Справа № 589/4628/17
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 р. м. ХарківСправа № 589/4628/17
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Чалого І.С. , Перцової Т.С. ,

розглянувши у в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07.11.2018 року (суддя Литвинко Т.В.; м. Шостка; повний текст рішення складено 22.11.2018 року) по справі № 589/4628/17

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України

про визнання протиправними та скасування рішення про відмову у призначенні та виплати одноразової грошової допомоги, зобов`язання вчинити дії,,

ВСТАНОВИВ:
28.08.2017 року позивач ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду із позовом до Міністерства оборони України (далі по тексту відповідач, МОУ) в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просив суд:

- визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, та скасувати пункт 25 Протоколу № 67 від 30 червня 2017 року засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби в частині, що стосується саме позивача, яким відмовлено йому у призначенні та виплаті вказаної допомоги;

- зобов`язати Міністерство оборони України вчинити дії щодо призначення позивачу, як інваліду 3 групи з 14 лютого 2017 року, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, одноразової грошової допомоги у розмірі, встановленому статтею 16-2 закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та виплатити позивачу вказану допомогу відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті). Інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975.

Позовні вимоги мотивовано тим, що у період з 02 липня 1987 року по 16 серпня 1987 року позивач виконував завдання по ліквідації аварії в 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС, куди був призваний на збори як військовозобов`язаний. У грудні 2015 року позивач пройшов медичну комісію, внаслідок чого йому було встановлено третю групу інвалідності, яка пов`язана з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та інваліда 3 групи позивачем отримано лише 18 січня 2017 року у зв`язку з визнанням протиправним Рішення Комісії зі спірних питань призначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України. Рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 30 червня 2017 року №67 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності, оскільки інвалідність позивачу встановлена понад тримісячного строку після закінчення зборів. Посилаючись на правову позицію Верховного суду України висловлену у постановах суду від 18листопада 2014 року №21-446а14 та від 10 березня 2015 року №21-563а 14 позивач вважає, що виходячи з буквального тлумачення ст. 16 Закону України №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовці виникає і у тому разі коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07.11.2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07.11.2018 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач, з посиланням на ч. 1 ст. 16, п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 16, ст.ст. 16-2, 16-2, п. п. 11, 12 постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року, вказує, що право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю, що настала після звільнення з військової служби внаслідок захворювання, пов`язаного з її проходженням, починається саме з моменту настання підстав для отримання цієї допомоги, в даному випадку, саме з моменту встановлення інвалідності 23.12.2015 року, а не з моменту звільнення з військової служби, а тому, на переконання позивача, він має право на її отримання.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 02 липня 1987 року по 16 серпня 1987 року як військовозобов`язаний був призваний на збори, в ході яких приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується копією військового квитка НОМЕР_1 ОСОБА_1 та копією архівної довідки Міністерства оборони України від 15 травня 2009 року №46101 за архівними документами військової частини № НОМЕР_2 (а.с. 13, 14).

23 грудня 2015 року ОСОБА_1 пройшов медичну комісію, внаслідок чого йому було встановлено 3 групу інвалідності (а.с.16).

Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №3278 від 07 вересня 2015 року, захворювання ОСОБА_1 «Артеріальна гіпертензія. Дисциркулярна енцефалопатія І-ІІ ст. змішаного ґенезу з вегетативною дисфункцією, вестибуло-атактичним та астено-цефалгічним синдромами», що підтверджується медичними та військово-обліковими документами, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 17).

Посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи ОСОБА_1 отримав 18 січня 2017 року за серією А №305870 С, 1 категорії (а.с. 12).

Посвідчення особи, яка є інвалідом третьої групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни ОСОБА_1 отримав 14 лютого 2017 року, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_3 від 14 лютого 2017 року (а.с. 15).

В підтвердження того, що ОСОБА_1 не отримував одноразову компенсацію за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому видано довідка №506 від 28 квітня 2017 року МСПУ Шосткинської районної державної адміністрації Управління соціального захисту населення.

Як слідує з матеріалів справи, після отримання вказаних документів позивач звернувся до Шосткинсько-Середино-Будського об`єднаного міського військового комісаріату Сумської області із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 19).

15 серпня 2017 року ОСОБА_1 надіслано повідомлення Військовим комісаріатом Шосткинського об`єднаного міського військового комісаріату за №СЗ/1066 від 25 липня 2017 року з витягом з протоколу Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених військової служби №67 від 30 червня 2017 року, відповідно до якого позивачу відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки ОСОБА_1 інвалідність встановлено понад тримісячний строк після закінчення зборів.

Не погодившись з рішенням відповідача, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що граничний строк отримання інвалідності, яка б давала підстави для виплати йому одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" сплинув після закінчення трьох місяців після закінчення зборів, оскільки позивачу як військовозобов`язаному, інвалідність встановлена значно пізніше ніж через три місяці після закінчення зборів, у зв`язку з чим дійшов висновку, що підстави для виплати позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до вимог п.6 частини другої ст.16 Закону N2011-XII відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Визначення основних засад державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни регулює Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 2011-XII дія цього Закону поширюється на військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Таким чином, одноразова грошова допомога є гарантованою державою виплатою лише тим особам, які за цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до частини дев`ятої статті 16-3 Закону №2011-ХІІ порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, прийнятою відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі- Порядок №975).

Відповідно до пункту 3 Порядку №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Отже, законодавством визначено, що моментом виникнення права є дата встановлення інвалідності, а тому застосуванню до спірних правовідносин підлягає законодавство, яке діяло на момент встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності, причини якої пов`язані із виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (грудень 2015 року), а саме Закон № 2011-ХІІ та Порядок №975.

В силу положень п. 6 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження цих зборів, служби у військовому резерві.

Отже, цією нормою встановлено особливий порядок правового регулювання виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям строкової військової служби, військовозобов`язаним або резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, тобто є спеціальною правовою нормою, що містить особливі критерії для встановлення умов виплати одноразової грошової допомоги таким особам, зокрема:

- особливі суб`єкти отримання допомоги військовослужбовцям строкової військової служби, військовозобов`язаним або резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві;

- визначений час настання інвалідності при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві;

- відсутність умови про настання інвалідності після закінчення тримісячного строку після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві.

Аналогічний підхід закріплено Порядком № 975.

Так, відповідно до підпункту 3 пункту 6 вказаного Порядку одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовозобов`язаному чи резервісту під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження таких зборів, служби у військовому резерві.

Цією ж нормою визначено розмір такої допомоги при дотриманні особливих критеріїв для встановлення умов виплати одноразової грошової допомоги.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що пунктом 6 частини другої статті 16 Закону № 2011-ХІІ для військовозобов`язаних або резервістів, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, встановлено окремий порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до яких обмежено проміжок часу у який, у разі настання інвалідності, виникає право цих осіб на отримання одноразової грошової допомоги і такий проміжок часу визначений періодом виконання обов`язків служби у військовому резерві або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження таких зборів, служби у військовому резерві.

У разі встановлення інвалідності в період дії зазначеної редакції ст.16 Закону №2011-ХІІ після спливу трьох місяців від дня закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, права на отримання вказаної одноразової грошової допомоги у військовозобов`язаних або резервістів, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві не виникає.

Як встановлено судом, позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 02 липня 1987 року по 16 серпня 1987 року після звільнення його з військової служби як військовозобов`язаний, призваний на збори, а не як військовослужбовець.

Враховуючи, що позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та призваний на спеціальні збори як військовозобов`язаний, а інвалідність позивачу встановлена понад трьох місячний строк після закінчення таких зборів через двадцять п`ять років, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 не набув права на отримання зазначеної допомоги відповідно до вимог Закону № 2011-XII.

Наведена позиція підтверджується судовою практикою Верховного Суду, у складі Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду (постанова від 26 червня 2018 року у справі №750/5074/17, адміністративне провадження №К/9901/44751/18).

Таким чином, оскільки граничний строк отримання інвалідності, яка б давала підстави для виплати позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" сплинув після закінчення трьох місяців після закінчення зборів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07.11.2018 року по справі № 589/4628/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду, крім випадків, встановлених ч.5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. .

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий Т.С. Перцова