Справа № 607/1434/19
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року№ 857/2625/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Сеника Р.П., Хобор Р.Б.

за участю секретаря судового засідання Гром І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 4 лютого 2019 року, ухвалене суддею Сливка Л.М., м. Тернопіль, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

18.01.2019 позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 233670 від 13.01.2019.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 4 лютого 2019 року позов задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП018 № 233670 від 13 січня 2019 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідача не виконав та не надав жодного доказу на підтвердження правомірності винесення спірної постанови та на спростування доводів позивача, не міститься таких доказів і у матеріалах справи. За даних обставин суд першої інстанції дійшов до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, вважаючи його ухваленим з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, Головне управління Національної поліції України в Тернопільській області оскаржило його в апеляційному порядку. У апеляційній скарзі просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 4 лютого 2019 року та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що 13.01.2019 року по автодорозі Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам'янка водій автомобіля марки Daewoo Sens д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 порушив пункт 9.8. Правил дорожнього руху України, оскільки з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар, однак позивач поза населеним пунктом рухався без ввімкнених денних ходових вогнів та ближнього світла фар. Зазначене порушення правил дорожнього руху послужило зупинці транспортного засобу поліцейським у відповідності до п.1 ч.1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію». Інспектор СРПП ТРВП ГУНП в області Копачинський М.М. у зв'язку із малозначністю порушення ПДР ОСОБА_1 обмежився усним зауваженням, однак в ході перевірки документів з салону автомобіля позивача доносився запах газу та в ході огляду транспортного засобу візуально було помітно заправний клапан газового балону, після чого перевіривши документи позивача поліцейським встановлено, що в технічному паспорті на вказаний транспортний засіб відсутня відмітка про використання газового обладнання, чим порушено постанову Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку переобладнання транспортних засобів» від 21.07.2010 №607 та п.31.3 «а» ПДР України. На підставі вищенаведеного водія ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченою ст. 121-1 КУпАП.

Апелянт вказує на те, що поліцейський перед складанням постанови, відносно позивача, назвав своє прізвище, посаду та зазначив їх у постанові, озвучив причину складання оскаржуваної постанови, в подальшому роз'яснив позивачу його права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Також, Копачівським М.М. встановлена особа правопорушника, ступінь його вини та інші обставини, жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем на місці вчинення правопорушення не надано, постанова винесена згідно ст.258 КУпАП.

Учасники справи на виклик апеляційного суду не прибули, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч.2 ст.313 КАС України.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч.1 ст.7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.1 ст.9, ч.1 ст.72, частин 1, 5 ст.77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеною поліцейським СРПП ТРВП ГУНП в Тернопільській області Копачинським М.М., серії ДПО18 № 233670 від 13.01.2019, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Із вказаної постанови видно, що 13 січня 2019 року о 17 год 18 хв ОСОБА_1 на 110-тим кілометром автодороги Стрий-Тернопіль-Кропивницький» керував транспортним засобом - автомобілем марки Daewoo Sens д.н.з. ВО5067AM, який був переобладнаний без погодження з МВС шляхом встановлення газобалонного обладнання, чим порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до статті 245 КпАП України завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням,

В силу ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту ст.280 КУпАП видно, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 233670 від 13.01.2019, не зазначено, який саме пункт Правил дорожнього руху України порушено позивачем.

Із наявних матеріалів справи неможливо встановити обставини вчиненого правопорушення.

Згідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності своїх дій щодо прийняття рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими та правомірно задоволені судом першої інстанції.

Апелянтом не було надано доказів на підтвердження вимог апеляційної скарги.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 272, 286, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 4 лютого 2019 року у справі №607/1434/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді Р. П. Сеник
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 26.03.2019.