Справа № 323/3638/18(2-а/323/6/19)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 березня 2019 року м. Дніпросправа № 323/3638/18(2-а/323/6/19)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції в м.Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Буднікова Кирила Всеволодовича на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 09 січня 2019 року (суддя суду 1 інстанції Гуцал О.П.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції в м.Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Буднікова Кирила Всеволодовича, треті особи - Батальйон патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції в м.Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Буднікова К. В., треті особи - Батальйон патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №303018 від 06.11.2018 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 06.11.2018 року позивач, керуючи транспортним засобом Мерседес Бенц, державний номер НОМЕР_2, на автошляху Н-31 Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка був зупинений працівниками патрульної поліції без пояснення про причину зупинки, перевірки та огляду транспортного засобу. Під час огляду транспортного засобу інспектор повідомив, що виявив на вітровому склі автомобіля в зоні дії склоочисників тріщини, у зв'язку із чим склав спірну постанову про порушення позивачем п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010 та п.31.1 ПДР України та про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

Вказує, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним, необґрунтованим та недоведеним, оскільки був безпричинно зупинений відповідачем, який не пред'явив своє посвідчення, не роз'яснив йому права і обов'язки та відмовив у розгляді клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку із необхідністю скористатись

юридичною допомогою. Крім цього, відповідачем не надано жодного доказу, яким би було зафіксовано правопорушення. Постанова про адміністративне правопорушення не містить жодних відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення. Технічний стан автомобіля позивача відповідав вимогам стандартів, правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншим документам. Додаткові предмети на вітровому склі були відсутні, а маленька тріщина на вітровому склі знаходиться взагалі не в зоні дії склоочисників, при цьому не погіршує прозорість та не обмежує оглядовість з місця водія. Також вказав, що навіть при наявності тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу, чинне законодавство не забороняє його експлуатацію, що в свою чергу виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 09 січня 2019 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову, винесену інспектором роти №1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції Будніковим Кирилом Всеволодовичем, серії НК № 303018 від 06.11.2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 за ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. та закрито справу про адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що під час патрулювання інспектора був помічений транспортний засіб яким керував позивач, що рухався без увімкненої аварійної світлової сигналізації, не зважаючи на пошкодження вітрового скла, без наміру усунути технічні несправності.

Будь-яких доказів на дотримання водієм правил дорожнього руху на місці розгляду справи про адміністративне правопорушення, водієм не надано. Крім того, позивач підтверджує, що в місці, дату та час, вказані в оскаржуваній постанові, він здійснював рух на транспортному засобі, на вітровому склі якого бути присутні тріщини.

Зважаючи на викладене, інспектор не порушив процедуру щодо ухвалення постанови у справі про адміністративне правопорушення та діяв в межах наданих законом повноважень.

У відповідності до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що 06.11.2018 року постановою інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції в м.Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Буднікова К. В. до ОСОБА_3 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за скоєння адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 121 КУпАП. (а.с. 10)

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 06.11.2018 року о 16-20 годині на а/д Н-31 Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка, 21 км, ОСОБА_3, керуючи автомобілем Мерседес Бенц, державний номер НОМЕР_1, у якого на вітровому склі в зоні роботи склоочисників були присутні тріщини, чим порушив ДСТУ 3649:2010 п.3.8.5 та п.31.1 ПДР України.

Відповідно до частини першої статті 121 КУпАП адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно з п.п. 31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п.п. 31.3. ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством:

а) у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху;

б) якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю);

в) якщо номерні знаки не відповідають вимогам відповідних стандартів;

г) у разі порушення порядку встановлення і використання спеціальних світлових і звукових сигнальних пристроїв.

Пунктом 31.4 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема: 31.4.1. Гальмові системи, 31.4.2. Рульове керування, 31.4.3. Зовнішні світлові прилади, 31.4.4. Склоочисники і склообмивачі вітрового скла, 31.4.5. Колеса і шини, 31.4.6. Двигун., 31.4.7. Інші елементи конструкції:

а) немає передбачених конструкцією транспортного засобу стекол, дзеркал заднього виду;

б) не працює звуковий сигнал;

в) встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість;

г) не працюють передбачені конструкцією замки дверей кузова або кабіни, запори бортів вантажної платформи, запори горловин цистерн і паливних баків, механізм регулювання положення сидіння водія, аварійні виходи, пристрої для приведення їх у дію, привід керування дверима, спідометр, тахограф, пристрій для обігрівання і обдування скла; ґ) зруйновано корінний лист або центральний болт ресори;

д) зіпсовано тягово-зчіпний або опорно-зчіпний пристрій тягача і причіпної ланки у складі автопоїзда, а також передбачені їхньою конструкцією страхувальні троси (ланцюги). Є люфти в з'єднаннях рами мотоцикла з рамою бокового причепа;

е) відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики;

є) відсутні: медична аптечка з нанесеними на неї відомостями про тип транспортного засобу, для якого вона призначена, - на мотоциклі з боковим причепом, легковому, вантажному автомобілі, колісному тракторі, автобусі, мікроавтобусів, тролейбусі, автомобілі, що перевозить небезпечний вантаж; знак аварійної зупинки (миготливий червоний ліхтар), який відповідає вимогам стандарту, - на мотоциклі з боковим причепом, легковому, вантажному автомобілі, колісному тракторі, автобусі; на вантажних автомобілях з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т і в автобусах з дозволеною максимальною масою понад 5 т - противідкотні упори (щонайменше два); проблискові маячки оранжевого кольору на великовагових та великогабаритних транспортних засобах; працездатний вогнегасник на легковому, вантажному автомобілі, автобусі.

У разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил (п. 31.5 ПДР України).

Згідно з п. 6.8.5 Національного стандарту України «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» ДСТУ 3649:2010, на вітровому склі колісних транспортних засобів не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Відповідальність за порушення п. 31.1 ПДР України, пп. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010 водієм передбачена частиною 2 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно якої керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

Судом встановлено, що відповідач, з'ясувавши факт порушення позивачем вимог п. 31.1 ПДР України, пп. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010 застосував до позивача стягнення у вигляді штрафу на підставі ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Однак, частиною 1 статті 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Підпунктами 31.3 та 31.4 ПДР України, визначено вичерпний перелік технічних несправностей при яких керування транспортним засобом забороняється, серед яких відсутня така несправність як наявність тріщини або сколу на вітровому склі.

Позивач, стверджує про відсутність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП.

Відповідачем не доведено жодними доказами наявність на вітровому склі автомобіля позивача тріщини в зоні роботи склоочисників.

Отже, при винесенні оскаржуваної постанови від 06.11.2018 року відповідачем неправильно встановлено обставини справи, не доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення та невірно кваліфіковано адміністративне правопорушення, внаслідок чого помилкового застосовано ч. 1 ст. 121 КУпАП замість ч. 2 ст. 121 КУпАП.

У справі Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain (скарга № 10590/83 від 6 грудня 1988 року) Європейський суд з прав людини, зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов'язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98).

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, у рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 Конституційного Суду України дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. (п. 4.1)

Оскільки відповідачем невірно встановлено обставини справи, не доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення та кваліфіковано адміністративне правопорушення, описане в оскаржуваній постанові, за ч. 1 ст. 121 КУпАП, яка визначає відповідність за інші правопорушення та передбачає іншу санкцію, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам Закону, а отже підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції в м.Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Буднікова Кирила Всеволодовича - залишити без задоволення.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 09 січня 2019 року -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 25.03.2019 та за приписами частини 3 статті 272 КАС України є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко