Справа № 640/1889/19
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Мазур А.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року Справа № 640/1889/19

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «УКС-КОНСАЛТИНГ» на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю

«УКС-КОНСАЛТИНГ»

до Подільського районного відділу

Державної виконавчої служби м. Київ

Головного територіального управління юстиції у м. Києві

третя особа, яка не заявляє

самостійні вимоги

на предмет спору: Головне управління Держпраці у Київській області

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКС-КОНСАЛТИНГ» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Подільського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Головне управління Держпраці у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови № 58133052.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року позовну заяву було повернуто позивачу.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що позовна заява була подана та підписана уповноваженим представником товариства - адвокатом Карандашовим Я.О., для підтвердження повноважень якого до позову додано оригінал ордеру на надання правової допомоги, в якому зазначено, що адвокат діє від імені позивача без обмеження повноважень.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з наступних підстав.

Судова колегія встановила, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що до позовної заяви не додано договору про надання правової допомоги, на підставі якого видано ордер, а також з того, що відмітка на звороті ордеру про те, що адвокат діє без обмеження повноважень, не підтверджує наявності в нього права на підписання позовної заяви від імені товариства.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 4 ст. 59 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

У свою чергу, частиною 2 статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» регламентовано, що ордер - це письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги.

Положенням про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженим рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 р. № 36, передбачено, що ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об'єднанням та повинен містити обов'язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об'єднання (бюро) зобов'язані вказати на звороті ордера.

Отже, КАС України чітко визначає, що достатнім для підтвердження повноважень адвоката є довіреність або ордер, а спеціальним законодавством, у свою чергу, регулюється порядок визначення обсягу повноважень адвоката в ордері.

При цьому, у постанові від 19.09.2018 р. по справі № 569/907/18 Верховний Суд зазначив, що під час вирішення питання відповідності копії документу що підтверджує повноваження представника вимогам ст. 59 КАС України слід уникати зайвого формалізму.

Повернення заяв (скарг) за наявності процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи повноважень на представництво під час розгляду справи (скарги) ставить під загрозу дотримання завдань адміністративного судочинства, закріплених у ч. 1 ст. 2 КАС України, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду та оскарження судових рішень, особливо під час звернення із заявами (скаргами) у термінових адміністративних справах (§ 2 глави 10 Кодексу).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що позовна заява у даній справі підписана від імені позивача його представником - адвокатом Карандашовим Я.О. /Т.1 а.с. 10/.

На підтвердження повноважень зазначеного представника до позовної заяви додано оригінал ордеру серії КВ № 404895, який видано на підставі договору про надання правової допомоги № 146/2019 від 29.01.2019 р. /Т.1 а.с.11/.

При цьому, на зворотному боці вказаного ордеру зазначено, « без обмеження повноважень» і такий запис засвідчено печаткою відповідного АО «Радник» /Т.1 а.с.11 зі зворотного боку/.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що в даному випадку у суду першої інстанції не було достатніх законодавчо визначених підстав для невизнання наявності в адвоката Карандашова Я.О. повноважень на підписання від імені ТОВ «УКС-КОНСАЛТИНГ» позовної заяви у цій справі.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 15.02.2019 р. по справі № 826/2583/18, про те, що у разі виникнення будь-яких сумнівів щодо наявності в особи повноважень звернутися до суду, суд не позбавлений права застосувати інституту без руху та витребувати відповідні докази.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що в даному випадку судом першої інстанції було неправомірно повернуто позивачу його адміністративний позов.

Разом з тим, судова колегія також враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні по справі «Белет проти Франції», відповідно до яких стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 р. та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998 р. Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог, що є порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення питання про повернення позовної заяви у цій справі та порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 320 КАС України у редакції, чинній на момент розгляду колегією суддів апеляційної скарги, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Отже, апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «УКС-КОНСАЛТИНГ» підлягає задоволенню, ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року - скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «УКС-КОНСАЛТИНГ» - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Судове рішення виготовлено 25 березня 2019 року.

Головуючий суддя

Судді: