Справа № 360/930/19
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про повернення позовної заяви

26 березня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/930/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач), в інтересах якої звернувся представник позивача адвокат Подоляка Олександр Олександрович, до ОСОБА_2 військового комісара Луганського обласного військового комісаріату (далі відповідач), відповідно до якої просить:

- визнати бездіяльність відповідача, що виражена у невиконанні умов Контракту «Про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу» від 11 жовтня 2016 року, укладеного Міністерством оборони України в особі начальника 179 об`єднаного навчально-тренувального центру військ зв`язку Збройних Сил України полковника ОСОБА_3 з громадянкою України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 в частині увільнення громадян України з військової служби, які вислужили 24 місяці та не бажають продовжувати службу за Контрактом;

- зобов`язати відповідача звільнити з лав Збройних Сил України військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року позовна заява залишена без руху, позивачу надано строк та запропоновано усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду: заяви про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням та документальним підтвердженням наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом.

21 березня 2019 року представником позивача надана заява про поновлення строку звернення до суду, в якій просить визнати причини пропуску для звернення до суду поважними та поновити даний строк.

В обґрунтування заяви зазначено, що 16.01.2019 позивач звертався до Луганського окружного адміністративного суду з вищезазначеними вимогами (справа № 360/233/19), однак позов (уточнений адміністративний позов від 24.01.2019) було подано до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 29.01.2019 було відкрито провадження у справі № 360/233/19.

Також ухвалою від 29.01.2019 Луганський окружний адміністративний суд вирішив розглянути справу № 360/233/19 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до частини третьої статті 262 КАС України, підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться.

При розгляді справи № 360/233/19 по суті у відкритому судовому засіданні 01.03.2019 було встановлено, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, тобто, було встановлено, що Луганський обласний військовий комісаріат є неналежним відповідачем у справі № 360/233/19.

Відповідно до частини третьої статті 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Однак, суд у справі № 360/233/19 не замінив первісного відповідача належним відповідачем, згоди позивача на заміну первісного відповідача не запитував.

Згідно частини третьої статті 48 КАС України, суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Таким чином, Кодексом адміністративного судочинства України не передбачені процесуальні інструменти, які б надавали позивачу у справі можливість за своєю ініціативою замінити первісного відповідача належним відповідачем.

Відповідно до частини першої статті 47 КАС України, позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Те, що Луганський обласний військовий комісаріат є неналежним відповідачем у справі № 360/233/19 було встановлено у відкритому судовому засіданні 01.03.2019, а тому позивач - ОСОБА_1 та її представник - адвокат Подоляка О.О. не мали можливості змінити предмет адміністративного позову - (обґрунтовану правову вимогу позивача до відповідача) в строки, передбачені КАС України.

Враховуючи вищевикладені обставини, позивач - ОСОБА_1 , за участю представника позивача - адвоката Подоляки О.О., прийняв рішення щодо залишення позовної заяви без розгляду по справі № 360/233/19.

04 березня 2019 року, тобто наступного робочого дня після судового засідання по справі № 360/233/19, до Луганського окружного адміністративного суду була подана позовна заява позивача - ОСОБА_1 , в інтересах якої звернувся представник - адвокат Подоляка Олександр Олександрович, до ОСОБА_2 - військового комісара Луганського обласного військового комісаріату, тієї особи, яка повинна відповідати за вимогами, зазначеними в уточненому адміністративному позові по справі № 360/233/19.

Таким чином, Позивачем пропущений строк звернення до Луганського окружного адміністративного суду (справа № 360/930/19), встановлений частиною п`ятої статті 122 КАС України, у зв`язку із тим, що 16.01.2019 (в межах встановленого строку) Позивач звертався до Луганського окружного адміністративного суду з аналогічними вимогами не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, а встановлено це було лише 01.03.2019, тобто вже після пропуску встановленого частиною п`ятою статті 122 КАС України строку.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку звернення до суду, суд виходить з такого.

Згідно з частинами першою, другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, за змістом наведеної процесуальної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 121 КАС України).

Частиною першою статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини другої статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Згідно з частинами першою та п`ятою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Оцінюючи доводи позивача, які ним наведені в якості поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, суд виходить з наступного.

У розгляді справи № 360/233/19 приймав участь як позивач, так і його представник адвокат Подоляка О.О., який має вищу юридичну освіту та належний рівень знань в сфері юриспруденції.

Як зазначено в самій заяві про поновлення строку звернення до суду, згідно частини третьої статті 48 КАС України, суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Таким чином, представник позивача достовірно знав про визначену КАС України процедуру залучення до участі у справі співвідповідача за клопотанням позивача, однак не скористався таким правовим інструментарієм. При цьому судом при розгляді справи № 360/233/19 не виносилася ухвала про відмову у задоволенні клопотання позивача чи його представника про залучення до участі у справі співвідповідача.

Як наслідок, такі зазначені позивачем причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом судом визнаються неповажними, оскільки були відсутні об`єктивно непереборні обставини, які б не залежали від волевиявлення позивача та його представника, а зазначені причини не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення.

Посилання представника позивача на ті обставини, що суд у справі № 360/233/19 не замінив первісного відповідача належним відповідачем, згоди позивача на заміну первісного відповідача не запитував, також є незмістовним, оскільки представник позивача як адвокат достовірно знав про обов`язки суду стосовно можливості заміни первісного відповідача та права позивача чи його представника заявляти клопотання про таку заміну.

Однак по справі № 360/233/19 не виносилися ухвали про відмову у задоволенні клопотання позивача чи його представника стосовно заміни первісного відповідача на належного після встановлення таких обставин.

Тобто, знову у позивача та його представника були можливості, визначені процесуальним законодавством, стосовно заміни первісного відповідача на належного, однак таким механізмом вони не скористалися, достовірно знаючи про їх наявність.

Стосовно невиконання суду свого обов`язку щодо заміни первісного відповідача на належного після встановлення таких обставин, представник позивача також мав можливість зазначити в апеляційній скарзі при постановленні рішення по суті. Однак і таким механізмом представник позивача професійний адвокат не скористався, прийнявши рішення про залишення позову по справі № 360/233/19 без розгляду.

У зв`язку з чим посилання представника позивача на ті обставини, що Кодексом адміністративного судочинства України не передбачені процесуальні інструменти, які б надавали позивачу у справі можливість за своєю ініціативою замінити первісного відповідача належним відповідачем, не відповідають фактичним обставинам, оскільки як позивач, так і його представник не скористалися своїми процесуальними правами заявляти клопотання про виконання судом свого обов`язку чи клопотати з власної ініціативи про залучення співвідповідача по справі, а судом по справі № 360/233/19 не приймалися рішення стосовно зазначених питань.

Посилання представника позивача на ті обставини, що Відповідно до частини першої статті 47 КАС України, позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, є незмістовним, оскільки по справі № 360/233/19 були відсутні підстави для заміни предмету або підстав позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог.

За даних обставин мали місце лише необхідність заміни первісного відповідача належним відповідачем або залучення співвідповідача, про що зазначає сам представник позивача.

Як наслідок, зазначені підстави є надуманими та такими, які не відповідають фактичним обставинам справи.

Аналізуючи вище зазначене, судом не виявлено та не встановлено об`єктивно непереборних обставин, які б не залежали від волевиявлення позивача або його представника, та які б були пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду.

Позивач та його представник добровільно скористалися своїм правом про залишення позову по справі № 360/233/19 без розгляду, при цьому мали достатні правові механізми для заміни первісного відповідача належним відповідачем або залучення співвідповідача.

Позивачем до клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, зазначеного у позовній заяві, не додано жодних належних доказів поважності причин його пропуску.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифіковано Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з тим, як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30.08.2006 року (справа "Каменівська проти України"), "право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду..., не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності".

Отже, за практикою Європейського Суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

З урахуванням викладеного, підстави, зазначені представником позивача в клопотанні про поновлення строку звернення до адміністративного суду, визнаються судом неповажними.

Згідно з пунктом 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії підлягає поверненню у зв`язку з невизнанням судом підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду поважними.

Керуючись статтями 123, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 військового комісара Луганського обласного військового комісаріату про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали разом з позовною заявою і доданими до неї документами невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяС.В. Борзаниця