Справа № 639/6506/18
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 р.Справа № 639/6506/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Любчич Л.В. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою інспектора роти № 1 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП ст. лейтенанта поліції Жовклого Олександра Михайловича на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.12.2018 року (головуючий суддя І інстанції: Баркова Н.В., вул. Полтавський шлях, 45, м. Харків, Харківська, 61052) по справі № 639/6506/18

за позовом ОСОБА_2

до інспектора роти № 1 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП ст. лейтенанта поліції Жовклого Олександра Михайловича

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до інспектора батальйону №1 роти №1 БПП у м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП старшого лейтенанта поліції Жовклого Олександра Михайловича, в якому позивач просив скасувати постанову серії ЕАВ №713329 від 04.11.2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП України та закрити провадження по справі.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.12.2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Інспектора батальйону №1 роти №1 БПП у м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП старшого лейтенанта поліції Жовклого Олександра Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - задоволений.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №713329 від 04.11.2018 року, винесену інспектором батальйону №1 роти №1 БПП у м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП старшим лейтенантом поліції Жовклим Олександром Михайловичем, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн, справу про адміністративне правопорушення закрито.

Відповідач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

На підставі частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 04.11.2018 року інспектором роти № 1 батальйону № 1 БПП у м. Бориспіль УПП в Київській області ДПП ст. лейтенантом поліції Жовклим Олександром Михайловичем було винесено постанову серії ЕАВ №713329 від 04.11.2018 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП України

Відповідно до цієї постанови, 04.11.2018 року на 77км автодороги Київ-Харків, ОСОБА_2, керуючи автомобілем рухався зі швидкістю 95 км/г, перевищив встановлене обмеження швидкості руху, встановлене дорожнім знаком « 3.29» на 45 км/г. Швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху ТЗ ТruСАМ LTI 20/20, номер ТСО 00737, чим порушив п. 12.9.б ПДР України.

Не погодившись з такою постановою про адміністративне правопорушення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що постанова по справі про адміністративне правопорушення, не містить обставин, які б встановлювали наявність адміністративного порушення, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження події адміністративного правопорушення, відсутні будь-які пояснення свідків події, відеозапис тощо.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Приписами п.п. «б» п.12.9 Правил дорожнього руху України визначено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6, 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Відповідно до ч.3 статті 122 КУпАП «перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину,….» , - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Нормами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, відповідач у справі зобов'язані довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.11.2018 року, на 77км автодороги Київ-Харків позивач рухався на автомобілі із швидкістю, що перевищує встановлене обмеження швидкості руху, встановлене дорожнім знаком « 3.29» на 45 км/г. Вказана обставина не заперечується сторонами у справі.

Проте, в обґрунтування своєї позиції, позивач вказує, що дорожній знак, який обмежує швидкість руху встановлено з порушенням ДСТУ 4100-2014, п.п. 10.1.1, 10.2.4 ПДР, оскільки його розміщено таким чином, що зі смуги руху позивача цей знак не видно водію, а дублюючих знаків з лівої сторони дороги чи над нею немає, однак інспектор патрульної поліції уваги на заперечення позивача не звернув, та виніс відносно позивача постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Однак, будь-яких доказів на підтвердження порушення розташування цього знаку або того, що зі смуги руху позивача цей знак не було видно водію матеріали справи не містять.

Поряд з тим, швидкість руху транспортного засобу позивача вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху ТЗ ТruСАМ LTI 20/20, номер ТСО 00737. Згідно з яким, зафіксовано швидкість транспортного засобу Volkswagen Passat RRS12NT - 95 км/год.

Колегія суддів зазначає, що у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб'єкта владних повноважень в силу приписів статті 77 КАС України покладається обов'язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.

На підтвердження правомірності застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, відповідачем до суду першої інстанції були надані копії документів, що підтверджують його правове застосування (а.с.38-46).

Колегія суддів дослідивши постанову про адміністративне правопорушення зазначає, що в графі, в якій повинні зазначатися додатки до постанові, будь-які данні про наявність додатків, зокрема доказів про правопорушення відсутні.

Проте, відповідач, в якості доказу надав до суду першої інстанції фотознімок з приладу TruCam LT1 20/20 номер ТСО 000737 та відеозапис з нагрудної камери інспектора.

Вказаний фотознімок з приладу TruCam LT1 20/20 номер ТСО 000737 містить час фіксації швидкості автомобіля, а саме: 15:29 (а.с. 38). Однак, час правопорушення, який зафіксований цим приладом є відмінним від вказаного інспектором у постанові, а саме: 16:52. Суд не має змоги встановити, чи зафіксоване TruCam LT1 20/20 номер ТСО 000737 перевищення швидкості об 15:29 є дійсно правопорушенням, що зафіксоване інспектором об 16:52 у оскаржуваній постанові. А отже, фотознімок з приладу TruCam LT1 20/20 номер ТСО 000737 не є належним доказом.

Стосовно наданого до суду відеозапису з нагрудної камери інспектора, колегія суддів зазначає, що постанова серії ЕАВ №713329 від 04.11.2018 року не містить жодної інформації стосовно приладу, яким було здійснено відеозапис. А отже, також не може вважатися належним доказом правопорушення.

Частиною першою статті 90 КАС України визначено, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи з системного аналізу статей 245, 252, 280, 283, 284 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративного правопорушень.

Таким чином, викладені в постанові по справі про адміністративне правопорушення обставини повинні чітко та однозначно свідчити про повноту та об'єктивність встановлених обставин справи та її розгляду, а також відображати конкретний склад адміністративного правопорушення, що повинно підтверджуватись відповідними доказами.

Так, як визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі, а тому суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об'єктивного дослідження справи, однак не зобов'язаний підміняти собою учасників процесу, шукаючи докази виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що з огляду на ненадання відповідачем належних доказів вчинення позивачем такого правопорушення суд позбавлений можливості оцінити дорожню ситуацію з урахуванням пояснень ОСОБА_2

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 270-272, 286, 308, 310, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу інспектора роти № 1 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП ст. лейтенанта поліції Жовклого Олександра Михайловича залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.12.2018 року по справі № 639/6506/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді Л.В. Любчич О.В. Присяжнюк