Справа № 580/970/19
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

25 березня 2019 року справа № 580/970/19

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Руденко А.В., розглянувши матеріали позовної заяви Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області до державного реєстратора виконавчого комітету Іванівської сільської ради Уманського району Черкаської області Косолапа Віктора Івановича про визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області з позовною заявою до державного реєстратора виконавчого комітету Іванівської сільської ради Уманського району Черкаської області Косолапа Віктора Івановича, в якій просить визнати незаконними та скасувати рішення від 26.12.2018 про внесення змін у найменування правокористувача у зв'язку з перетворенням державного підприємства «Ягубець» () у колективне сільськогосподарське підприємство «Ягубець» щодо об'єктів нерухомого майна з реєстраційними номерами: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0034), 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0016), 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0015), 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0014), 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0013), 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0017), 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0018), 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0040), 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0038), 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0037), 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0036), 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0035), 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0033), 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0032), 46 (земельна ділянка кадастровий номер :03:002:0004), 46 (земельна ділянка кадастровий номер :04:001:0008), 46 (земельна ділянка кадастровий номер :04:001:0007), 46 (земельна ділянка кадастровий номер :04:001:0006), 46 (земельна ділянка кадастровий номер :03:001:0024), 46 (земельна ділянка кадастровий номер :03:001:0023), 46 (земельна ділянка кадастровий номер :03:001:0022), 46 (земельна ділянка кадастровий номер :03:001:0021), 46 (земельна ділянка кадастровий номер :03:001:0020) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

У прийнятті позовної заяви слід відмовити з таких підстав.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають розгляду судом, до компетенції якого належить розгляд такої категорії справ.

Згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб?єктів владних повноважень.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративним судом є суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовим спором є спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв?язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно пункту 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб?єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб?єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб?єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні брати за основу суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Позивач зазначає, що 26.12.2018 відповідачем до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про зміни до найменування правокористувача у зв'язку із перетворенням державного підприємства «СГП «Ягубець» у колективне сільськогосподарське підприємство «Ягубець». Передавальний акт, затверджений наказом регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області №14-АПК від 04.12.2015 та договір про безоплатну передачу майна державного підприємства «СГП «Ягубець» правонаступнику колективному сільськогосподарському підприємству «Ягубець», не містять положень про передачу 23 спірних земельних ділянок. Проте, позивачем встановлено факти внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису, згідно якого на 23 спірні земельні ділянки зареєстровано землекористувачем колективне сільськогосподарське підприємство «Ягубець». Позивач зазначає, що є розпорядником 23 спірних земельних ділянок, і рішення про їх передачу колективному сільськогосподарському підприємству «Ягубець» не приймав, тому дії відповідача щодо реєстрації 23 спірних земельних ділянок є протиправними та порушують право власності позивача на вказані земельні ділянки.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вбачається, що 16.07.2014 зареєстровано право постійного користування земельними ділянками за правонабувачем - колективним сільськогосподарським підприємством «Ягубець» . При цьому, 26.12.2018 відповідачем внесені зміни до Реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі наказу Фонду державного майна України №12-АПК від 03.12.2015, згідно з яким правокористувача державне підприємство «Сільськогосподарське підприємство «Ягубець» змінено на правонаступника - колективне сільськогосподарське підприємство «Ягубець» .

Таким чином, скасування рішень відповідача впливає на наявне у колективного сільськогосподарського підприємства «Ягубець» право постійного користування земельними ділянками.

Згідно частини 1 статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно статті 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 395 Цивільного кодексу України до речових прав на чуже майно відноситься право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Згідно статті 396 Цивільного кодексу України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, предметом позову є цивільно-правовий спір про право користування земельними ділянками, а не публічно-правовий спір.

За вказаних обставин позов не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Статтею 30 Господарського процесуального кодексу України визначена виключна підсудність справ.

Згідно частини 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов'язані між собою позовні вимоги пред'явлені одночасно щодо декількох об'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об'єкта, вартість якого є найвищою.

Предметом позову є спір, пов'язаний із захистом права власності на нерухоме майно, тому має розглядатися господарським судом за місцезнаходженням нерухомого майна.

Враховуючи, що спірні земельні ділянки знаходяться в адміністративних межах Ягубецької сільської ради Христинівського району Черкаської області, вказаний спір має розглядатися Господарським судом Черкаської області.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 170, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

1. У відкритті провадження у справі за позовом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області до державного реєстратора виконавчого комітету Іванівської сільської ради Уманського району Черкаської області Косолапа Віктора Івановича про визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію відмовити.

2. Роз?яснити позивачу Головному управлінню Держгеокадастру у Черкаській області, що воно має право звернутись за захистом порушеного права в порядку господарського судочинства до Господарського суду Черкаської області (бул. Шевченка, 307, м. Черкаси, 18000).

3. Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'ятнадцяти днів з дня її підписання до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд.

Суддя А.В. Руденко