Справа № 1640/3014/18
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

26 березня 2019 року м. ПолтаваСправа № 1640/3014/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Удовіченка С.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення способу і порядку виконання судового рішення у справі №1640/3014/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дії протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

15 березня 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення порядку виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2018 року, визначивши, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області підлягає виплаті на користь ОСОБА_1 одразу вся сума пенсії 2426,49 грн. за період з 01 січня 2018 року по 18 листопада 2018 року без застосування механізму погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійного фонду України на дану мету, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 28 серпня 2018 року №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду".

25 березня 2019 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшли заперечення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на заяву про зміну способу та порядку виконання рішення суду. В обгрунтування поданого заперечення боржник зазначив, що листом від 21 січня 2019 року за вих. №1122/07-22 повідомив відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, що перерахунок пенсії, згідно рішення суду здійснюється з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №649. Розгляд заяви управління просило проводити без участі представника.

Судом встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2018 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 під час її перерахунку з 74 процентів до 70 процентів від відповідних сум грошового забезпечення. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року у розмірі 74 процентів від відповідних сум грошового забезпечення (вислуга років 28), відповідно до вимог частини другої статті 13, статей 51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції на момент призначення пенсії), постанови КМУ "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", від 21 лютого 2018 року №103, постанови КМУ "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704 з урахування проведених виплат.

27 грудня 2018 року позивачем отримано виконавчий лист по справі №1640/3014/18.

10 січня 2019 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №58021112 з примусового виконання виконавчого листа №1640/3014/18 виданого 19 грудня 2018 року.

Листом за вих. №305/В-03 від 31 січня 2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повідомило ОСОБА_1, що постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №649 затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, яким визначено механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті. Враховуючи зазначене, виплату перерахованого розміру пенсії, визначеного на виконання судового рішення за період з 01 січня 2018 року по 18 грудня 2018 року в розмірі 2426,49 грн., буде забезпечено згідно із Порядком №649.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини першої, другої та третьої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленому раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

При цьому, зміна на підставі статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України способу чи порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Відповідно до статті 7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", виконання рішень суду про зобов'язання вчинити певні дії щодо майна боржником, за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі, якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов'язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Рішення суду від 04 жовтня 2018 року виконано частково, а саме здійснено передбачений рішенням перерахунок, проте не виплачено за рішенням суду 2426,49 грн.

Не виконуючи рішення суду в частині проведення на користь позивача виплати всієї суми пенсії за період з 01 січня 2018 року по 18 листопада 2018 року, відповідач посилається на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року визначено механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійного фонду України на дану мету та що направлено лист до ПФ України про виділення коштів для забезпечення виконання рішення суду.

Тобто, заборгованість по пенсії за період з 01 січня 2018 року по 18 листопада 2018 року не виплачена та становить 2426,49 грн.

Відповідно до частини першої статті 17 "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод" (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права. Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вперше у рішенні по справі "Міллер проти Австрії" від 16 грудня 1974 року, де Суд встановив принцип, згідно з яким обов'язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином.

Позиція Суду була підтверджена і у рішенні "Гайгузус проти Австрії" від 16 вересня 1996 року, згідно з яким, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі "Кечко проти України" (рішення від 08 листопада 2005 року), в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам; з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Враховуючи те, що право позивача на перерахунок пенсії встановлено чинним законодавством України і не заперечується відповідачем, а також враховуючи дотримання всіх вимог, передбачених для проведення перерахунку пенсії, посилання ГУ ПФУ в Полтавській області на відсутність коштів для проведення виплати пенсії в перерахованому розмірі, порушує гарантоване статтею 1 Протоколу 1 Конвенції право мирно володіти своїм майном.

Варто зазначити, що згідно зі статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України, а згідно статей 21, 22 Основного Закону України, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

ОСОБА_3 Суд України в рішенні №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року зазначив, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів. Тлумачення словосполучення "звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина", що міститься в частині третій статті 22 Конституції України, ОСОБА_3 Суд України дав у рішенні №5-рп/2005 від 22 вересня 2005 року, згідно з яким "...конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод - є їх обмеження. У традиційному розумінні, визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними". ОСОБА_3 Суд України також підкреслив, що загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно раніше закріплених в них прав і свобод людини і громадянина ОСОБА_3 Суд України вважає скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Враховуючи визначене у рішеннях ОСОБА_3 Суду України розуміння сутності соціальних гарантій громадян, зокрема, пенсіонерів, які отримують пенсію згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства або прийняттям нових законодавчих актів.

Наявність постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду" не звільняє відповідача від обов'язку, як здійснити перерахунок пенсії позивача, так і виплатити йому суму заборгованості за весь період, починаючи з 01 січня 2018 року, з урахуванням виплачених сум.

Наведена постанова не врегульовує порядок виконання судового рішення про зобов'язання провести перерахунок і виплату пенсії, а тому посилання на неї відповідача при виконанні рішення суду є безпідставними.

Щодо посилань відповідача, як на підставу невиконання судового рішення, відсутність бюджетних призначень, стосовного чого неодноразово зазначав Верховний Суд України, суд зазначає, що в даному випадку пенсійний фонд не здійснив виплату нарахованої суми пенсії саме у зв'язку із набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", а не за відсутності відповідного фінансового забезпечення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в даному випадку наявні обставини, які ускладнюють порядок виконання рішення, тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 378, пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення способу і порядку виконання судового рішення у справі №1640/3014/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дії протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Встановити порядок виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2018 року, визначивши, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області підлягає виплаті на користь ОСОБА_1 одразу вся сума пенсії 2426,49 грн. за період з 01 січня 2018 року по 18 листопада 2018 року без застосування механізму погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійного фонду України на дану мету, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 28 серпня 2018 року №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду".

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у відповідності до пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року).

Суддя С.О. Удовіченко