Справа № 520/933/19
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

27 березня 2019 р. № 520/933/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сагайдака В.В.,

при секретарі судового засідання - Савчук С.С.,

за участі:

представника позивача - Осьмак О.В.,

представника відповідача - Хромих М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Укргідропроект" (61166, м. Харків, пр. Науки,9, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Укргідропроект", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд:

визнати протиправним і скасувати в повному обсязі податкове повідомлення - рішення від 11 січня 2019 р. форми "Р" №1, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області (61057, Харків, вул. Пушкінська, 46), яким ПРАТ "Укргідропроект" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок прибуток приватних підприємств у розмірі 834 375,00 грн. (за податковим зобов'язанням 667 500,00 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями 166 875,00 грн.);

визнати протиправним і скасувати в повному обсязі податкове повідомлення - рішення від 11 січня 2019 р. форми "Р" № 1, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області (61057, Харків, вул. Пушкінська, 46), яким ПРАТ "Укргідропроект" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 952 083,75 грн. (за податковим зобов'язанням 761 667,00 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями 190 416,75 грн.).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податкові повідомлення - рішення від 11 січня 2019 р. №1, №1, прийняті Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області, ґрунтуються на помилкових судженнях суб'єкта владних повноважень, є незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини, наведені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що фахівцями ГУ ДФС у Харківській області, на підставі направлень від 05.12.2018 р. №12280, №12281, №12286, №12287 та наказу №8988 від 04.12.2018 р., проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПAT «Укргідропроект» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2017 по 30.09.2018, валютного - за період з 01.04.2017 по 30.09.2018, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - за період з 01.04.2017 по 30.09.2018.

За результатом перевірки складено акт від 26.12.2018 р. №5343/20-40-14-11-11/00114117 (а.с.36-90 том 1).

Згідно висновку встановлено порушення ПАТ «Укргідропроект»:

п.п. 134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України - заниження податку на прибуток за 9 місяців 2018 року на 667 500,00 грн.

п. 198.1, п.198.3 ст.198, п. 201.1, п.201.7, п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України - завищення податкового кредиту, що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 761 667,0 грн., у тому числі за березень 2018 року у сумі 761 667,0 грн.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

форми «Р» №1, яким ПАТ «Укргідропроект» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок прибуток приватних підприємств у розмірі 834 375,00 грн. (за податковим зобов'язанням 667 500,00 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями 166 875,00 грн.)(а.с.34 том 1);

форми «Р» №1, яким ПАТ «Укргідропроект» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 952 083,75 грн. (за податковим зобов'язанням 761 667,00 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями 190 416,75 грн.) (а.с.35 том 1).

Не погоджуючись з рішеннями контролюючого органу позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позивач зареєстрований як платник податку на додану вартість 12.10.2009 р., що підтверджується витягом № 397 з реєстру платників податку на додану вартість.

Судом встановлено, що ПAT«Укргідропроект» у січні-березні 2018 р. укладені договори з ТОВ «СЛІМ КОМПАНІ».

Договір №УГ-431/4-18 від 26.01.2018 року, відповідно до предмету якого ТОВ «СЛІМ КОМПАНІ» зобов'язується в порядку та на умовах даного договору власними силами або з залученням субпідрядників виконати наступні роботи: «Математичне моделювання зношування и старіння елементів конструкцій бурильних установок TTC України» (а.с.134-145 том 1).

В межах даного правочину проведено господарську операцію, яку оформлено актом здачі - приймання робіт від 30 березня 2018 р. (а.с.146 том 1) на загальну суму 750 000,0 грн.

У зв'язку з чим складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 65 від 30.03.2018 р. на загальну суму 750 000,00 грн. (а.с.148-149 том 1).

Зобов'язання по оплаті вартості виконаних робіт виконані позивачем в повному обсязі шляхом перерахування на користь ТОВ «СЛІМ КОМПАНІ» безготівкових коштів згідно з платіжними дорученнями: № 1300 від 18 квітня 2018 р. на суму 600 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 100 000,00 грн.), № 1316 від 19 квітня 2018 р. на суму 150 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 25 000,00 грн.) (а.с.150-151 том 1).

Договір №УГ-438/1-17 від 11.12.2017 року, відповідно до предмету якого ТОВ «СЛІМ КОМПАНІ» зобов'язується в порядку та на умовах даного договору власними силами або з залученням субпідрядників виконати наступні роботи: «Моделювання ущільнення водонасиченого глинистого ґрунту у тілі ґрунтової греблі ТТС України»(а.с.152-163 том 1).

В межах даного правочину проведено господарську операцію, яку оформлено актом здачі - приймання робіт від 19 лютого 2018 р. (а.с.164 том 1) на загальну суму 740 000,0 грн.

У зв'язку з чим складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 17 від 19.02.2018 р. на загальну суму 740 000,0 грн. (а.с.166-167 том 1).

Зобов'язання по оплаті вартості виконаних робіт виконані позивачем в повному обсязі шляхом перерахування на користь ТОВ «СЛІМ КОМПАНІ» безготівкових коштів згідно з платіжними дорученнями: № 1017 від 28 березня 2018 р. на суму 90 000,0 грн. (в т.ч. ПДВ 15 000,0 грн.), № 898 від 19 березня 2018 р. на суму 300 000,0 грн. (в т.ч. ПДВ 50 000,0 грн. ), № 881 від 16 березня 2018 р. на суму 300 000,0 грн. (в т.ч. ПДВ 50 000,0 грн.), № 790 від 06 березня 2018 р. на суму 50 000,0 грн. (в т.ч. ПДВ 8 333,33 грн.) (а.с.168 -171 том 1).

Договір №УГ-446/9-18 від 22.01.2018 року, відповідно до предмету якого ТОВ «СЛІМ КОМПАНІ» зобов'язується в порядку та на умовах даного договору власними силами або з залученням субпідрядників виконати наступні роботи: «Моделювання течії газу і газошламової суміші в елементах циркуляційної системи свердловин на об'єктах проектування ТТС України»(а.с.172-182 том 1).

Проведену господарську операцію оформлено актом здачі - приймання робіт від 28 березня 2018 р. (а.с.1183 том 1) на загальну суму 740 000,0 грн.

У зв'язку з чим складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 42 від 28.03.2018 р. на загальну суму 740 000,0 грн. (а.с.185-186 том 1).

Зобов'язання по оплаті вартості виконаних робіт були виконані позивачем в повному обсязі шляхом перерахування на користь ТОВ «СЛІМ КОМПАНІ» безготівкових коштів згідно з платіжним дорученням: № 1122 від 04 квітня 2018 р. на суму 740 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 123 333,33 грн.) (а.с.187 том 1).

Договір №УГ-451/14-17 від 27.11.2017 року, відповідно до предмету якого ТОВ «СЛІМ КОМПАНІ» зобов'язується в порядку та на умовах даного договору власними силами або з залученням субпідрядників виконати наступні роботи: «Прогнозування і виявлення аномальних тисків в розрізі осадових порід в регіоні ТТС України» (а.с.188-197 том 1).

Операцію оформлено актом здачі - приймання робіт від 25 січня 2018 р. (а.с.198 том 1) на загальну суму 1 000 000,0 грн.

Відповідно до вказаної господарської операції складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 50 від 25.01.2018 р. на загальну суму 1 000 000,0 грн. (а.с.200-201 том 1).

Зобов'язання по оплаті вартості виконаних робіт виконані позивачем в повному обсязі шляхом перерахування на користь ТОВ «СЛІМ КОМПАНІ» безготівкових коштів згідно з платіжним дорученням: № 298 від 25 січня 2018 р. на суму 1 000 000,0 грн. (в т.ч. ПДВ 166 666,67 грн.) (а.с.202 том 1).

Договір №УГ-452/15-18 від 22.01.2018 року, відповідно до предмету якого ТОВ «СЛІМ КОМПАНІ» зобов'язується в порядку та на умовах даного договору власними силами або з залученням субпідрядників виконати наступні роботи: «Імовірнісні методи прогнозування в розвідувальному бурінні на об'єктах проектування ТТС України» (а.с.203-213 том 1).

Операцію оформлено актом здачі - приймання робіт від 28 березня 2018 р. (а.с.214 том 1) на загальну суму 590 000,0 грн.

У зв'язку з чим складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 49 від 28.03.2018 р. на загальну суму 590 000,0 грн. (216-217 том 1).

Зобов'язання по оплаті вартості виконаних робіт виконані позивачем в повному обсязі шляхом перерахування на користь ТОВ «СЛІМ КОМПАНІ» безготівкових коштів згідно з платіжними дорученнями: № 1123 від 03 квітня 2018 р. на суму 500 000,0 грн. (в т.ч. ПДВ 83 333,33 грн.), № 1124 від 04 квітня 2018 р. на суму 90 00,0,0 грн. (в т.ч. ПДВ 15 000,0 грн.) (а.с.218-219 том 1).

Договір №УГ-456/19-18 від 26.01.2018 року, відповідно до предмету якого ТОВ «СЛІМ КОМПАНІ» зобов'язується в порядку та на умовах даного договору власними силами або з залученням субпідрядників виконати наступні роботи: «Чисельне моделювання стану ґрунтових середовищ у високій області термодинамічних параметрів на об'єктах ТТС України» (а.с.220-231 том 1).

В межах згаданого правочину проведено господарську операцію, яку оформлено актом здачі - приймання робіт від 30 березня 2018 р. (а.с.232) на загальну суму 750 000,0 грн.

Відповідно до вказаної господарської операції було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №60 від 30.03.2018 р. на загальну суму 750 000,0 грн. (а.с.234-235 том 1).

Зобов'язання по оплаті вартості виконаних робіт виконані позивачем в повному обсязі шляхом перерахування на користь TOB «СЛІМ КОМПАНІ» безготівкових коштів згідно з платіжними дорученнями: №1266 від 17 квітня 2018 р. на суму 300 000,0 грн. (в т.ч. ПДВ 50 000,0 грн.), № 1315 від 19 квітня 2018 р. на суму 450 000,0 грн. (в т.ч. ПДВ 75 000,0 грн.) (а.с.236-237 том 1).

Вказані вище правочини укладені уповноваженими особами, а саме: головою правління ПРАТ «Укргідропроект» Кривицьким В.В. та директором ТОВ «СЛІМ КОМПАНІ» Переверзєвою С.О.

Контролюючим органом в акті перевірки зазначено, що договори є такими, що не опосередковувався реальним виконанням операції, яка становить його предмет, в зв'язку з чим ПРАТ «Укргідропроект» здійснено безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції з ТОВ «СЛІМ КОМПАНІ» і складено первинні документи всупереч норм частини першої ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Вказані висновки відповідач ґрунтує на аналізі інформації отриманої з Автоматизованої системи «Єдиний реєстр податкових накладних» в розрізі номенклатури товару по податковим накладним, зареєстрованим в ЄРПН, відповідно до якої контрагентом ТОВ «СЛІМ КОМПАНІ» з виконання частини робіт є ТОВ «ДНІПРОКОНТИНЕНТ», по ланцюгу постачання якого встановлено реалізацію товару, відмінного від придбаного товару.

Крім того, згідно акту у ТОВ «СЛІМ КОМПАНІ» встановлено відсутність основних засобів та достатньої кількості трудових ресурсів для виконання замовлених ПРАТ «Укргідропроект» робіт.

Відповідно до постанови Верховного суду від 06.02.2018 у справі №816/166/15-а відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

Також, в акті зазначається, що при огляді звітів, які надані під час проведення перевірки, з них не можливо ідентифікувати особу, яка їх виконала, тобто встановити безпосереднього учасника господарської операції, що є недотриманням вимог ч. 2 ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і що на думку ДФС є підставою для висновків щодо не реальності здійснення господарської операції.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Приписами ст. 1 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Суд зазначає, що звіти не є первинними бухгалтерськими документами в розумінні ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а є результатом виконаних робіт за договорами.

До того ж, нормами законодавства не встановлено будь-якої спеціальної форми для оформлення звітів, як результату виконаних робіт (обов'язкової наявності підписів, зазначення обов'язкових реквізитів тощо). Сторони договору оформлюють результат робіт в довільній формі за їх згодою.

Таким чином наявності у звітах офіційних реквізитів юридичних осіб, підписів керівників юридичних осіб та печаток юридичних осіб достатньо для встановлення безпосередніх учасників господарської операції.

Щодо посилання відповідача на відсутність у контрагента ПРАТ «Укргідропроект» спеціальних дозволів та ліцензій, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. №554 «Деякі питання професійної атестації відповідальних виконавців видів робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єктів архітектури», суд зазначає наступне.

Постанову було прийнято на виконання статті 17 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. №554, відповідальні виконавці окремих видів робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єктів архітектури (далі - виконавці), - архітектор, інженер-проектувальник, інженер технічного нагляду та експерт, які здобули вищу освіту за напрямом професійної атестації відповідно до кваліфікаційних вимог та мають стаж роботи за фахом не менш як три роки.

Статтею 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» врегульовано, яка саме документація має виготовлятися вказаними вище виконавцями, що мають відповідний кваліфікаційний сертифікат. Відповідно до наведеної статті це є проектна документація на будівництво.

Проте, результатом замовлених ПРАТ «УКРГІДРОПРОЕКТ» робіт не є проектна документація на будівництво, а є математичне моделювання певних фізичних процесів в гідроспорудах, що виконується не архітекторами, інженерами-проектувальниками, інженерами технічного нагляду, а фахівцями в галузі математики та фізики, а відтак сертифікації виконання даних робіт не потребує.

Щодо доводів контролюючого органу про нереальність господарських операцій на підставі отриманої податкової інформації, суд вказує наступне.

Межі юридичної відповідальності кожного платника податку, яка відповідно до ст. 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, згідно з законом є неможливим.

Навіть, якщо контрагент (постачальник по ланцюгу) і порушив вимоги податкового чи іншого законодавства, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку (покупця товарів, робіт, послуг) права на відшкодування ПДВ за правочином з таким контрагентом у разі, якщо платник податку виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування, сплатив за виконані послуги і має документальне підтвердження розміру свого податкового кредиту та здійснених витрат.

Питання визначення складу податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків та не ставить цей факт у залежність від дотримання вимог податкового законодавства третіми особами або іншими суб'єктами господарювання.

У відповідності до положень ст. ст. 46-49 Податкового кодексу України ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. Такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Частиною 1 ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України.

Статтею 204 Цивільного кодексу України та статтею 207 Господарського кодексу України закріплено принцип презумпції правомірності правочину, згідно якого будь-який правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 Цивільного кодексу України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Верховним судом у постанові від 19.09.2018 р. у справі №2а-2104/12/1370 викладено позицію, що «наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що відповідно до вимог ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній на час вирішення спору), обов'язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб'єктом владних повноважень покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував витрати та податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.».

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій позивачем надані до суду належним чином оформлені первинні документи, які в сукупності свідчать про беззаперечний факт реального вчинення спірних господарських операцій.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 21.02.2018 у справі №817/537/17 (провадження №К/9901/4401/17), презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об'єктивно відтворюють господарські операції, що є об'єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов'язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п. п. «а», «б» п. 185.1 ст. 185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з:

а)постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б)постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Згідно п.п. 194.1. п. 194.1 ст. 194 ПК України операції, зазначені у статті 185 цього Кодексу, крім операцій, що не є об'єктом оподаткування, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка та 7 відсотків, оподатковуються за ставкою, зазначеною в підпункті "а" пункту 193.1 статті 193 цього Кодексу, яка є основною.

Податок становить 20 відсотків, 7 відсотків бази оподаткування та додається до ціни товарів/послуг.

Згідно п. п. «а» п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до абзаців першого - третього п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше;

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, утому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до абзаців першого - третього п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Згідно абзацу першого п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК України, платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п. 201.10, ст. 201 ПК України, платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 26.04.2018 року №, № є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Приписами ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Укргідропроект" (61166, м. Харків, пр. Науки, 9, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними і скасувати в повному обсязі податкові повідомлення - рішення від 11 січня 2019 р. №1, №1, що прийняті Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укргідропроект" (61166, м. Харків, пр. Науки,9, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 19210,0 грн. (дев'ятнадцять тисяч двісті десять гривень).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27 березня 2019 р.

Суддя Сагайдак В.В.