарахування та виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, відрядженим до ДП «Украерорух», та не несе відповідних зобов`язань зі здійснення таких видатків.

Керуючись ст. ст. 139, 257, 258, 262, 246, 255, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, треті особи: Державне підприємство обслуговування повітряного руху України, Міністерство інфраструктури України про визнання протиправним та скасування протоколу, зобов`язання вчинити певні дії відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 27 березня 2019 року.

Суддя Шляхова О.М.