Справа № 824/357/18-а
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/357/18-а

Головуючий у 1-й інстанції:Брезіна Т.М.

Суддя-доповідач: Франовська К.С.

21 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Франовської К.С.

суддів: Шидловського В.Б. Кузьменко Л.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Колісниченка Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сокирянської міської ради Чернівецької області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2018 року (час ухвалення рішення- не зазначено, місце ухвалення - м.Чернівці, дата складення повного тексту судового рішення- 17 грудня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до до Сокирянської міської ради Чернівецької області, третя особа- Головне управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області про визнання незаконним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Х сесії VII скликання Сокирянської міської ради від 19.05.2016 р. "Про дотримання Державних санітарних правил "Транспортування, зберігання та застосування пестицидів у народному господарстві у межах міста Сокиряни".

Позов мотивований тим, що Сокирянська міська рада не мала підстав, передбачених законом, для прийняття рішення щодо використання в житловій зоні вентиляторних оприскувачів з потужним розпилом хімічних засобів боротьби зі шкідниками, оскільки це створює небезпеку для життя і здоров'я людей, що є порушенням ст. 50 Конституції України.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Х сесії VII скликання Сокирянської міської ради від 19.05.2016 р. "Про дотримання Державних санітарних правил "Транспортування, зберігання та застосування пестицидів у народному господарстві у межах міста Сокиряни". Зобов'язано Сокирянську міську раду винести на чергову сесію та вирішити питання щодо дотримання Державних санітарних правил транспортування, зберігання та застосування пестицидів у народному господарстві у межах міста Сокиряни із прийняттям відповідного рішення, з врахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні.

Стягнуто на користь позивача, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 704,80 грн.

Зазначене рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що судове рішення прийнято з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, тому просить його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що прийняття оскарженого пункту в рішенні є правом органу місцевого самоврядування щодо вирішення та врегулювання даних правовідносин на території міста. Рішення має рекомендаційний характер і прийнято на виконання Державних санітарних правил «Транспортування, зберігання та застосування пестицидів у народному господарстві» (ДСП 8.8.1.2.001-98), і не свідчить про те, що міська рада цим рішенням надає переваги вентиляторному методу обприскування садів. На думку заявника суд безпідставно вказав у рішенні на високі показники смертності та ріст онкозахворювань у місті, пов'язавши цей висновок з прийняттям оскаржуваного рішення.

У відзивах на апеляційну скаргу ОСОБА_2вказує на безпідставність доводів апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції вважає законним, обґрунтованим, просить залишити його без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Як встановив суд та підтверджено матеріалами справи, рішенням 26 сесії 6 скликання Сокирянської міської ради № 385/26-12 від 13.09.2012 року "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, оренду та постійне користування", 40 жителям м.Сокиряни передано у власність земельні ділянки у м.Сокиряни, урочище "Пасіка" для ведення особистого селянського господарства на загальній площі 20 га за рахунок земель запасу територіальної громади міста, де громадянами були висаджені багаторічні культури(сади).

За інформацією Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 12.07.2016 року закладка садів в межах населеного пункту є порушенням вимог ДСП 8.8.1.2.001-98 Державних санітарних правил "Транспортування, зберігання та застосування пестицидів у народному господарстві".

Внаслідок того, що власники земельних ділянок для обробки садів від шкідників та хвороб використовують пестициди, обприскуючи дерева вентиляторним методом, мешканці міста, що проживають у безпосередній близькості до урочища, протягом кількох років скаржаться на дії власників, вважаючи, що ними порушуються вимоги Державних санітарних правил, затверджених 03.08.1998 року постановою Головного державного санітарного лікаря України (надалі - ДСП), і як наслідок права відповідачів на здорове і чисте довкілля, передбачені ст. 50 Конституції України. Так, власники земельних ділянок здійснюють кроплення отрутохімікатами вдень при температурі +20 градусів тепла, не попереджаючи про обприскування населення, яке проживає близько 250 м від урочища «Пасіка». Внесення хімічних засобів захисту рослин, на думку городян, призвело до забруднення як самих грунтів під садом, так і вирощеної городини, яка знаходиться на відстані 50 метрів від саду, а також до загибелі найбільш чутливих шкідників, тоді як більш стійкі продовжують розмножуватися, даючи нове більш витривале покоління.

Шукаючи захисту, громадяни, у числі яких і позивач, протягом понад п'ять років звертаються із скаргами в різні інстанції, а також до суду, використовують методи "блокування" доріг для руху тракторів для обприскування саду, що, в свою чергу, зумовило звернення з позовами до суду власників земельних ділянок, які вважали, що втратили частину врожаю унаслідок неможливості своєчасного обприскування плодових дерев.

Напружена обстановка в місті, численні звернення громадян із скаргами, зумовила необхідність обговорення даного питання на сесії міської ради у травні 2016 року.

Рішенням Сокирянської міської ради Х сесії VII скликання № 135 «Про дотримання Державних санітарних правил «Транспортування, зберігання та застосування пестицидів у народному господарстві у межах міста Сокиряни» від 19.05.2016 р. рекомендовано власникам та орендарям земельних ділянок на яких розміщені багаторічні насадження здійснювати їх обприскування пестицидами вентиляторними оприскувачами дотримуючись Державних санітарних правил «Транспортування, зберігання та застосування пестицидів у народному господарстві, ДСП 8.8.1.2.001-98».

Не погоджуючись з рішенням, вважаючи його прийнятим поза межами наданих законом повноважень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що рішення є протиправним, оскільки Сокирянська міська рада, посилаючись на ДСП 8.8.1.2.001-98 рекомендує застосовувати вентиляторний метод обприскування земельних ділянок в межах міста. Таким чином, серед усіх методів застосування пестицидів, які визначені в ДСП 8.8.1.2.001-98, відповідач без належних обґрунтувань та консультацій з Держпродспоживслужбою в Чернівецькій області надав перевагу саме вентиляторному методу обприскування, чим фактично встановив пріоритет застосування вказаного методу обприскування. Крім того, спірне рішення відповідачем прийнято без проведення громадських слухань та без врахування думки територіальної громади, що дає підстави суду для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Також суду не було надано доказів оприлюднення проекту та самого тексту оскаржуваного рішення, тобто не доведено громадськості про прийняття такого рішення. Відповідачем також під час прийняття рішення Х сесії VII скликання Сокирянської районної ради від 19.05.2016 р. не звернуто увагу на високі показники смертності та захворювань на онкологічні хвороби у Сокирянському районі, які викликані внаслідок застосування пестицидів у народному господарстві.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України, держава кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної власності, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

"На підставі" означає, що суб'єкт владних повноважень: 1) повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

"У межах повноважень" означає, що суб'єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

"У спосіб" означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Наведена норма передбачає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з п.1 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом заявленого позову є правомірність прийняття рішення Х сесії VII скликання Сокирянської міської ради від 19.05.2016 р. "Про дотримання Державних санітарних правил "Транспортування, зберігання та застосування пестицидів у народному господарстві у межах міста Сокиряни".

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення органу місцевого самоврядування, прийняте воно за результатами обговорення постійною комісією питання дотримання Державних санітарних правил "Транспортування, зберігання та застосування пестицидів у народному господарстві у межах міста Сокиряни", відповідно до ст.25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"

Згідно статті 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене зі сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу.

Аналіз наведених норм права, якими врегульовано повноваження органів місцевого самоврядування щодо вирішення питань віднесених Конституцією України та іншими законами до їх відання, дозволяє прийти до висновку про те, що питання застосування пестицидів до таких повноважень не віднесено.

Закон України «Про пестициди і агрохімікати» від 02.03.1995 № 86/95-ВР, визначає термін, що пестициди - це токсичні речовини, їх сполуки або суміші речовин хімічного чи біологічного походження, призначені для знищення, регуляції та припинення розвитку шкідливих організмів, внаслідок діяльності яких вражаються рослини, тварини, люди і завдається шкоди матеріальним цінностям, а також гризунів, бур'янів, деревної, чагарникової рослинності, засмічуючих видів риб.

Іншими словами пестициди - це «ядохімікати», хімічні з'єднання, котрі являються отрутою для визначених живих організмів, для боротьби з бур'янами, хворобами, шкідниками.

У сільськогосподарській діяльності підприємствами використовується різні агрохімікати, пестициди, мінеральні добрива, які призначені для боротьби з бур'янами, хворобами та шкідниками рослин, а також для підвищення урожайності. Однак при їх застосуванні виникають різні негативні наслідки - забруднення навколишнього середовища та спричинення шкоди здоров'ю населенню, водним об'єктам, лісовій рослинності і тваринному світу.

В Україні встановлено перелік пестицидів та агрохімікатів, дозволених для використання та встановлено регламент їх використання. Технічні засоби застосування пестицидів та агрохімікатів підлягають державній реєстрації шляхом внесення їх до Державного реєстру.

Державні санітарні правила Міністерства охорони здоров'я України, затверджені наказом № 1 від 03.08.1998 року про «Транспортування, зберігання та застосування пестицидів у народному господарстві», визначають зону санітарного розриву від населених пунктів, тваринницьких комплексів, місць проведення ручних робіт по догляду за сільгоспкультурами, водойм і місць відпочинку при вентиляторному обприскуванні повинна бути не менше - 500 метрів, при штанговому і гербігації дощуванням - 300 метрів. При застосуванні аерозольних генераторів регульованої дисперсності санітарно-захисні зони повинні відповідати вимогам, зазначеним в інструкції для даного виду апаратури. Обробка посівів у цих зонах допускається при напрямку вітру від населених пунктів і інших об'єктів, що підлягають санітарному захисту. Всі роботи з пестицидами повинні здійснюватися в ранкові (до 10 години) та вечірні години (з 18 до 22 години).

Застосування пестицидів авіаційним методом в сільському господарстві повинно здійснюватися при швидкості руху повітря, що не перевищує - 3м/с (дрібнокрапельне обприскування) і 4 м/с (крупнокрапельне обприскування), при температурі не вище +22 град., С, робоча висота над об'єктом обробки повинна бути не менше 3 м. Є виняток, допускається проведення обробок у денні години у похмурі і прохолодні дні з температурою повітря нижче +10 град.С.

Фізичні та юридичні особи, які застосовують засоби захисту рослин, завчасно, але не менше, ніж за дві доби до початку проведення кожної хімічної обробки, повинні через сільські ради або особисто сповістити населення, власників пасік (Закон України «Про бджільництво» від 22.02.2000 № 1492-III), суміжних сільськогосподарських угідь та об'єктів про місця, строки і методи застосування пестицидів. В період проведення робіт у радіусі 200 м від меж ділянок, що обробляються, необхідне встановлення попереджувальних написів.

Закон України «Про бджільництво» від 22.02.2000 № 1492-III, передбачає ст.30 та ст.37, що фізичні та юридичні особи, які застосовують засоби захисту рослин для обробки медоносних рослин, зобов'язані не пізніше, ніж за 3 доби до початку обробки через засоби масової інформації попередити про це пасічників, пасіки яких розташовані на відстані до десяти кілометрів від оброблюваних площ. При цьому вони мають попередити про: точну дату обробки, територію і культури, назву препарату, форму і методи застосування, ступінь токсичності і строки ізоляції бджіл.

Неповідомлення (приховування), надання неправдивої інформації про виникнення загрози населенню, сільськогосподарським тваринам при застосуванні засобів захисту рослин, а також порушення технології вирощування рослин сільськогосподарського та іншого призначення, що призвело до погіршення умов у ареалах розселення бджіл тягне за собою дисциплінарну, адміністративну (ст. 83 КУпАП Порушення правил застосування, зберігання, транспортування, знешкодження, ліквідації та захоронення пестицидів і агрохімікатів, токсичних хімічних речовин та інших препаратів та п.1,3,6 ст. 831 КУпАП Порушення законодавства про захист рослин), цивільно-правову або кримінальну відповідальність (ст. 236 ККУ «Порушення правил екологічної безпеки Порушення порядку проведення екологічної експертизи, правил екологічної безпеки), згідно з діючим законодавством.

Усі підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані дотримуватись правил транспортування, зберігання та застосування засобів захисту рослин, стимуляторів їх росту, мінеральних добрив, токсичних, хімічних речовин та інших препаратів тим, щоб запобігти забрудненню ними або їх складовими навколишнього природного середовища та спричинити шкоду здоров'ю людям.

Держава з метою захисту інтересів людини та суспільства загалом встановлює певні вимоги щодо здійснення відповідних видів діяльності.

Діяльність, пов'язана з пестицидами та агрохімікатами, регламентована відповідними законодавчими актами: Закон України «Про пестициди та агрохімікати», Закон України «Про захист рослин», Закон України «Про бджільництво», Постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення державних випробувань, державної реєстрації та перереєстрації, видання переліків пестицидів і агрохімікатів, дозволених до використання в Україні» від 04.03.1996 №295, Державні санітарні правила «Транспортування, зберігання та застосування пестицидів у народному господарстві», затверджені наказом Міністерства охорони здоров'я України від 03.08.1998 №1 (ДСП 8.8.1.2.001-98), Державні санітарні правила авіаційного застосування пестицидів і агрохімікатів у народному господарстві України, затверджені наказом Міністерства охорони здоров'я України від 18.12.1996 № 382.

У п. 1.4 ДСП 8.8.1.2.001-98 визначено, що дані правила є частиною санітарного законодавства та обов'язкові для дотримання всіма підприємствами, установами і організаціями, приватними господарствами та особами, що проводять будь-які дії з пестицидами.

Так, у п. 1.9 ДСП 8.8.1.2.001-98 визначено, що використання пестицидів в окремих галузях народного господарства, у колективних та індивідуальних садах і городах, в охороні здоров'я та побуті, а також продаж їх населенню повинно здійснюватись тільки у відповідності з «Переліком пестицидів і агрохімікатів, дозволених до використання в Україні» і доповненнями до нього. Вказані документи з визначенням науково обґрунтованих регламентів застосування (норм витрат, кратностей обробок, обмежень щодо способу, періоду обробок, строків останньої обробки до збирання урожаю) повинні бути погоджені Міністерством охорони здоров'я і є обов'язковими до дотримання на території країни.

Відповідно до п. 6.11.6 ДСП 8.8.1.2.001-98, для обробки індивідуальних садів і городів в межі населеного пункту дозволяється застосування тих пестицидів, які дозволені для роздрібного продажу населенню «Переліком пестицидів і агрохімікатів, дозволених до використання в Україні» і Доповненнями до нього.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особисте селянське господарство» від 15.05.2003 № 742-IV, особисте селянське господарство - це господарська діяльність, яка проводиться без створення юридичної особи фізичною особою індивідуально або особами, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки і споживання сільськогосподарської продукції, реалізації її надлишків та надання послуг з використанням майна особистого селянського господарства, у тому числі й у сфері сільського зеленого туризму.

Оскільки у п. 6.1.7 ДСП 8.8.1.2.001-98 вживається таке поняття, як «адміністрація господарств», то суд вважає, що фізична особа, яка веде власне селянське господарство також є його керівником, виконує управління тим, та фактично адмініструє свої повноваження, тобто виступає адміністрацією такого особистого селянського господарства.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дані норми ДСП 8.8.1.2.001-98 розповсюджуються на діяльність власників земельних ділянок та орендарів під час використання ними пестицидів для власних сільськогосподарських потреб.

Питання поводження з пестицидами та агрохімікатами відносяться до сфери, що становить підвищену екологічну та соціально-економічну небезпеку, їх врегулювання здійснюється відповідно до законів України «Про пестициди і агрохімікати», «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про санітарно-епідеміологічне благополуччя населення», «Про екологічну експертизу», «Про захист рослин».

Зі змісту ч. 1 ст. 16-3 Закону України «Про пестициди і агрохімікати» від 02.03.1995 № 86/95-ВР вбачається, що до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, у сфері діяльності, пов'язаної з пестицидами і агрохімікатами, належить здійснення державного нагляду за додержанням громадянами державних санітарних норм і правил, гігієнічних нормативів і регламентів безпечного виробництва, транспортування, зберігання, застосування пестицидів і агрохімікатів, за вмістом залишкової кількості пестицидів і агрохімікатів у харчових продуктах та продовольчій сировині, у тому числі імпортованих, лікарських травах, водних об'єктах, воді, що використовується для господарсько-питного постачання, купання, спортивних занять, організованого відпочинку та з лікувальною метою, лікувальних грязях, ґрунтах, на землях населених пунктів, оздоровчого та рекреаційного призначення, у повітрі робочої зони.

Положенням "Про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів" визначено, що Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров'я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу, охорони прав на сорти рослин), державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері. Координується Держпродспоживслужба через Міністра аграрної політики та продовольства. Крім ветеринарної та фітосанітарної функцій, даний орган виконує функції із захисту прав споживачів та регулювання цін, до того ж, вказана служба проводить ліцензування деяких видів господарської діяльності відповідно до закону та здійснює державний контроль за додержанням ліцензіатами ліцензійних умов. До функцій Держпродспоживслужби також належить пробірний контроль, а також контроль і нагляд в сфері санітарно-епідеміологічного благополуччя населення.

Відповідно до п.3 Положення про Державну екологічну інспекцію України одним з основним завдань Держекоінспекції є реалізація державної політики зі здійснення державного нагляду (контролю) за поводженням з небезпечними хімічними речовинами, пестицидами та агрохімікатами.

Проаналізувавши п. 1 Положення про Державну санітарно-епідеміологічну службу України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 400/2011 (далі - Положення № 400/2011), можна зробити висновок, що Державна санітарно-епідеміологічна служба України є центральним органом виконавчої влади та входить до системи органів виконавчої влади у галузі охорони здоров'я та утворюється для забезпечення реалізації державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Отже, оскільки жодним нормативно-правовим актом відповідач не наділений повноваженням на прийняття рішення щодо контролю за використанням пестицидів, то приймаючи оскаржуване рішення відповідач не у повному обсязі діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України, а тому прийняте міською радою рішення підлягає скасуванню саме з підстав, викладених у даній постанові. З огляду на наведене, прийняте судом першої інстанції рішення слід змінити в частині мотивів задоволення позову.

Що стосується другої частини судового рішення в частині зобов'язання Сокирянської міської ради винести на чергову сесію та вирішити питання щодо дотримання Державних санітарних правил транспортування, зберігання та застосування пестицидів у народному господарстві у межах міста Сокиряни із прийняттям відповідного рішення, з врахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні, прийнятого судом в порядку ч.2 ст.9 КАС України, то суд апеляційної інстанції вважає, що воно підлягає скасуванню, оскільки суд першої інстанції не врахував, що органи місцевого самоврядування наділені дискреційними повноваженнями щодо скликань сесій, регламенту їх роботи, формування порядку денного. Тому рішення, яким орган місцевого самоврядування зобов'язано внести на сесію певне питання та прийняти рішення, -є неправомірним втручання суду у його дискреційні повноваження.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Сокирянської міської ради Чернівецької області задовольнити частково.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2018 року в частині зобов'язання Сокирянської міської ради винести на чергову сесію та вирішити питання щодо дотримання Державних санітарних правил транспортування, зберігання та застосування пестицидів у народному господарстві у межах міста Сокиряни із прийняттям відповідного рішення, з врахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні,- скасувати.

Рішення в частині визнання протиправним та скасування рішення Х сесії VII скликання Сокирянської міської ради від 19.05.2016 р. "Про дотримання Державних санітарних правил "Транспортування, зберігання та застосування пестицидів у народному господарстві у межах міста Сокиряни",- змінити відповідно до мотивувальної частини постанови апеляційного суду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 27 березня 2019 року.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Шидловський В.Б. Кузьменко Л.В.