Справа № 754/3697/17
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 754/3697/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Мельничука В.П.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м.Києва від 08 листопада 2018 року, суддя Зотько Т.А., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Деснянського районного суду м.Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив:

- визнати дії та бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві протиправними щодо відмови у наданні інформації та наданні неповної інформації листом №2879/04 від 07.02.2017 року на інформаціїйні запити від 31 січня 2017 року;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві надати ОСОБА_2 у строк, що не перевищує п'яти днів з часу набрання судовим рішенням законної сили, копії документів, зокрема: постанова ВП № 49735287 ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 24.02.2016 року; документ Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, згідно якого створювалось відрахування з пенсійного забезпечення ОСОБА_2 у 2016 році, згідно яких відповідач у період часу з травня по листопад 2016 року позбавив позивача його пенсійного забезпечення у розмірі 1582,00 грн.;

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України протиправними у період з травня по листопад 2016 року щодо незаконного відрахування з пенсійного забезпечення позивача коштів у сумі 1582,00 грн.;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 1356 грн. на відшкодування майнової шкоди з негайним виконанням вказаного зобов'язання;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 08 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, що з'явились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 31.01.2017 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві з інформаційними запитами в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації», зокрема щодо надання інформації з приводу підстав щомісячного відрахування з пенсійного забезпечення позивача в 2016 році, з відповідними посиланнями на документи, прізвища, ім'я та по-батькові посадових осіб (а.с.4,5).

Листом від 07.02.2017 року 2879/04 пенсійний орган повідомив позивача про те, що до управління з координації та контролю за виплатою пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києва надійшов на виконання виконавчий документ про відрахування утримань з пенсії позивача. Головним спеціалістом ОСОБА_3 до електронного пенсійного особового рахунку позивача були внесені реквізити на підставі постанови Відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м.Києві ВП №49735287 від 24.02.2016 року, яка внесена державним виконавцем Манасерян А.А., та виконавчого листа №2-275/2013 від 19.08.2013 року, виданого Деснянським районним судом м.Києва про стягнення заборгованості на користь ОСОБА_5 Правильність внесення реквізитів були перевірені начальником відділу ОСОБА_4

За період з 01.05.2016 року по 31.10.2016 року утримано і перераховано кошти, згідно постанови, на рахунок відділу ДВС Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві у сумі 1356 грн., та відповідно за вказаний період сума щомісячного відрахування складала 226 грн.

При цьому, кошти за листопад 2016 року в сумі 226 грн. були отримані, але не перераховані, у зв'язку із відкликанням постанови відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м.Києві №44329 від 18.10.2016 року, який надійшов до управління з координації та контролю за виплатою пенсій 07.11.2016 року вх.№7585/11, утримані кошти були перераховані позивачу разом з пенсією за грудень 2016 року.

Крім того, у листі зазначено, що запрошувані позивачем копія постанови про звернення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та копії виконавчого листа може бути отримана ОСОБА_2 за відповідним зверненням безпосередньо до Дніпровському районному відділі ДВС ГТУЮ у м.Києві (а.с.6).

Також з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 10.03.2017 року, яке набрало законної сили, встановлена, що державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-275 виданого 19.08.2013 року Деснянським районним судом міста Києва щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 коштів у розмірі 11842,35 грн.

Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 24.02.2016 року №49735287 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-275/2013 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві було звернуто стягнення на пенсію боржника ОСОБА_2, який отримує пенсію в Управлінні з координації та контролю з виплати пенсії за адресою: м. Київ, вул. Мініна, 4 "А".

Матеріали справи свідчать, що на підставі вищевказаної постанови державного виконавця відповідачем у період з травня 2016 року по жовтень 2016 року з пенсії позивача утримувались та перераховувались на рахунок виконавчої служби кошти в розмірі по 226 грн. щомісяця. При цьому, за листопад 2016 року кошти у розмірі 226 грн. були утримані відповідачем, проте не відраховані (а.с.91).

07.11.2016 року на адресу Управління з координації та контролю за виплатою пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві надійшов лист від Дніпровського районного відділу ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві за №44318 з проханням припинити відрахування з пенсії позивача боргу, що здійснювалося на підставі постанови №49735287 від 24.02.2016 року, у зв'язку із тим, що рішення, яке підлягало примусовому виконанню, було скасовано.

Листом від 07.02.2017 року №2879/04 Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві повідомило позивача про наявну в Управлінні інформацію щодо вищевказаних обставин.

Вважаючи бездіяльність відповідача, яка полягає у наданні неповної відповідь на запитувану інформацію, протиправною та такою, що не відповідає нормам чинного законодавства, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно статті 3 Закону України "Про доступ до публічної інформації" право на доступ до публічної інформації гарантується:

1) обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом;

2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє;

3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації;

4) доступом до засідань колегіальних суб'єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством;

5)здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації;

6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" доступ до інформації забезпечується шляхом:

1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб - порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом;

2) надання інформації за запитами на інформацію.

Положеннями частини першої статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків; 4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Приписами частини першої статті 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядники інформації зобов'язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно з ст.69 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (в редакції чинній на момент винекнення спірних правовідносин) підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти стягувачу у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а якщо такий строк не встановлено - до десятого числа кожного місяця, наступного за звітним. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці кожні шість місяців надсилають державному виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Частинами третьою та шостою статті 70 вказаного Закону було встановлено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, відшкодування шкоди у зв'язку із втратою годувальника та збитків чи шкоди, заподіяних злочином, - п'ятдесят відсотків; за всіма іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - двадцять відсотків.

Звернення стягнення на пенсію здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

На підставі ч.2 ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.

Частиною 4 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що інші органи, установи, організації і посадові особи провадять окремі виконавчі дії у випадках, передбачених законом, у тому числі відповідно до статті 5 цього Закону, на вимогу чи за дорученням державного виконавця.

Згідно із вимогами ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що 24.03.2016 року до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києва надійшла постанова державного виконавця Відділу ДВС Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві Манасерян А.А. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 24.02.2016 року по ВП №49735287 (а.с.92).

Вказана постанова була прийнята до виконання Відділом утримань з пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, та в період з червня по листопад 2016 року Відділом проводилось відповідне утримання з пенсійного забезпечення позивача на рахунок ВДВС Дніпровського РУЮ у м.Києві. Тобто в ході примусового виконання судового рішення, було звернуто стягнення на пенсію позивача. При цьому, сума відрахувань в межах виконавчого провадження №49735287 з примусового виконання виконавчого листа № 2-275 виданого 19.08.2013 року Деснянським районним судом міста Києва щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 коштів у розмірі 11842,35 грн., склала 1356 грн.

07.11.2016 року на адресу Управління з координації та контролю за виплатою пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві надійшов лист від Дніпровського районного відділу ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві за №44318 з проханням припинити відрахування з пенсії позивача боргу, що здійснювалося на підставі постанови №49735287 від 24.02.2016 року, у зв'язку із тим, що рішення, яке підлягало примусовому виконанню було скасовано.

Як вірно зазначено судом першої інстанції у відповідності до вимог чинного законодавства визначений порядок здійснення повороту виконання судового рішення, яке було скасовано судом, повністю або частково виконано.

Щодо визнання дії та бездіяльності відповідача протиправними, що полягає в наданні неповної інформації, то колегія суддів зазначає, що листом Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві №2879/04 від 07.02.2017 року на інформаційні запити від 31 січня 2017 року ОСОБА_2 надано запитувану інформації відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві надано обґрунтовану та повну відповідь на інформаційний запит позивача.

Що стосується питання надання відповідних документів, на підставі яких відбувалося стягнення коштів з позивача, то у листі відповідач повідомив позивача, що для отримання копій документів позивач може звернутись до органу, який подавав документи, а саме до Дніпровського ВДВС м Києва із зазначенням адреси знаходження даного органу.

Позивач відповідно до інформаційного запиту звертався до Головного управління ПФУ м Києва в рамках Закону України «Про доступ до публічної інформації». Та інформація, яка була у відповідача щодо підстав для стягнення з позивача коштів, останньому була повідомлена у листі від 07.02.2017 року.

Проте, відповідач не є розпорядником тих документів, які були отримані від відділу ДВС, а тому вірно роз'яснив право позивача на звернення за отриманням документів до розпорядника такої інформації.

Посилання позивача на ту обставину, що у постанові про звернення стягнення на зарплату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 24.02.2016 року невірно зазначено номер його квартири та має місце виправлення такого номеру, колегія суддів вважає, ніяким чином не вказує на протиправність дій відповідача, оскільки даний документ був створений державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУ юстиції у м. Києві, який не є працівником Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Щодо самого виправлення, то відсутні докази, що таке виправлення було здійснено працівником пенсійного органу. Крім того, квартира позивача дійсно значиться під номером 187, що позивач підтвердив в ході апеляційного розгляду справи.

Згідно ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішеннят Деснянського районного суду м.Києва від 08 листопада 2018 року.

Згідно ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, якщо визначає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м.Києва від 08 листопада 2018 року - без змін.

Потанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Мельничука В.П.

Повний текст виготовлено: 27 березня 2019 року.