Справа № 280/4603/18
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року 17:30Справа № 280/4603/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., за участю секретаря судового засідання Мащенко Д.В.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянув в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс.Нафта» (вул. Крива Бухта, буд. 1, м. Запоріжжя, 69002) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

01.11.2018 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс.Нафта» (далі позивач або ТОВ «Транс.Нафта») до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач або ГУ ДФС у Запорізькій області), в якій позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 18.06.2018 №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 17120,09 грн.

Також просить присудити на його користь судовий збір, сплачений позивачем за звернення до суду з даним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне податкове повідомлення-рішення було винесене в звязку з порушенням позивачем, на думку відповідача, граничних термінів реєстрації акцизної накладної в Єдиному реєстрі акцизних накладних. Проте, порушення термінів реєстрації акцизної накладної відбулось в звязку з протиправною бездіяльністю з боку фіскального органу, що полягала в неприйнятті від ТОВ «Транс.Нафта» податкових документів в електронному вигляді в період з 29.01.2018 по 05.02.2018, в тому числі й акцизної накладної від 16.01.2018, з підстав нібито відсутності договору про визнання електронних документів, котрий насправді був укладений та діяв по 05.02.2018. Позивач зазначив: що не подавав заяву про припинення Договору про визнання електронних документів; підстави для припинення Договору, визначені пунктом 14 Наказу Міністерства фінансів України №557 від 06.06.2017 року, відсутні; повідомлення про припинення Договору від контролюючого органу не надходило. Таким чином, у відповідача були відсутні підстави для відмови у реєстрації акцизної накладної від 16.01.2018 №1 (вона ж №7), а у позивача відсутня вина в порушенні термінів реєстрації зазначеної акцизної накладної. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 06 листопада 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі № 280/4603/18, підготовче засідання призначено на 29 листопада 2018 року.

Відповідач позов не визнав, надав суду відзив (вх.№38991 від 29.11.2018) в якому зазначив, що згідно з даними системі електронного адміністрування реалізації пального (СЕАРП) акцизна накладна ТОВ «Транс.Нафта» №1 від 16.01.2018 на реалізацію пального (важкі дистиляти (газойлі)) з кодом УКТ ЗЕД НОМЕР_1 в обсязі 18319,62 літри прийнята та зареєстрована ДФС України 29.03.2018, що підтверджується в системі СЕАРП квитанціями про отримання (№1-АН) та прийняття (№2-АН) цієї акцизної накладної. Акцизна накладна №1 зареєстрована в СЕАРП - 29.03.2018 з порушенням терміну реєстрації до 60 календарних днів, що тягне за собою накладення штрафу у розмірі 20 відсотків від суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування. Акцизна накладна №7, на яку посилається ТОВ «Транс.Нафта», від 15.02.2018 зареєстрована в системі електронного адміністрування реалізації пального - 01.03.2018 без порушення терміну реєстрації (не є предметом камеральної перевірки від 27.04.2018 (акт №000314/08-01-40-04/36605198)). Отже, висновки акту камеральної перевірки від 27.04.2018 за №000314/08-01-40-04/36605198 відповідають діючому законодавству, а спірне податкове повідомлення-рішення винесено законно та обґрунтовано. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Протокольною ухвалою суду від 29.11.2018 підготовче засідання відкладалось до 21.12.2018.

19.12.2018 від ТОВ «Транс.Нафта» надійшла відповідь на відзив (вх.41762) в якій зазначено, що позивач в своєму позові не посилався на акцизну накладну №7 від 15.02.2018. В позові вказано, що акцизна накладна №7 від 16.01.2018, яка була надіслана на реєстрацію 31.01.2018 та акцизна накладна №1 від 16.01.2018, повторно надіслана на реєстрацію 29.03.2018 - це одна й та сама акцизна накладна, якій через збій в програмі автоматично було присвоєно неправильний номер 7, замість номеру 1. Зазначена акцизна накладна була єдиною в цьому періоді (січні 2018 pоку).

Протокольною ухвалою суду від 21.12.2018 підготовче засідання відкладалось до 04.01.2019.

26.12.2018 від відповідача надійшли заперечення на відзив (вх.№42498), в яких надані пояснення аналогічні раніше викладеним у відзиві.

Протокольною ухвалою суду від 04.01.2019 закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті на 04.02.2019.

Представники позивача, у судовому засіданні, наполягали на задоволенні позову з підстав, викладених у позовній заяві, представник відповідача заперечила проти позову з підстав, викладених у відзиві на позов.

У судовому засіданні 04 лютого 2019 року на підставі ст.250 КАС України судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідачів, розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Транс.Нафта» () є юридичною особою та зареєстроване 10.08.2009, про що зроблено запис №1 103 102 0000 025801 (а.с. 66).

Основним видом діяльності позивача є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (код за КВЕД 46.71).

27.04.2018, на підставі підпункту 19-1.1.1 пункту 19-1.1 статті 19-1, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу І Податкового кодексу України, підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 розділу II Податкового кодексу України у порядку статті 76 розділу II Податкового кодексу України, заступником начальника відділу адміністрування акцизного податку управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_4 проведено камеральну перевірку ТОВ «Транс.Нафта» () на предмет своєчасність реєстрації акцизної накладної в Єдиному реєстрі акцизних накладних, внесених платником до системи електронного адміністрування реалізації пального.

За результатами перевірки складено Акт від 27.04.2018 року №000314/08-01-40-04/36605198 про результати камеральної перевірки своєчасності реєстрації акцизних накладних/розрахунків коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних, внесених платниками до системи електронного адміністрування реалізації пального (а.с. 14).

У висновках Акту перевірки зазначено, що дані камеральної перевірки свідчать про порушення граничних термінів реєстрації акцизних накладних/розрахунків коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних чим порушено вимоги п. 231.6 cт. 231 Податкового кодексу України.

Вказаний висновок обґрунтований тим, що акцизна накладна ТОВ «Транс.Нафта» №1 від 16.01.2018 на реалізацію пального (важкі дистиляти (газойлі)) з кодом УКТ ЗЕД НОМЕР_1 в обсязі 18 319,62 літри прийнята та зареєстрована ДФС України 29.03.2018. Тобто відбулося порушення термінів реєстрації акцизної накладної на 57 днів.

Не погодившись з висновками Акту камеральної перевірки від 27.04.2018 №000314/08-01-40-04/36605198 позивач звернувся до ГУ ДФС у Запорізькій області із запереченнями (вих.№53 від 05.06.2018) на Акт камеральної перевірки (а.с. 15-18).

Листом від 13.06.2018 №17188/10/08-01-40-04-16 «Про розгляд заперечень» відповідач повідомив позивача, що висновки акту камеральної перевірки від 27.04.2018 №000314/08-01-40-04/36605198 відповідають діючому законодавству (а.с. 19).

На підставі висновків акту камеральної перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 18.06.2018 №, яким на позивача накладені штрафні (фінансові) санкції в сумі 17120,09 грн.

26.07.2018 за вих.№61 позивач звернувся до ДФС України зі скаргою на податкове повідомлення-рішення від 18.06.2018 № (а.с. 22-25).

Рішенням ДФС України від 24.09.2018 №31031/6/99-99-11-03-01-25 «Про результати розгляду скарги», податкове повідомлення-рішення від 18.06.2018 № залишене без змін, а скарга - без задоволення (а.с.26-27).

Вважаючи, що податкове повідомлення-рішення від 18.06.2018 № не відповідає нормам чинного податкового законодавства України, винесено необґрунтовано та безпідставно, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Згідно п. 231.1 ст. 231 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ зі змінами та доповненнями (далі ПК України) платник податку при реалізації пального зобовязаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального та зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.

Відповідно до п. 231.6 ст.231 ПК України реєстрація акцизних накладних та/або розрахунків коригування у Єдиному реєстрі акцизних накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Підтвердженням особі, що реалізує пальне, про прийняття її акцизної накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру акцизних накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру акцизних накладних» № 114 від 24.02.2016 року (далі - Порядок) визначено механізм реєстрації акцизних накладних в Єдиному реєстрі та внесення особою, яка реалізує пальне, відомостей, що містяться в акцизній накладній, до Єдиного реєстру.

Так, відповідно до п.6 Порядку, для реєстрації в Реєстрі акцизні накладні/розрахунки коригування надсилаються до ДФС в електронній формі відповідно до порядку подання податкових документів в електронному вигляді з дотриманням умови щодо реєстрації електронного цифрового підпису уповноваженої особи у порядку, визначеному законодавством.

Акцизні накладні/розрахунки коригування, які надійшли до ДФС, розшифровуються, перевіряються електронні цифрові підписи, визначається відповідність електронного документа встановленому формату (стандарту) та за відсутності причин для їх неприйняття вносяться відомості, що містяться в акцизних накладних/розрахунках коригування, до Реєстру (п.7 Порядку).

Відповідно до п.8 Порядку, з метою підтвердження прийняття для реєстрації в Реєстрі акцизної накладної/розрахунку коригування платникові акцизного податку, який здійснює реєстрацію, надсилається квитанція в електронному вигляді, в якій зазначаються реквізити такого документа, відповідність електронного документа вставленому формату (стандарту), результати перевірки електронного -цифрового підпису, інформація про платника акцизного податку, який реалізує пальне, дата і час прийняття, реєстраційний номер.

Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис, що є аналогом відбитка печатки ДФС, підлягає шифруванню та надсилається протягом операційного дня за допомогою засобів телекомунікаційних систем платникові акцизного податку, який здійснює реєстрацію акцизної накладної/розрахунку коригування. Електронний примірник квитанції зберігається у ДФС.

Датою та часом надання акцизної накладної/розрахунку коригування до ДФС є дата та час, зазначені у квитанції про їх прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття (п.10 Порядку).

На виконання зазначених приписів діючого законодавства 31.01.2018 позивач намагався здійснити реєстрацію акцизної накладної від 16.01.2018.

Однак, зазначена акцизна накладна не була прийнята до реєстрації контролюючим органом. Як вбачається з квитанції №1 від 31.01.2018: «документ не може бути прийнятий - відсутній договір укладений з платником «36605198» договір приєднання, який визначає права та обов'язки сторін в процесі електронного документообігу. Надішліть заяву про приєднання до договору» (а.с. 31).

Згідно ст.14 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб'єктів електронного документообігу. Використання електронного документа у цивільних відносинах здійснюється згідно із загальними вимогами вчинення правочинів, встановлених цивільним законодавством.

Відповідно до пункту 421.5 ст. 421 ПК України платник податків стає користувачем електронного кабінету та набуває право подавати звітність в електронній формі і вести листування засобами електронного зв'язку в електронній формі після проходження в електронному кабінеті електронної ідентифікації онлайн з використанням електронного підпису з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису або тих сервісів ідентифікації, використання яких дозволяється методологом електронного кабінету.

Забороняється вимагати від платника податків вчинення додаткових дій, не передбачених цим пунктом, для того щоб отримати право користування електронним кабінетом.

Як вбачається матеріалів справи, 04.02.2016 між ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області та позивачем було укладено договір №020220161 про визнання електронних документів (а.с. 33-34).

Договір діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Якщо платник податків подає до органу ДФС нові посилені сертифікати ЕЦП, цей Договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів (п.3 розділу 6 Договору).

04.02.2016 (час 12:11) позивач отримав квитанцію про прийняття вказаного договору (а.с. 35).

Для пролонгації договору, в установленому порядку, позивач 06.02.2017 на адресу Запорізької ОДПІ ГУ ДФС (відділення в Олександрівському районі) направив засобами електронного зв'язку повідомлення про реєстрацію електронного цифрового підпису (а.с. 36), яке згідно квитанції №2 від 07.02.2017 (час 14:11) було прийнято (а.с. 37).

В зв'язку з чим, договір про визнання електронних документів було пролонговано по 05.02.2018 (дата закінчення строку дії сертифіката електронних ключів позивача, що підтверджується витягом з програмного ресурсу «М.Е.Dос» (а.с. 38)).

Станом на 31.01.2018 (дата спроби реєстрації акцизної накладної від 16.01.2018) в розділі «Сертифікати» програмного ресурсу «М.Е. Dос», що використовується Позивачем і призначений для електронного документообігу платника податків з контролюючими органами та з контрагентами чи партнерами, містилася наступна інформація про встановлення та строки дії сертифікату ТОВ «Транс.Нафта»: (печатка установи), ОСОБА_5 (директор), ОСОБА_1 (бухгалтер), виданого АЦСК ТОВ «Центр сертифікації ключів «Україна»: «початок дії 06.02.2017, закінчення дії 05.02.2018» (скріншот з розділу «Сертифікати» програмного ресурсу «M.E.Doc», від 31.01.2018) (а.с. 38).

Відповідно до пунктів 14-17 «Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами» затвердженого наказом Міністерства фінансів України №557 від 06.06.2017, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2017 року за № 959/30827, дія Договору та повязаних з ним Повідомлень припиняється за ініціативи підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника), поданої з дотриманням передбаченої пунктом 15 цього розділу процедури, або за наявності однієї з таких підстав:

отримання інформації від АЦСК про завершення строку чинності (або скасування) посиленого сертифіката керівника;

отримання інформації з Єдиного державного реєстру про зміну керівника;

отримання інформації з Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію припинення юридичної особи;

наявність в Реєстрі самозайнятих осіб інформації про зняття з обліку самозайнятої особи як платника податків в контролюючому органі;

наявність у Державному реєстрі інформації про закриття реєстраційного номера облікової картки платника податків підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника) у звязку зі смертю.

Заява про припинення дії Договору про визнання електронних документів (далі - Заява про припинення дії Договору) за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку подається до контролюючого органу (визначеного відповідно до пункту 5 цього розділу) безпосередньо підписувачем Заяви про приєднання до Договору (керівником) із предявленням документа, що посвідчує особу, або уповноваженим представником.

Якщо Заява про припинення дії Договору подається представником адресата, до неї долучається оригінал або належним чином оформлена копія документа, який засвідчує повноваження такого представника відповідно до законодавства.

Договір вважається припиненим у день настання однієї з подій, зазначених у пункті 14 цього розділу.

У день припинення дії Договору контролюючий орган повідомляє автора про припинення дії Договору (із зазначенням причини) шляхом направлення автоматично сформованого повідомлення про припинення дії Договору на електронну адресу, внесену до облікових даних автора, за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку. На повідомлення про припинення дії Договору накладається електронна печатка контролюючого органу, визначеного відповідно до пункту 5 цього розділу.

З матеріалів справи та наданих сторонами пояснень вбачається, що:

- позивач не подавав заяву про припинення Договору про визнання електронних документів (доказів на спростування вказаної обставини відповідачем не надано);

- підстави для припинення Договору, визначені пунктом 14 «Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами», відсутні (докази іншого в матеріалах справи відсутні);

- повідомлення про припинення Договору контролюючим органом не виносилось та позивачу не направлялось (проти вказаної обставини представник відповідача не заперечував).

Згідно пункту 421.7 ст. 421 ПК України у разі виявлення платником податків технічної та/або методологічної помилки у роботі електронного кабінету він має право надіслати через електронний кабінет або в інший спосіб повідомлення про виявлену технічну та/або методологічну помилку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 01.02.2018 звертався з повідомленнями №23, №24, №25, №26 про технічну та/або методологічну помилку до: Відділення в Олександрівському районі м.Запоріжжя Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, ГУ ДФС у Запорізькій області та ДФС України (а.с. 39-43).

Листом від 05.02.2018 №3037/10/08-01-08-01-08 «Про розгляд повідомлення» ГУ ДФС у Запорізькій області повідомило позивача, що з питання усунення технічної та методологічної помилки слід звертатись до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, тобто до ДФС України, а з питання неможливості подання податкової звітності в електронному вигляді - до контролюючого органу за основним місцем обліку (а.с. 44).

Листом від 02.03.2018 №1947/10/08-29-08-12 від 02.03.2018 «Про надання інформації» Запорізька ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області повідомила позивача про те, що нею вжито заходи щодо усунення технічної та/або методологічної помилки, що виявлена в роботі електронного кабінету ТОВ «Транс.Нафта» та станом на 02.03.2018 року позивач є суб'єктом електронного документообороту (а.с. 46).

Листом від 15.03.2018 за вих.№8883/6/99-99-08-02-01-15 «Про надання інформації» ДФС України повідомило позивача, що за даними архіву електронної звітності, договір про визнання електронних документів, укладений між ТОВ «Транс.Нафта» та контролюючим органом є чинним, що надає можливість підприємству подавати податкові документи (а.с. 45).

З наданих відповідей вбачається, що станом на час спроби надіслання акцизної накладної від 16.01.2018 договір про визнання електронних документів був чинним та діяв (31.01.2018 - дата направлення акцизної накладної від 16.01.2018 на реєстрацію, а 05.02.2018 - дата закінчення строку дії сертифікату на електронний цифровий підпис).

Таким чином, неприйняття податковим органом акцизної накладної з посиланням на те, що «документ не може бути прийнятий - відсутній договір укладений з платником «36605198» договір приєднання, який визначає права та обов'язки сторін в процесі електронного документообігу», позбавили ТОВ «Транс.Нафта» можливості вчасно зареєструвати акцизну накладну від 16.01.2018.

Суд вважає, що не може бути притягнуто до відповідальності платника податків, яким не вчинено правопорушення, тобто якщо негативні наслідки, передбачені законом у вигляді несвоєчасної реєстрації податкової (акцизної) накладної, не є наслідком неправомірних дій чи бездіяльності такого платника податків.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: постанова від 18.01.2018 по справі №804/5153/17, постанова від 30.01.2018 по справі №815/2745/17 (провадження К/9901/246/17), постанова від 14.08.2018 по справі №803/1583/17, постанова від 26.11.2018 по справі №804/7106/16 (провадження К/9901/35665/18) та інші.

Частиною 5 ст.242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також вказана правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема аналогічна правова позиція викладена у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 липня 2002 року «Справа «Компанія «Вестберґатаксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції».

Підсумовуючи вищевикладене суд зазначає, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п. 109.1 ст. 109 ПК України).

Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України (п. 109.2 ст. 109 ПК України).

Матеріали справи свідчать про відсутність у діях позивача такої складової податкового правопорушення як вина.

Норми ПК України не передбачають можливості притягнення платників податків за податкові правопорушення до юридичної відповідальності за відсутності вини.

На думку суду, контролюючий орган при вирішенні питання про притягнення платників податків до юридичної відповідальності повинен зясувати їх ступінь вини та, відповідно, довести її наявність у суді.

Таким чином, за відсутності вини позивача (яку відповідачем не доведено), він не може бути притягнутий до юридичної відповідальності.

У своєму відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що акцизна накладна №7 від 15.02.2018, на яку в своєму позові посилається позивач, не була предметом камеральної перевірки. Однак, суд не погоджується з твердженням позивача з огляду на наступне.

Позивач в своєму позові зазначив, що акцизна накладна №7 від 16.01.2018, яка була надіслана на реєстрацію 31.01.2018 та акцизна накладна №1 від 16.01.2018, повторно надіслана на реєстрацію 29.03.2018 - це одна й та сама акцизна накладна, якій через збій в програмі автоматично було присвоєно неправильний номер 7, замість номеру 1, адже вона була єдиною в цьому періоді (січень 2018 pоку).

В підтвердження зазначеному Позивач в своєму позові навів порівняльну таблицю акцизної накладної №7 від 16.01.2018 та акцизної накладної №1 від 16.01.2018 року, з якої вбачається що це одна й та є сама акцизна накладна.

Також Позивач надав до суду копію витягу з програми «M.E.DOC: блок «Облік акцизного податку» за січень 2018 року з Реєстру акцизних накладних, з якого вбачається, що в січні акцизна накладна від 16.01.2018 була єдиною.

Додатково позивач додав до суду: Журнал-ордер і Відомість по рахунку 702 Дохід від реалізації товарів за січень 2018 року; Реєстр видаткових накладних за січень 2018 року: Реєстр виданих податкових накладних за січень 2018 року (розділ ЄРПН електронного кабінету платника), з яких вбачається, що інших поставок, окрім поставки за якою складена акцизна накладна №7 (вона ж №1) від 16.01.2018 року у січні 2018 року у позивача на було (а.с. 95-97).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідачем не доведено правомірність винесення спірного податкового повідомлення-рішення, в той час як позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог. Таким чином позов підлягає задоволенню в повному обсязі відповідно до заявлених вимог.

Згідно до частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1762 грн., що підтверджується платіжним дорученням №195 від 30.10.2018 (а.с. 3).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс.Нафта» (вул. Крива Бухта, буд. 1, м. Запоріжжя, 69002) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 18.06.2018 №, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс.Нафта» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 17120,09 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, 166, м. Запоріжжя, 69107, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс.Нафта» (вул. Крива Бухта, буд. 1, м. Запоріжжя, 69002, ) сплачений судовий збір у сумі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 коп.).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі виготовлено та підписано 26.03.2019 року.

Суддя Р.В. Кисіль