Справа № 189/2093/18
Суддя: Чорна О. В.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 189/2093/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2019 року смт. Покровське Покровського району

Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Чорної О.В., за участю секретаря судового засідання Корхової М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов

ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії НК №316217 від 19.10.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК №316217 від 19.10.2018 року, винесену інспектором взводу №2 роти №1 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області сержантом поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн., справу закрити.

Позов мотивований наступним.

19.10.2018 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGS 26.440 (номерний знак НОМЕР_1), з напівпричепом марки ВЕСТТ 930014 (номерний знак НОМЕР_2).

19.10.2018 року, на 117 км автомобільної дороги М-05, Київ-Одеса, позивач зупинений інспектором взводу №2 роти №1 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області сержантом поліції ОСОБА_2, який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення серії НК №316217 від 19.10.2018 року.

В оскаржуваній постанові зазначено, що позивач винний у здійсненні правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, на автодорозі Київ-Одеса, на 117 км. водій керував ТЗ, MAN ДНЗ АЕ7794ІА, перевозив негабаритний вантаж, який за шириною перевищував 2,6 м., чим порушив п. 22.5 ПДР України.

Позивач з винесеним рішенням не погоджується, зазначає, що 19.10.2018 року він здійснював перевезення вантажу, відповідно до наданого дозволу №28 НГ від 11.10.2018 року на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Згідно дозволу має право на перевезення вантажу параметри якого не перевищують ширину до 3,75 м, довжину до 22 м, висоту до 4,49 м, транспортний засіб, виділений для супроводу автомобілем прикриття марки FIAT NUOVO DOBLO, д.н. НОМЕР_3.

Стверджує, що має право на проїзд по автомобільній дорозі М-05, що передбачено вищевказаним дозволом.

Посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 27.06.2007р. №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (надалі - Порядок).

Відповідно до п. 6 Порядку, габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Наголошує, що згідно п. 13 Порядку, під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

У звязку з цим не погоджується із зазначеними у постанові розмірами вантажу, оскільки працівник поліції проводив виміри несертифікованим пристроєм сумнівного походження «рулєткою», за межами пункту габаритно-вагового контролю.

Відповідач надав відзив на позов, яким позов заперечив та просив залишити без змін постанову серії НК №316217 від 19.10.2018 року року, а позов без задоволення.

Зазначає, що інспектор патрульної поліції, який уповноважений виносити постанову про притягення особи до адміністративної відповідальності, на місці вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративних справ де було вчинене таке адміністративне правопорушення та на місці де він несе службу в той час.

Наголошує, що розглядаючи дану адміністративну справу відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами (а. с. 32-36).

В судове засідання сторони не зявилися, повідомлені про день, час та місце судового розгляду належним чином, надали письмові клопотання про розгляд справи без їх участі у позові та відзиві відповідно.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання у звязку з неявкою всіх учасників справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані письмові докази, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

19.10.2018 року на автомобільній дорозі М-05, Київ-Одеса інспектором взводу №2 роти №1 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області сержантом поліції ОСОБА_2 винесена постанова серія НК №316217 від 19.10.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 132-1 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень.

У постанові зазначено, що, керуючи транспортним засобом, 19.10.2018 року, на автодорозі Київ-Одеса, на 117 км. водій керував ТЗ, MAN ДНЗ АЕ7794ІА, перевозив негабаритний вантаж, який за шириною перевищував 2,6 м., чим порушив п. 22.5 ПДР України (копія, а. с. 54).

У виданому позивачу дозволі №28 НГ від 11.10.2018 року на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, зазначено, що позивач мав право на перевезення вантажу параметри якого не перевищують ширину до 3,75 м, довжину до 22 м, висоту до 4,49 м (копія дозволу, а. с. 12).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст.132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами-тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, відповідно до п.16 яких перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, згідно з пунктом 3 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 ПДР України закріплено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

При цьому, пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, позивач перевозив вантаж, який за шириною перевищував 2,6 метрів, тобто, не перевищував нормативно встановлені параметри (габарити) ширину 3.5 метрів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007р. №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (надалі - Порядок).

Відповідно до п. 6 Порядку, габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Згідно п. 13 Порядку, під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Як встановлено судом, вимірювання вантажу відбулося за допомогою вимірювальної стрічки (рулетки), за межами пункту габаритно-вагового контролю.

Отже, факт перевищення ширини вантажу нормативно встановлених розмірів, належними та допустимими доказами відповідачем не підтверджено, тоді як позивач надав суду дозвіл №28 НГ від 11.10.2018 року, відповідно до якого він мав право перевозити вантаж, шириною до 3,75 м.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, дослідивши повно, всебічно, безпосередньо та обєктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність та взаємний зв'язок у сукупності, зясувавши всі обставини у справі, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 8, 9, 72-77, 90, 241-242, 244-246, 250-251, 255, 286, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії НК №316217 від 19.10.2018 року - задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії НК №316217 від 19.10.2018 року, винесену відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення серії НК №316217 від 19.10.2018 року, відносно ОСОБА_1 за ст. 132-1 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 295 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений 27 березня 2019 року.

Суддя О.В. Чорна