Справа № 223/960/18
Суддя: Дочинець С. І.
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 223/960/18
Провадження номер: 2-а/223/6/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області, діючий як місцевий адміністративний суд в складі: головуючого судді Дочинця С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., розглянувши в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №3 Нікольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Вугледарського міського суду з адміністративним позовом до відповідача поліцейського СРПП №3 Нікольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги ОСОБА_1мотивує тим, що 04 грудня 2018 року о 23 годині 45 хвилин рухався по вулиці Героїв Чорнобиля у м. Нікополь Дніпропетровської області на вантажному автомобілі КТМZ62, державний номерний знак НОМЕР_1, з увімкненою аварійною світловою сигналізацією, слідуючи до місця стоянки, оскільки під час руху у вантажному автомобілі перестала горіти лампа лівої фари в режимі ближнього світла. Перед виїздом стан транспортного засобу та обладнання відповідали вимогам стандартів і правил технічної експлуатації, а вже у Дніпропетровській області було виявлено вищезазначену несправність лівої фари. У звязку з небезпекою подальшого руху, та відсутністю місця, де можна було б придбати та замінити несправну лампу, водій здійснював рух до найближчого місця стоянки з непрацюючою фарою в режимі ближнього світла. В цей час ОСОБА_1 було зупинено працівником поліції та винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у сумі 340,00 гривень, у звязку з тим, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в темну пору доби, в якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла. Однак, позивач стверджує, що зазначена постанова ухвалена безпідставно, на підтвердження вини ОСОБА_1 уповноваженою особою, яка винесла постанову, не надано відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції або фототаблиці з зображенням транспортного засобу, не залучено свідків, які б могли підтвердити, що водій ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем з непрацюючими світловими приладами. Окрім того, ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності на підставі неналежно оформлених матеріалів.

Тому позивач просить суд визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №938580 від 04.12.2018 року про застосування до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адміністративного стягнення (штрафу) у розмірі 340,00 гривень.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку СМС-повідомлення щодо документа «Повістка про виклик до суду» (а.с. 23). Надав до суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити (а.с. 26).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 24). Причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзив на позов та доказів суду не надав.

Враховуючи неявку у судове засідання належним чином повідомлених позивача та відповідача, які не повідомили суд про причини неявки в судове засідання для розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі матеріалів та доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДПО18 №938580 від 04 грудня 2018 року, складеною поліцейським СРПП №3 Нікольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2, до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340,00гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме в темну пору доби в автомобілі, яким керував останній, не горіла ліва фара в режимі ближнього світла фар (а.с. 7).

Відповідно до довідки №199 від 12.12.2018 року, виданої ТОВ «Зернотранс», ОСОБА_1 працює у зазначеному товаристві на посаді водія автотранспортних засобів з 03.05.2018 року по теперішній час (а.с. 8).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХК №122415 спеціалізований вантажний самоскид марки КТС моделі КТМZ62, державний номерний знак НОМЕР_1, належить на праві власності ТОВ «Зернотранс» (а.с. 10).

Відповідно до дорожнього листа вантажного автомобіля від 01.12.2018 року до 08.12.2018 року водій ОСОБА_1 рухався 04 грудня 2018 року на автомобілі КТМZ62, державний номерний знак НОМЕР_1, з міста Миколаєва до міста Дніпро (а.с. 9).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституціє та Законами України.

У відповідності до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 293 КУ п АП орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд, скасовує постанову і закриває справу, змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Як стверджує позивач, що він правил дорожнього руху не порушував, оскільки виконав усі дії, передбачені Правилами дорожнього руху, та вжив заходи для усунення несправності автомобіля. Крім того стверджує, що відповідач при складанні протоколу про притягнення його до адміністративної відповідальності не довів факт вчинення адміністративного правопорушення та притягнув до відповідальності на підставі неналежно оформлених матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача субєкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідачем, який є посадовою особою Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складався на підставі ч. 2 ст. 258 КУпАП. Однак це не звільняє відповідача від обов'язку довести законність та обґрунтованість прийнятого ним рішення. Відповідач як суб'єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростували свідчення позивача.

Однак, не дивлячись на імперативний обовязок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення зясувати обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, а також у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 77 КАС України довести у подальшому перед судом правомірність своїх дій, відповідач у судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву чи будь-яких доказів, які б спростовували посилання позивача та/або обґрунтовували правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та його вину (матеріали фотозйомки, відеозйомки, покази свідків тощо) суду не надав та не довів, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення були дотримані вимоги статті 280 КУпАП, а права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, не були порушені.

Отже, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП відповідачем не доведено, як і не доведена наявність у діях позивача складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши обставини справи та надані докази, суд приходить до висновку про незаконність дій відповідача щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та обґрунтованості заявленого позову, оскільки під час судового розгляду не доведено наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДПО18 №938580 від 04 грудня 2018 року, складена поліцейським СРПП №3 Нікольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2, підлягає скачуванню.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст. ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 6, 7, 23 Закону України «Про Національну поліцію», ст. ст. 7, 122, 247, 251, 258, 268, 280, 286, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 7-9, 77, 229, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №3 Нікольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Визнати дії поліцейського СРПП №3 Нікольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДПО18 №938580 від 04 грудня 2018 року, складену поліцейським СРПП №3 Нікольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, за частиною 1 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Вугледарський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області ОСОБА_3