Справа № 160/170/19
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2019 року Справа № 160/170/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
секретаря судового засідання Скупейко І.М.
позивача ОСОБА_1
представника позивачаЖелезняка О.В.
представника відповідача Кравченка М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним ОСОБА_2 до Міністерства оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора Красноока Олександра Федоровича про визнання недійним контракту, -
ВСТАНОВИВ:
08 січня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з адміністративним позовом до Міністерства оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 генерал- ОСОБА_3 (далі відповідач)з позовними вимогами про визнання недійсним контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу, укладеного між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_4 .
В обґрунтування позовних вимог позивач в позові зазначив, що між ним та Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 був укладений контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу. Відповідно до умов контракту він є строковим та укладеним на 5 років. В п. 11 контракту зазначено, що він нібито набирає чинності з 17.05.2017 року. Проте, ця дата не є дійсною, оскільки замальована коректором. ОСОБА_1 звертався із рапортом до відповідача щодо укладання нового контракту, який набрав би чинності з 21.07.2017 року. На адвокатський запит було отримано відповідь, в якій зазначено про неможливість встановлення дійсної дати набрання чинності контракту та можливо зробити припущення щодо допущення механічної помилки або описки. Позивач вважає, що корегування дати набрання чинності контракту не може бути опискою з урахуванням тієї обставини, що контракт за своєю правовою природою та юридичними наслідками є правочином. Правочинам притаманне правомірне вольове вчинення особою, яка має належних статус суб`єкта цивільного права, юридичних дій. Термін дії та дата набрання чинності контракту є істотними умовами контракту в розумінні Цивільного кодексу України.Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 не мав внутрішньої волі до укладання контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, укладеного нібито від 17.05.2017 року з Міністерством оборони України, не підписував контракт із зазначенням такої дати, не погоджувався на будь-які зміни дат або строків у контракті і має обґрунтовані побоювання, що відповідач у майбутньому може знову здійснити дії щодо зміни дати набрання чинності контрактом і рахувати це виправленням механічної помилки або описки, вважає, що є підстави для визнання такого контракту недійним. У зв`язку з чим, наполягає на задоволенні позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 р. відкрито провадження у адміністративній справі; справу призначено до розгляду у загальному позовному провадженні.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом в порядку загального позовного провадження. Відповідача зобов`язано надати відзив на позовну заяву.
Відповідачемнадано відзив, в якому відповідач зазначив, що позовні вимоги безпідставні, оскільки дата однакова в обох примірниках контракту, як і рік початку служби. Крім того, контракт підписаний позивачем добровільно.
Представником позивача надано відповідь на відзив, в якій зазначено про безпідставність доводів відповідача, викладених у відзиві.
В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов в повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог надали пояснення, аналогічні викладеним у позові та відповіді на відзив.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції посилався на доводи, зазначені у відзиві на позов.
Заслухавши доводи позивача та його представника, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 18.06.2015 р. № 122 ОСОБА_1 продовжено дію контракту понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації з 18.06.2015 р.
06.04.2017 р. ОСОБА_1 подано начальнику служби РЕБ управління оперативного забезпечення штабу військової частини НОМЕР_1 рапорт про укладення контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України на посадах осіб офіцерського складу терміном на 5 років з 21.07.2017 р.
Згідно витягу з наказу Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 17.05.2017 р. № 90 наказано укласти новий контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України на посадах осіб офіцерського складу строком на 5 років з ОСОБА_1 .
Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 та ОСОБА_1 укладено Контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України на посадах осіб офіцерського складу терміном на п`ять років.
Відповідно до п. 11 контракту, вказаний контракт набирає чинності з 17.05.2017 р.
Як пояснив позивач в судовому засіданні, дата набрання чинності контракту, що зазначена у п.11 контракту, не є дійсною, про що свідчать виправлення, вчиненні коректором, що є підставою для визнання такого контракту недійсним.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до ч.2 ст.17 та ст.65 Конституції України оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби, визначено Законом України від 25.03.1992 №2232-ХП «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон №2232).
За змістом ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній на момент укладання контракту) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Види військової служби визначені частиною 6 цієї ж статті, серед яких, військова служба за контрактом осіб офіцерського складу.
Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на військову службу за контрактом приймаються громадяни, які пройшли професійно-психологічний відбір і відповідають установленим вимогам проходження військової служби.
Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, визначений Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі по тексту - Положення №1153/2008).
Відповідно до вимог абз.1 п.15 Розділу ІІ Положення №1153/2008 з громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладаються: контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - контракт про проходження військової служби) - письмова угода, що укладається між громадянином і державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби.
Згідно зч. 2 п.16 Розділу ІІ Положення №1153/2008, право на укладення від імені Міністерства оборони України контракту про проходження військової служби надається: посадовій особі, яка має право видавати накази по особовому складу та до повноважень якої належить призначення на відповідні посади, - з особами, що призначені або призначаються на посади, за якими штатом (штатним розписом) передбачено військове звання від рядового складу до старшого офіцерського складу.
За правилами п.23 Розділу ІІ Положення №1153/2008 строк контракту про проходження військової служби обчислюється з дня набрання ним чинності.
Контракт про проходження військової служби набирає чинності:
- із громадянами, прийнятими на військову службу за контрактом із числа осіб офіцерського складу запасу, - з дня зарахування до списків особового складу військової частини;
- із громадянами призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту і не проходили строкову військову службу, військовозобов`язаними, а також жінками, які не мають військових звань офіцерського складу, прийнятими на військову службу за контрактом, - з дня зарахування до списків особового складу військової частини;
- із військовослужбовцями строкової військової служби - з дня укладення контракту;
- з військовослужбовцями, які закінчили вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів за програмою підготовки для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу, а також з особами сержантського і старшинського складу, які приймаються на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу, - з дня присвоєння військового звання офіцерського складу;
-з військовослужбовцями, які закінчили вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів за програмою підготовки для проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського складу, а також з особами рядового складу, які приймаються на військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу, - з дня призначення на посаду сержантського і старшинського складу;
- з особами офіцерського складу, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу, та з військовослужбовцями, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, - з дня видання наказу про прийняття на військову службу за контрактом;
- з особами офіцерського складу, які перебувають на кадровій військовій службі, з військовослужбовцями, у яких в особливий період закінчився строк контракту про проходження військової служби і дія якого продовжена понад встановлений строк, з військовослужбовцями, які були прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, в разі продовження військової служби за новим контрактом після оголошення демобілізації, з дня укладення контракту;
- з іншими військовослужбовцями - з дня зарахування до списків особового складу військової частини.
Відповідно до п. 25 Положення №1153/2008 про дату набрання чинності контрактом, а також про продовження строку контракту у першому і другому його примірниках робиться відповідний запис, який засвідчується підписом командира (начальника) військової частини та скріплюється відповідною гербовою печаткою.
Згідно з п. 26 Розділу ІІ Положення №1153/2008 контракт укладається у двох примірниках, підписується сторонами контракту.
Підпис посадової особи скріплюється відповідною гербовою печаткою.
Один примірник контракту зберігається в особовій справі військовослужбовця, другий - у військовослужбовця.
Контракт про проходження військової служби є підставою для видання відповідного наказу по особовому складу про зарахування особи до списків особового складу Збройних Сил України та призначення її на відповідну посаду чи продовження військової служби.
Відповідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст.ст.73-76 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінюючи усі докази, надані суду, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
З системного аналізу норм права, які регулюють спірні правовідносини, вбачається, що укладення контракту про проходження професійної військової служби проходить декілька стадій:
- узгодження волі сторін, яка характеризується добровільністю вступу на професійну військову службу (суб`єктивна сторона). Відсутність волі не породжує військово-службових відносин;
- волевиявлення, тобто підпис контракту і тим самим надання узгодженій волі зовнішнього виразу (об`єктивна сторона). Волевиявленню передує перевірка відповідності громадянина (військовослужбовця) вимогам, встановленим для вступу на професійну військову службу за контрактом.
Також, з наведених законодавчих норм випливає, що форма контракту про проходження військової служби є затвердженою та не може змінюватися в частині затверджених положень на розсуд сторін.
Як встановлено судом в ході судового розгляду та підтверджено матеріалами справи, контракт з позивачем укладено строком на 5 (п`ять) років.
Посилання позивача в обґрунтування позову на те, що у контракті (у п.11) вчинена не та дата, якою укладався контракт, не враховується судом, оскільки контракт підписаний позивачем.
Достовірність підписів в контракті не заперечується сторонами.
До того ж і в примірнику позивача і в примірнику відповідача одна і та ж дата набрання чинності контракту.
Доводи позивача про той факт, що він не бажав укладати контракт з зазначеної в ньому дати, що свідчить, на його думку, про необхідність визнання контракту недійсним, не враховуються судом, оскільки не узгоджуються з фактичним обставинами справи, які свідчать, що бажаючи проходити військову службу, позивач здійснив для цього всі необхідні дії, а саме: надав необхідні для укладення контракту документи, пройшов медичне обстеження та, головне, підписав контракт.
Окрім того, згідно з рапортом від 06.04.2017 р. (а.с.19), позивач бажав проходити військову службу у Збройних Силах України на посаді офіцерського складу на 5 (п`ять) років з 21 липня 2017 року.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач добровільно вступив на професійну військову службу шляхом укладання контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України строком на п`ять років.
А з урахуванням відсутності заперечень у позивача в момент підписання контракту щодо дати набрання чинності контракту, позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 9, 72-77, 242-246, 250, 255, 293, 295 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора Красноока Олександра Федоровича про визнання недійним контракту відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тесту судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 29 березня 2019 року.

Суддя О.С. Рябчук