Справа № 260/241/19
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

28 березня 2019 рокум. Ужгород№ 260/241/19

Закарпатський окружний адміністративний суд в особі:

головуючого - судді Плеханова З.Б.

при секретарі Копосович Е.

за участю представника позивача адвоката ОСОБА_1

відповідача: Теківський сільський голова ОСОБА_2

представника відповідача: адвоката ОСОБА_3

третя особа: Теківська територальна виборча комісія-представник не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді клопотання ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Теківський сільський голова ОСОБА_2 про про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Теківського сільського голови ОСОБА_2 , яким просить:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

2. Визнати протиправним та скасувати розпорядження Теківського сільського голови ОСОБА_2 №5 від 08.02.2018 р. про зупинення дії рішення №420 від 07.02.2019 р. (позачергової) тридцять третьої сесії сьомого скликання Теківської сільської ради.

3. Судові витрати віднести на Відповідача.

11 березня 2019 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом зупинення дії Розпорядження Теківського сільського голови ОСОБА_5 № 5 від 08.02.2018 р. "Про зупинення дії рішення №420 від 07.02.2019 р. (позачергової) тридцять третьої сесії сьомого скликання Теківської сільської ради" до прийняття судового рішення за наслідками розгляду даної адміністративної справи.

Окрім того позивач у вищенаведеній заяві про забезпечення позову просить суд розглянути таку заяву за обов'язкової участі представника позивача.

Позивач у заяві зазначає, що необхідність забезпечення позову обумовлюється тим, що рішенням Теківської сільської ради від 07.02.2019 р. більшістю голосів припинено повноваження сільського голови на підставі п.4 ч. 1 ст. 79 ЗУ «Про місцеве самоврядування». Станом на 07.03.2019 р. ОСОБА_2 без жодних повноважень продовжує займати посаду голови сільської ради, отримувати заробітну плату, розпоряджатися коштами територіальної громади. Зазначає, що жодних негативних наслідків через забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження Теківського сільського голови ОСОБА_6 № 5 від 08.02.2018 р. про зупинення дії рішення №420 від 07.02.2019 р. (позачергової) тридцять третьої сесії сьомого скликання Теківської сільської ради не настане. Оскільки правомірність прийняття відповідачем вказаних рішень підлягає дослідженню лише під час судового вирішення справи, то невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Заходи забезпечення адміністративного позову відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вищезазначену заяву про забезпечення позову з мотивів наведених вище. Також зауважив, що оскаржуване Розпорядження датоване 2018 роком.

Відповідач та його представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову з мотивів її необгрунтованості. Також Теківський сільський голова зазначив , що в оскаржуваному Розпорядженні міститься описка у році його винесення , тобто правильним є дата видання Розпорядження 09.02.2019 року.

Заслухавши думку сторін, розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши необхідні для розгляду заяви матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку .

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд виходить із того, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно зі статтями 150, 151 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, згідно з вимогами зазначеної статті підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати виключно такі обставини: неможливість чи складність захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів, очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Приписами частини 1 статті 151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено:

- зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

- забороною відповідачу вчиняти певні дії;

- встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Вжиття таких заходів згідно ч.2 ст.151 КАС України повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Суд зазначає, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог, яке допускається, якщо не вжиття цих заходів може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду. Під час вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову суд враховує інтереси як позивача, так і відповідача. Заходи забезпечення позову повинні відповідати критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів учасників даного судового процесу та не впливати на права, свободи та інтереси інших осіб.

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Не може бути підставою для задоволення заяви про забезпечення позову посилання на протиправність оскарженого розпорядження з підстав, що наведені у позовній заяві та заяві про забезпечення позову, оскільки наявність очевидних ознак протиправності рішення відповідача, на які посилається позивач у своїй заяві про забезпечення позову, може бути встановлена судом тільки на підставі з'ясування фактичних обставин справи, оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв'язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за наслідком розгляду справи по суті.

Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2, застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Таким чином, забезпечуючи заяву з підстав протиправності оскарженого розпорядження - судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, при цьому, як уже зазначалося судом вище, ні позовною заявою, ні заявою про забезпечення позову не надано доказів як небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, так і необхідності понесення значних зусиль та витрат для їх усунення та суд констатує, що саме по собі подання заяви про забезпечення позову не передбачає обов'язковості щодо його задоволення за відсутності законодавчо встановлених підстав.

Позивачем не надано доказів того, що захист прав позивача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, у разі постановлення на його користь судового рішення. Крім того, представником позивача не обгрунтовані належними доказами його посилання на те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся .

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності та обґрунтованості таких вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності звязку між заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, суд приходить висновку, що клопотання про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 150-154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Теківський сільський голова ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування розпорядження - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів до Восьмого апеляційного адмінсуду через Закарпатський окружний адмінсуд.

Суддя ОСОБА_7

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 29 березня 2019 року