Справа № 200/2674/19-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2019 р. Справа№200/2674/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, 84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Дружби, 40/9)

до Приватного виконавця виконавчого округу м. Київ ОСОБА_2 (02094, м. Київ, вул. Поправки Юрія, 6/19)

про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 10 січня 2019 року ВП № 58039990

за участю третьої особи по справі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_3 банк» (, 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4)

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Приватного виконавця виконавчого округу м. Київ ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 10 січня 2019 року ВП № 58039990 щодо стягнення на користь ПАТ «Перший Український ОСОБА_3 банк» заборгованості у розмірі 30999 грн. 89 коп., винесену відповідачем (з урахуванням надання уточненої позовної заяви).

Ухвалою від 26 лютого 2019 року суд залишив без руху позовну заяву позивача та надав десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення виявлених судом недоліків, а саме, зазначити реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта відповідача, визначитися з викладеними у позовній заяві обставинами справи та позовними вимогами та у разі необхідності надати суду постанови про звернення стягнення за заробітну плату від 21 січня 2019 року та від 13 лютого 2019 року, про виправлення помилки у процесуальному документі від 30 січня 2019 року за ВП № 58039990, надати суду обґрунтовану заяви чи клопотання про необхідність залучення Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_3 банк» у якості третьої особи по справі, надати належним чином засвідчені докази отримання оскаржуваної постанови саме 11 лютого 2019 року, як позивач зазначає у позовній заяві.

12 березня 2019 року позивач виконав вимоги ухвали суду від 26 лютого 2019 року, чим усунув недоліки позовної заяви. Ухвалою від 18 березня 2019 року суд прийняв до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, 84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Дружби, 40/9) до Приватного виконавця виконавчого округу м. Київ ОСОБА_2 (02094, м. Київ, вул. Поправки Юрія, 6/19) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 10 січня 2019 року ВП № 58039990, відкрив провадження в адміністративній справі № 200/2674/19-а, задовольнив заяву позивача та визнав поважними причини пропуску строку звернення позивача із позовом до суду, задовольнив заяву позивача про залучення третьої особи по справі, залучив Публічне акціонерне товариство «Перший Український ОСОБА_3 банк» (, 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4) у якості третьої особи по справі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, направив Публічному акціонерному товариству «Перший Український ОСОБА_3 банк» копію позовної заяви позивача з додатками та призначив судове засідання на 26 березня 2019 року.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 29 листопада 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 вчинено виконавчий напис № 11072 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАБ «Перший Український ОСОБА_3 банк» заборгованість на суму 30999 грн. 89 коп. На підставі зазначеного виконавчого напису 10 січня 2019 року приватний виконавець виконавчого округу м. Київ ОСОБА_2 винесла постанову ВП № 58039990 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з позивача на користь ПАТ «Перший Український ОСОБА_3 банк» заборгованості в розмірі 30999 грн. 89 коп. керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначена постанова була надіслана позивачу поштою та отримана 11 лютого 2019 року. З зазначеною постановою позивач не згоден, вважає її такою, що винесена в порушення діючого законодавства. Зазначає, що постійним зареєстрованим місцем проживання позивача є м. Краматорськ Донецької області вул. Дружби, 40/9. Вказана адреса місця проживання зазначена і оскаржуваній постанові, тобто достеменно відома відповідачу. Все майно знаходиться за місцем проживання. Будь-якого майна в м. Києві позивач я не має. Відповідач є приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва, отже, за вказаних обставин, у відповідача були відсутні законні підстави прийняття виконавчого документа та відкриття виконавчого провадження, оскільки місцем проживання є місто Краматорськ, а не Київ. Відповідач протиправно, всупереч чинного законодавства України прийняла до виконання виконавчий документ з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців за наявності в неї достовірної інформації про місце проживання та перебування боржника (позивача) в іншому виконавчому окрузі.

Відповідач до суду надав відзив, в якому заперечує проти позовних вимог позивача у повному обсязі, посилаючись на те, що стягувачем було надано заяву про примусове виконання рішення із зазначенням місця знаходження майна боржника (грошових коштів) - карткового рахунку № 3198 6329) відкритого в АТ «Перший Український ОСОБА_3», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4. Згідно від 3 січня 2019 року з довідкою № 101, наданою АТ «Перший Український ОСОБА_3», за позивачем обліковуються рахунок: - 3198 6329).UАН від 9 листопада 2010 року у валюті гривня. Тобто, позивач є власником карткового рахунку № 3198 6329) та наявних на цьому рахунку грошових коштів. Відповідно, в даному випадку порушення Закону України «Про виконавче провадження» відсутнє, оскільки майно боржника (грошові кошти) перебуває у м. Києві, а відповідно до статті 24 цього Закону приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Чинною редакцією Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено проведення виконавчих дій спрямованих на перевірку наявності грошових коштів або майна до відкриття виконавчого провадження. Виконавець відкриває виконавче провадження на підставі заяви стягувана, в якій стягувач має право зазначити будь-які відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місце знаходження тощо). Надання стягувачем доказів на підтвердження зазначеної в заяві інформації не вимагається. Зазначає, що у зв'язку із викладеним та враховуючи, що в заяві стягувача був зазначений лише рахунок позивача, що відкритий у ПАТ «ПУМБ» з місцем реєстрації банку у місті Києві, а подальші дії приватного виконавця у межах вже відкритого виконавчого провадження не обмежуються виконавчим округом цього виконавця, дії приватного виконавця, який здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва, з відкриття виконавчого провадження шляхом винесення постанови від 10 січня 2019 року про відкриття виконавчого провадження № 58039990 та подальші виконавчі дії не суперечать наведеним нормам законодавства. Тобто, дії приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження за заявою стягувана, в якій зазначений рахунок позивача у ПАТ «ПУМБ» з місцем реєстрації банку у місті Києві є правомірними, а вимоги боржника щодо визнання постанови про відкриття виконавчого провадження № 58039990 протиправною та її скасування є безпідставними та незаконними.

Третя особа по справі до суду жодних заяв, клопотань, пояснень, заперечень на предмет спору не надала, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином.

Відповідно до частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів. Представник позивача 26 березня 2019 року до суду надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження за відсутності позивача. Відповідач та третя особа по справі у судове засідання 26 березня 2019 року не зявились, жодних заяв, клопотань, тощо до суду не надали. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку щодо розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини 4 статті 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

10 січня 2019 року Приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ ОСОБА_2 на підставі заяви Акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_3» про примусове виконання рішення, була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 58039990 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 29 листопада 2018 року № 11072, виданого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_3» заборгованості в розмірі 30999 грн. 89 коп.

Судом встановлено, що підставою для відкриття виконавчого провадження була заява Акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_3», в якій було зазначено місцезнаходження майна боржника (грошових коштів), а саме картковий рахунок №6329 відкритий в АТ «Перший Український ОСОБА_3», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4.

Судом також встановлено, та як зазначено у оскаржуваній постанові від 10 січня 2019 року та у заяві про примусове виконання рішення, що адресою місця проживання позивача є м. Краматорськ Донецької області вул. Дружби, 40/9.

В матеріалах справи міститься довідка АТ «Перший Український ОСОБА_3» від 3 січня 2019 року № 1_01, в якій зазначено, що АТ «ПУМБ» підтверджує, що у клієнта, яким є ОСОБА_1 (НОМЕР_2, виданий Краматорським МВ УМВС України в Донецькій області 27 жовтня 2000 року є рахунок 3198.UАН від 9 листопада 2010 року в валюті гривня, відкритий в АТ «Перший Український ОСОБА_3», який розташований за адресою: м. Київ. вул. Андріївська, 4.

Надаючи правову оцінку даним правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404) приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Суд зазначає, що обґрунтовуючи правомірність відкриття виконавчого провадження у м. Києві, відповідач посилається на наявність рахунку позивача у банку, що знаходиться в м. Києві. Суд, погоджується, що наявність рахунку в банку може бути підставою для відкриття виконавчого провадження за місцем знаходження банку, але лише за умови наявності коштів на цьому рахунку.

При цьому суд виходить з положень статті 190 Цивільного кодексу України, на яку посилається відповідач. Так, майном як особливим обєктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Статтею 179 цього ж Кодексу зазначено, що річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обовязки. Таким чином, наявність самого рахунку в банку, за відсутності на ньому жодних коштів чи цінностей не породжує цивільні права та обов'язки. Сам рахунок без наявності на ньому коштів не може бути власністю громадянина, оскільки рахунок це є засіб, механізм, спосіб безготівкового здійснення розрахунків, отримання готівки чи інший спосіб розпорядження коштами, що на ньому знаходяться за волевиявленням власника цих коштів.

Судом встановлено, що стягувачем по виконавчому напису є ПАТ «Перший Український ОСОБА_3», рахунок боржника відкритий в цьому ж банку, відсутність коштів на рахунку позивача не спростована і банк про їх наявність не зазначає в заяві про примусове виконання рішення.

Виходячи з викладеного, суд критично відноситься до обґрунтувань відповідача щодо відсутності зобов'язань перевіряти достовірність інформації про наявність коштів на рахунках боржника, оскільки їх відсутність свідчить про неправомірність дій виконавця в разі застосування частини 2 статті 24 Закону № 1404 для відкриття виконавчого провадження. Відсутній об'єкт, щодо якого виконавець може вчиняти дії передбачені Законом № 1404 по примусовому стягненню.

Суд зазначає, що саме матеріальні цінності, майно, кошти можуть бути об'єктом стягнення, а не рахунок у банку. З цих же підстав суд не приймає посилання відповідача на лист-розяснення Міністерства юстиції України від 11 червня 2018 року № 23123/16620-33-18/20.5.1, де зазначено, що приватний виконавець може приймати виконавчі документи за місцезнаходженням грошових коштів боржника, у тому числі коштів, які знаходяться на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах. Тобто, саме грошових коштів на рахунках, а не відкритих рахунків у банках.

Наведені відповідачем обґрунтування щодо процедури та порядку відкриття, ведення, закриття рахунків та їх обслуговування не спростовують обгрунтування позивача та викладені висновки суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем порушені вимоги частини 2 статті 24 Закону № 1404, оскільки підстави для відкриття виконавчого провадження щодо стягнення коштів з відповідача у м. Києві - відсутні.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням вищевикладеного, відповідач не довів правомірність оскаржуваної постанови від 10 січня 2019 року № ВП 58039990, внаслідок чого суд дійшов до висновку щодо задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Судовий збір позивачем був сплачений відповідно до квитанції 16 лютого 2019 року у сумі 768 грн. 40 коп.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 287, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, 84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Дружби, 40/9) до Приватного виконавця виконавчого округу м. Київ ОСОБА_2 (02094, м. Київ, вул. Поправки Юрія, 6/19) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 10 січня 2019 року ВП № 58039990 задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 10 січня 2019 року ВП № 58039990 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український ОСОБА_3 банк» заборгованості у розмірі 30999 грн. 89 коп., винесену Приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ ОСОБА_2.

Стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу м. Київ ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 26 березня 2019 року. Повне судове рішення складено 26 березня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Смагар С.В.