Справа № 0240/2769/18-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0240/2769/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Крапівницька Н.Л.

Суддя-доповідач: Шидловський В.Б.

26 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Кузьменко Л.В. Франовської К.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ткач В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року (судове рішення ухвалене 29 листопада 2018 року, час ухвалення судового рішення не зазначено, дата виготовлення повного тексту не зазначено) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

16 серпня 2018 року ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до суду у якому просив визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №1165 від 19.07.2018 року в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді неповної посадової відповідності.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності за оскаржуваним наказом стало неприбуття без поважних причин для проведення стройового огляду та подальшого відправлення до ГУ НП в Донецькій області. Однак ОСОБА_2 зауважив, що при проведенні службового розслідування за даним фактом відповідачем не взято до уваги, що він повідомив рапортом про згоду на проходження стажування у пізніший час, так як за сімейними обставинами на мав змоги їхати.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 19 липня 2018 року №1165 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Тиврівського відділення поліції Жмеринського ВП та Літинського відділення поліції Калинівського ВП" в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності попередження про неповну посадову відповідальність начальника сектору кримінальної поліції Тиврівського відділення поліції Жмеринського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_2.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Головне управління Національної поліції у Вінницькій області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 проходить службу в органах Національної поліції України на посаді начальника сектора кримінальної поліції Тиврівського відділення поліції Жмеринського відділу поліції у Вінницької області.

Відповідно до вимог Положення про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції, затвердженого наказом МВС України № 1625 від 24.12.2015 року, на виконання листа Національної поліції України №1053/01/12-2018 від 26.01.2018 року щодо направлення поліцейських для проходження стажування, начальником ГУ НП у Вінницькій області видано наказ №736 30.05.2018 року "Про направлення поліцейських ГУ НП у Вінницькій області для проходження стажування до ГУНП в Донецькій області", яким затверджено список. Крім того, у п.2.1 зазначено, що даний наказ довести до відома працівників, які направляються на стажування під особистий підпис, а у разі відмови скласти відповідний акт.

В матеріалах справи відсутні докази того, чи був позивач ознайомлений зі змістом даного наказу, а також відсутній акт відмови.

01.06.2018 року позивач звернувся із рапортом на ім'я начальника ГУ НП у Вінницькій області, у якому просив не направляти його в червні 2018 року на стажування до ГУ НП в Донецькій та Луганській областях у зв'язку із сімейними обставинами (має новонароджену дитину), також дав згоду на проходження стажування у пізніший термін.

04.06.2018 року т.в.о. начальника УКЗ ГУ НП у Вінницькій області доповів рапортом для прийняття рішення на ім'я начальника ГУ НП у Вінницькій області про те, що 4 працівника подали рапорти про перенесення терміну виїзду, у число яких входить ОСОБА_2

11.06.2018 року наказом начальника ГУ НП у Вінницькій області № 824 призначено проведення службового розслідування за фактом не прибуття окремих поліцейських для відправлення до ГУ НП в Донецькій області для проходження стажування.

Опитаний в рамках службового розслідування ОСОБА_2 пояснив, що був ознайомлений з наказом ГУ НП у Вінницькій області від 30.05.2018 року №763 "Про направлення поліцейських ГУ НП у Вінницькій області для проходження стажування до ГУНП в Донецькій області" та з вимогами листа Національної поліції України № 1053/01/12-2018 від 26.01.2018 року "Про організацію проведення стажування в системі Національної поліції України". Свій невиїзд на стажування до ГУ НП у Донецькій області ОСОБА_2 пояснив тим, що його дружина перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, яка народилася 26.03.2018 року, а також тим, що його дружині потрібна щоденна допомога.

Відповідно до висновку службового розслідування за фактом невиїзду окремих поліцейських до ГУ НП в Донецькій області для проходження стажування відповідно до вимог наказу ГУ НП від 30.05.2018 року №763, який затверджено 10.07.2018 року начальником ГУ НП у Вінницькій області, комісія вважає що відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування підтвердились частково, а ОСОБА_2 попередити про неповну посадову відповідність за порушення службової дисципліни, недотримання вимог ст. 1, 2, 7, 12, 14 Дисциплінарного статуту ОВС України, ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", Присяги поліцейського, невиконання наказу ГУНП у Вінницькій області №736 від 30.05.2018 року.

Наказом ГУ НП у Вінницькій області №1165 від 19.07.2018 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Тиврівського відділення поліції Жмеринського ВП та Літинського відділення поліції Калинівського ВП" за порушення службової дисципліни, недотримання вимог ст. 1, 2, 7, 12, 14 Дисциплінарного статуту ОВС України, ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", Присяги поліцейського, невиконання наказу ГУНП у Вінницькій області № 736 від 30.05.2018 року начальника сектора кримінальної поліції Тиврівського відділення поліції Жмеринського відділу поліції у Вінницької області ОСОБА_2 попереджено про неповну посадову відповідність.

Не погодившись із зазначеним наказом ГУ НП у Вінницькій області №1165 від 19.07.2018 року позивач оскаржив його до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач діяв не в порядку та спосіб визначенні Законом, а тому оскаржуваний наказ є незаконним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України "Про Національну поліцію", Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 114 від 29 липня 1991 року.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про Національну поліцію", Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Положеннями частини 1 ст.59 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно ст.18 Закону України "Про Національну поліції", поліцейський зобов'язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов'язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов'язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред'явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.

Додаткові обов'язки, пов'язані з проходженням поліцейським служби в поліції, можуть бути покладені на нього виключно законом.

Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" визначено, щодо приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закон України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

На поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України". Згідно зі ст.ст.2, 7 Статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Відповідно до ст.12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Не дотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України унормовано порядок накладання дисциплінарних стягнень.

За змістом вказаної статті, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Таким чином, службове розслідування в органах внутрішніх справ - це комплекс заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, встановлення ступеня вини особи, яка його вчинила.

Мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об'єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв'язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов'язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника і його ставлення до вчиненого.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначено статтею 14 Дисциплінарного статуту, відповідно до частини першої якої з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Відповідно до частини першої статті 72 Закону № 580-VIII, професійне навчання поліцейських складається з:

1) первинної професійної підготовки;

2) підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання;

3) післядипломної освіти;

4) службової підготовки - системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності.

Стаття 75 Закону № 580-VIII визначає, що післядипломна освіта поліцейських здійснюється на загальних засадах, визначених Законом України "Про вищу освіту", з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, і складається з:

1) спеціалізації;

2) перепідготовки;

3) підвищення кваліфікації;

4) стажування.

Післядипломна освіта поліцейських може здійснюватися безпосередньо в підрозділах поліції або в навчальних закладах, у тому числі на договірних умовах (частина друга).

Поліцейські зобов'язані проходити підвищення кваліфікації за відповідним напрямом службової діяльності:

1) не рідше одного разу на три роки;

2) перед призначенням на керівну посаду, у тому числі вищу керівну посаду, ніж займана (частина третя).

Порядок організації післядипломної освіти поліцейських установлює Міністерство внутрішніх справ України з урахуванням положень цього та інших законів (частина сьома).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1625 від 24.12.2015 р. затверджено Положення про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції (далі - Положення № 1625). Це Положення визначає організаційно-правові засади організації післядипломної освіти працівників Національної поліції України, що проходять службу (працюють) на посадах, які за класифікацією професій належать до категорій керівників, професіоналів, фахівців та робітничих кадрів (далі - працівники поліції).

Розділ ІІІ Положення № 1625 визначає такі види післядипломної освіти:

- спеціалізація - складова спеціальності, що передбачає профільну спеціалізовану освітньо-професійну чи освітньо-наукову програму підготовки працівників поліції;

- перепідготовка - професійне навчання, спрямоване на оволодіння працівниками поліції іншою професією;

- підвищення кваліфікації - підвищення рівня готовності працівника поліції до виконання її професійних завдань та обов'язків або набуття особою здатності виконувати додаткові завдання та обов'язки шляхом набуття нових знань і вмінь у межах професійної діяльності або галузі знань;

- стажування - набуття працівником поліції досвіду виконання завдань і обов'язків певної професійної діяльності або галузі знань.

Порядок проходження стажування регламентовано у розділі ІХ Положення № 1625.

Стажування працівників поліції здійснюється з метою формування і закріплення на практиці професійних знань, умінь, навичок і компетенцій, здобутих у результаті теоретичної підготовки.

Стажування проводиться за місцем служби (роботи) або в інших органах і підрозділах поліції, науково-дослідних установах, підприємствах, установах, організаціях, що належать до сфери управління поліції, НЗ НП, на базі інших центральних органів виконавчої влади, навчальних закладів, а також за кордоном, на займаних посадах або на посадах, на які працівників поліції передбачається згодом призначити (пункт 5).

Особи, які проходять стажування, зобов'язані:

- своєчасно прибути до місця стажування;

- сумлінно та у відповідні строки виконувати зазначені в плані заходи;

- брати участь у нарадах, які проводяться за місцем стажування;

- вести облік проведеної роботи в щоденнику згідно з планом стажування;

- після закінчення строку стажування підготувати звіт та подати його на затвердження керівникові, на якого покладено організацію стажування (пункт 10).

Судом встановлено, що підставою для видання оскаржуваного наказу ГУ НП у Вінницькій області №1165 від 19.07.2018 року про накладення на позивача дисциплінарного стягнення став висновок службового розслідування від 10.07.2018 року, за результатами якого встановлено, що ОСОБА_2 без поважних причин не прибув для проведення стройового огляду та подальшого відправлення на стажування до ГУ НП в Донецькій області згідно наказу ГУ НП у Вінницькій області від 30.05.2018 року №763.

Колегія суддів наголошує, що відповідачем ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції не надано доказів того, що наказ ГУ НП у Вінницькій області від 30.05.2018 року №763 був доведений під підпис позивачу, а також в матеріалах справи відсутній акт про відмову.

За викладених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відсутні підстави вважати, що підполковник поліції ОСОБА_2 був належним чином ознайомлений з наказом начальника ГУ НП у Вінницькій області №763 від 30.05.2018 року "Про направлення поліцейських ГУ НП для проходження стажування до ГУ НП в Донецькій області".

Водночас, матеріалами справи підтверджено та сторонами не заперечується, що 04.06.2018 року позивач не прибув до ГУ НП для проведення стройового огляду та подальшого відправлення до ГУ НП в Донецькій області.

При цьому, 01.06.2018 року ОСОБА_2 звернувся до начальника ГУ НП у Вінницькій області із рапортом, якому просив не направляти його в червні 2018 року на стажування до ГУ НП в Донецькій області у зв'язку із сімейними обставинами (має новонароджену дитину), також дав згоду на проходження стажування у пізніший термін.

В матеріалах справи містяться копії свідоцтв про народження дітей - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та новонародженої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, що свідчить про те, що на утриманні позивача знаходиться двоє неповнолітніх дітей, які потребують догляду.

Отже, ОСОБА_2, який належний чином не був проінформований про наказ №763 від 30.05.2018 року, виклавши своє прохання у рапорті від 01.06.2018 року не направляти його у червні 2018 року на стажування до ГУ НП в Донецькій області, а зробити це пізніше та мав правомірні очікування на задоволення свого прохання. Натомість, відповідачем лише через 10 днів вирішено призначити та провести службове розслідування, не повідомивши вчасно позивача про відмову у задоволенні його рапорту від 01.06.2018 р.

Разом із тим, накладаючи на позивача стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність, відповідач не обгрунтовує чому він не застосовує більш м"які види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана.

Також не зазначено факти невідповідності позивача займаній посаді, якими можуть бути: невчасне і неякісне виконання службових обов'язків, прийняття помилкових рішень, брак достатніх знань, наявність рішення атестаційної комісії тощо.

Відповідачем не враховано ті обставини, що позивач є досвідченим офіцером та має вислугу понад 20 років. Із службової характеристики (а.с.63) слідує, що підполковник поліції ОСОБА_2 забезпечує планування та організацію роботи СКП ОСОБА_3 Здійснює ефективну реалізацію завдань щодо боротьби із злочинністю, захисту інтересів суспільства і держави від протиправних посягань в межах повноважень сектору кримінальної поліції.

За своїми особистими та морально-діловими якостями характеризується виключно з позитивної сторони. Відзначається стійким та гнучким характером, відповідальністю та дисциплінованістю. Спокійний, доброзичливий характер дозволяє вільно спілкуватися йому з усіма категоріями населення. Користується повагою та авторитетом серед колег по службі. Належним чином відноситься до професійної підготовки. Заохочувався 10 разів. Діючих дисциплінарних стягнень немає.

Окрім того підполковник поліції ОСОБА_2 є учасником бойових дій, двічі проходив службу в зоні проведення АТО. Одружений, має на вихованні двох малолітніх дітей.

Відповідач зазначених обставин не врахував та застосував стягнення яке не є співмірним з тяжкістю скоєного проступку.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, приведені в апеляційній скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 27 березня 2019 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Кузьменко Л.В. Франовська К.С.