Справа № 420/1228/19
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1228/19
УХВАЛА
27 березня 2019 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Катаєва Е.В., вивчивши адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 , в якому позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо не нарахування та невиплати йому індексації грошового забезпечення відповідно за періоди з 01.01.2017 року по 27.12.2017 року, з 27.12.2017 року по 15.08.2018 року, з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року; зобов`язати відповідачів нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, крім іншого, відповідає заява вимогам, встановленим ст.ст.160, 161, 172 цього Кодексу.
Згідно з п.2 ч.5 ст.160 КАС України, у позовній заяві зазначаються, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.
Позивач зазначає місце реєстрації АДРЕСА_1 та номер РНОКПП, проте доказів вказаних обставин не надає. В копії жодного документу вказані обставини не висвітлені. Враховуючи, що вказані відомості повинні бути зазначені в рішенні суду, позивачу необхідно надати достовірні докази цих обставин.
Позивач зазначає у позові, що він проходив службу у відповідних в/ч, які зазначені відповідачами, проте належних доказів цих обставин не зазначає та не надає. Надані лише копії наказів про звільнення, згідно з якими позивач з 15.08.2018 року виключений зі списків особового складу та грошового забезпечення. Позивачу необхідно зазначити та надати відповідні докази щодо з якої дати на підставі яких наказів позивач знаходився на службі у вказаних в/ч, коли включений (та виключений) у списки особового складу та грошового забезпечення.
Позивач зазначив, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір.
Статтею 1 Закону України Про судовий збір встановлено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат
Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно зі ст.4 Закону України Про судовий збір фізичні особи сплачують за подання до адміністративного суду позову: - майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менш 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб; - не майнового характеру 0,4 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною 3 ст.6 Закону визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Стаття 5 Закону встановлює пільги щодо сплати судового збору.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Позивач вважає, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір.
Проте суд вважає, що на позивача по даній справі не розповсюджується вказана пільга.
Статтями 1,2 Закону України Про оплату праці визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.
Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.
Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.
Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.
Закону України Про індексацію грошових доходів населення відповідно його преамбули визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.
Згідно зі ст.1,2 цього Закону індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Вказані правові норми свідчать про те, що індексація не є оплатою праці, тобто не є складовою заробітної плати.
Крім того, з відповідей відповідачів в/ч НОМЕР_2 , НОМЕР_1 та довідки в/ч НОМЕР_4 вбачається лише те, що нарахування та виплати індексації відсутні з посиланням на листи Департаменту фінансів. Проте не зазначено про право позивача на індексацію. Також позивач у позові не наводить доводів тих обставин із зазначенням та наданням відповідних доказів, що його грошове забезпечення підлягало індексації, враховуючи положення Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ, що сума індексації у місяці підвищення грошових доходів не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Згідно з ч. 4 ст.161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Відповідно до ч.2, 4 ст.79 КАС України позивач повинен подати докази разом із поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.
Статтею 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно з ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Індексація заробітної плати не є заробітною платою. Позивач отримуючи грошове забезпечення без індексації (якщо він мав на це право) повинен був знати про порушення його прав, проте з позовом про зобов`язання здійснити та виплати індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року звертається до суду лише 01.03.2019 року. Крім того, він звертався до відповідачів зі зверненнями щодо індексації його грошового забезпечення у серпні 2018 року та отримав відповіді щодо нездійснення індексації з посиланням на лист Департаменту фінансів також у серпні 2018 року, тобто станом на 01.03.2019 року шестимісячний строк звернення до суду сплинув.
Згідно ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.
Ухвалою суду від 06.03.2019 року позов залишений без руху та наданий позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви.
Копія ухвали суду від 06.03.2019 року отримана представником позивача засобами електронного зв`язку 07.03.2019 року та наручно в приміщенні суду 11.03.2019 року.
Позивач у встановлений в ухвалі суду від 06.03.2019 року строк не усунув недоліки позовної заяви, клопотання про продовження строку для усунення недоліків не подав, про усунення недоліків шляхом направлення засобами поштового зв`язку суду не повідомив (згідно автоматизованої системи діловодства Одеського окружного адміністративного суду вхідної кореспонденції по справі станом 27.03.2019 року не зареєстровано).
Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Згідно з ч.5,6,8 ст.169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.
При таких обставинах в силу п.1 ч.4 ст.169 КАС України позов підлягає поверненню.
Керуючись ст.169 КАС України, суд,-
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу без розгляду.
Роз`яснити позивачу що повернення позовної заяви не позбавляє її права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом
Ухвала набирає законної сили у порядку ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. ст. 293-295 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва