Справа № 283/447/19
Суддя: Ярмоленко В. В.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 283/447/19
провадження №2-а/283/13/2019
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 березня 2019 року Малинський районний суд Житомирської області у складі: під головуванням - судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Пух Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора батальйону патрульної поліції взводу №2 роти №2 в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області ОСОБА_3 про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

19.02.2019 року ОСОБА_2 звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції УПП у Київській області ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В адміністративному позові ОСОБА_2 зазначила, що 11.02.2019 року близько 10 год. 45 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 в напрямку м. Буча, була зупинена інспектором батальйону патрульної поліції взводу №2 роти №2 в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області ОСОБА_3 Відрекомендувавшись, інспектор повідомив ОСОБА_2 про перевищення швидкісного режиму, однак не показав при цьому зафіксовану на приладі швидкість руху її транспортного засобу. Натомість інспектор направився до свого службового авто для складання постанови про адміністративне правопорушення. Як наслідок, відносно ОСОБА_2 було винесено постанову серії НК №375318 за ч.3 ст. 122 КУпАП, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності та накладено стягнення в розмірі 510,00 грн. Копію даної постанови позивач отримав наручно.

З даною постановою позивач не згодний та вважає її незаконною, оскільки до моменту вїзду в населений пункт її транспортний засіб рухався зі швидкістю близько 80км/год., а тому зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення швидкість 102км/год. не відповідає дійсності. Крім того, побачивши знак населеного пункту та пригальмувавши, ОСОБА_2 в подальшому рухалася зі швидкістю 50 км/год. Також працівники поліції повідомили позивача про те, що швидкість її автомобіля 102 км/год. була ними автоматично зафіксована в самому населеному пункті, однак ОСОБА_2 категорично з цим не погоджується, оскільки автомобіль патрульної поліції був розташований на вїзді до населеного пункту та, які наслідок, це дозволило їм зафіксувати швидкість руху транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_2 ще за декілька сотень метрів до самого населеного пункту та відповідного знаку з назвою населеного пункту, вїжджаючи в який позивач знизила швидкість до дозволеної, а саме 50 км/год.

На прохання ОСОБА_2 показати їй прилад та фотографію свого автомобіля, на якому було зафіксовано правопорушення, працівник поліції надав їй фотокартку, на якій позивач не побачила свого авто, а лише цілий потік транспортних засобів. Отже, ОСОБА_2 зробила висновок про те, що швидкість руху, яку зафіксував працівник поліції не належить до швидкості руху її автомобіля. Позивач вважає, що інспектор поліції міг виміряти швидкість руху одного з автомобілів, які рухалися попереду "Ford Fiesta", а тому накладення на неї штрафу за перевищення швидкості є безпідставним. Крім того, у постанові про адміністративне правопорушення не вказано, яким саме приладом відбувалась фіксація швидкості руху транспортних засобів.

Отже, у поданому до суду адміністративному позові ОСОБА_2 просить визнати дії інспектора батальйону патрульної поліції взводу №2 роти №2 в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області ОСОБА_3 щодо складання постанови серії НК №375318 від 11.02.2019 року незаконними; визнати постанову серії НК №375318 від 11.02.2019 року протиправною, скасувати її, а провадження у справі закрити.

Представник відповідача до суду не з'явився, однак надав відзив на позовну заяву. У відзиві представник відповідача ОСОБА_1 просив відмовити у задоволенні позову, виходячи з наступних підстав. Відповідно до п.12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Згідно п.12.9. «б» ПДР водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4.-12.7. ПДР. Відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху передбачена ч.3 ст.122 КУпАП. Так, факт вчинення порушення позивачем ПДР зафіксовано із застосуванням вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №TC 001135, який дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника. До відзиву представник відповідача долучив фотофіксацію автомобіля НОМЕР_2, виконану приладом TruCam LTI 20/20 №TC 001135, а також Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/11934 та Сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/I-2903-2012, виданого 29.08.2012 року. Отже, відповідач вважає, що розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_2, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими чинними нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд за відсутності клопотання будь-якої зі сторін, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову ОСОБА_2, виходячи з наступного.

Зі змісту постанови серії НК №375318 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 11.02.2019 року, вбачається, що 11 лютого 2019 року о 10 год. 45 хв. на 57км автодороги Київ Ковель водій ОСОБА_2 керувала транспортним засобом зі швидкістю 102 км/год. в населеному пункті село Волиця, при дозволеній швидкості 50 км/год., чим порушила вимоги п.12.4. Правил дорожнього руху та скоїла правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. За наслідками вчинення адміністративного правопорушення на ОСОБА_2 накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Із долученої до відзиву фотокопії транспортного потоку, що зроблена пристроєм «TruCAM» не вбачається наявність на фотознімку саме автомобіля «Ford Fiesta» з державним номерним знаком АМ 2035 СВ, а також прив'язки на місцевості. Тобто ідентифікувати транспортний засіб, який рухався з перевищенням швидкості, водія та місце, в якому відбулася дана подія на долученій до відзиву фотокопії неможливо. За таких обставин вищевказаний доказ є неприйнятним.

Також з оскаржуваної постанови вбачається, що автомобіль «Ford Fiesta» з державним номерним знаком АМ 2035 СВ рухався у населеному пункті зі швидкістю 102 км/год., при максимально допустимій швидкості руху 50 км/год. З відзиву на адміністративний позов можна зробити висновок, що перевищення швидкості транспортним засобом «Ford Fiesta» зафіксовано лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів «TruCAM». При цьому, в оскаржуваній постанові не зазначено ні за допомогою якого приладу була здійснена фіксація швидкості руху автомобіля «Ford Fiesta» під керуванням водія ОСОБА_2, ні серійний номер вищевказаного засобу вимірювальної техніки.

Отже, доводи поданого відповідачем відзиву на позовну заяву про те, що швидкість руху автомобіля позивача вимірювався лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 (серійний номер ТС001135) суд відкидає з тих підстав, що в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №375318 від 11 лютого 2019 року, про це не зазначено.

Верховний Суд у постанові від 30 травня 2018 року в справі№337/3389/16-а висловив правову позицію, згідно з якою не зазначення у постанові технічного засобу, яким здійснено відеозапис, виключає можливість прийняття його у якості належного доказу в справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином суд дійшов висновку про відсутність доказів того, що ОСОБА_2 здійснила порушення вимог ч. 3 ст. 122 КУпАП за вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 20, 246, 262,286 КАС України, ст. ст. 122 ч.3, 288, 293 КУпАП, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до інспектора батальйону патрульної поліції взводу №2 роти №2 в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області ОСОБА_3 про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову серії НК № 375318 від 11 лютого 2019 року, винесену інспектором батальйону патрульної поліції взводу №2 роти №2 в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області ОСОБА_3 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП скасувати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя