Справа № 266/4888/17
Суддя: Курбанова Н. М.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/4888/17
Провадженя№ 2-а/266/1/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2019 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого-судді - Курбанової Н.М.,

при секретарі - Макогон С.Б.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Маркової Г.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Донецької митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Донецької митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил.

В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що 07 листопада 2017 року відповідачем була прийнята постанова в справі про порушення митних правил №0107/70000/17, якою на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн., за порушення митних правил передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України. Підставою винесення постанови стало те, що вона перевищила встановлений ст. 95 МК України строк доставки товару, а саме, транспортного засобу марки «MERCEDES BENZ А160», реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації Литовська Республіка), ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1, який перебуває під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення більше ніж на десять діб. З винесеною постановою позивачка не погоджується, вважає її необґрунтованою, оскільки власником транспортного засобу марки «MERCEDES BENZ А160», є ЗАТ «Глобалкомас» (UAB "Slobalcomas"), код 304142053, в особі директора Юрія Ларченко, яке знаходиться в Літові, м. Вільнюс, вона, як особа, яка керує транспортним засобом, що був тимчасово ввезений на митну територію України, з дозволу власника транспортного засобу, може відповідати тільки за ч. 1 ст. 126 КУпАП, якщо буде керувати транспортним засобом без відповідних документів на право керування. Отже, адміністративну відповідальність за порушення вимог статті 95 МК України повинна нести посадова особавласника даного автомобілю, а не вона. Крім того, з точки зору суб'єктивної сторони даного правопорушення, воно може бути вчинено умисно або з необережності. Вона ще 04.10.2017р. повідомляла відповідача про те, що автомобіль знаходиться в неробочому стані на СТО м. Маріуполя, на підтвердження чого додавала дефектну відомість, але відповідач вказані обставини не врахував та навіть навпаки, вказав в постанові, що вона із заявою з приводу поміщення вищевказаного транспортного засобу в інший митний режим або з приводу аварії чи дії обставин непереборної сили не зверталась, з її боку відсутня об'єктивна сторона адміністративного правопорушення у вигляді умислу або необережності. Вказаний автомобіль був пошкоджений та весь час знаходився у не робочому стані на СТО м. Маріуполя, вона не мала можливості доставити транспортний засіб до органів доходів і зборів у визначений десятиденний строк, а тому з її боку відсутня суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України. При поданні даного адміністративного позову нею був пропущений строк на оскарження постанови з поважних причин, оскільки копію постанови вона отримала тільки 14.11.2017р., а з 20.11.2017р. по 29.11.2017р. хворіла, що підтверджується медичною довідкою. У зв'язку з чим просить суд поновити їй строк на оскарження даної постанови та скасувати постанову в.о. заступника начальника Донецької митниці ДФС - Управління ПМП та МВ Тарнавського Ю.М. справі про порушення митних правил №0107/70000/17 від 07 листопада 2017 року про визнання її винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 гривень, а провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2, у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, письмовому відзиві на заперечення на позовну заяву, позов просили задовольнити. ОСОБА_1 просила поновити їй строк для звернення в суд з позовом, оскільки вона хворіла, в неї були перепади тиску, зауважила, що обставини склались так, що в неї захворіли близькі люди та вона сама хвора людина, а тому вона своєчасно не повідомила про пошкодження автомобіля і не вивезла автомобіль у встановлений строк за територію України.

Представник позивача ОСОБА_2 пояснив, що позивачка перетнула державний кордон на автомобілі «MERCEDES BENZ», яким керувала на підставі довіреності. Вказаний автомобіль отримав пошкодження і тривалий час знаходився у ремонті, що підтверджується відповідними доказами, а тому були обставини непереборної сили і ОСОБА_1 не мала змоги вивезти автомобіль у встановлений законом строк. Також, позивачка дізналася про тяжку хворобу матері, рак, і вона вимушена була доглядати за нею, у зв'язку з чим не могла повідомити відповідача про поломку автомобіля. ОСОБА_1 04.10.2017р. зверталася до відповідача з заявою про подовження строку для надання пояснень, який з невідомих причин відповідач не отримав, можливо втрачений на пошті, а тому вона особисто не могла надати пояснення при розгляді справи. Після закінчення ремонту автомобіля 16.05.2018р. позивачка одразу ж вивезла автомобіль з території України. Таким чином, у діях позивачки відсутній умисел на скоєння правопорушення, тому ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно.

Представник відповідача Маркова Г.Ю., яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позов, зауважила, що твердження позивача є необґрунтованими та безпідставними, а оскаржувана постанова винесена законно, склад правопорушення наявний. Твердження позивача про хворобу матері не доводять того, що саме ОСОБА_1 весь час займалася доглядом своєї матері. ОСОБА_1 повинна була звернутися до митниці і повідомити про ремонт автомобіля, чого не зробила, тому у задоволенні позову просила відмовити.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05.12.2017 року по справі відкрито провадження, призначено судове засідання.

21.12.2017р. відповідачем до суду надані письмові заперечення, в яких просив позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову без змін.

03.09.2018р. позивачем до суду наданий відзив на заперечення на позовну заяву.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 23.10.2018р. вказану справу вказану справу призначено розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання.

16.11.2018р. відповідачем до суду надані письмові заперечення, в яких просив позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову без змін.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 26.11.2018р. підготовче провадження у даній справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Вислухавши учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про таке.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що постановою заступника начальника Донецької митниці ДФС - начальника управління ПМП та МВ Тарнавського Ю.М. в справі про порушення митних правил № 0107/70000/17 від 07 листопада 2017 року громадянку України ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн. (а.с. 8-10).

Даною постановою, встановлено, що перевіркою бази даних автоматизованої системи митного оформлення (далі - АСМО) «Інспектор» встановлено, що транспортний засіб «MERCEDES BENZ А160», р/н НОМЕР_2 (країна реєстрації Литовська Республіка), ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1, ввезено на митну територію України 14.05.2017р. через пункт пропуску «Славутич-Комарин» митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС по смузі руху «зелений коридор» гр. України ОСОБА_1 у митному режимі «транзит».

Листом Чернігівської митниці ДФС від 06.09.2017 № 3721/25-70-20-04 під час ввезення автомобілю «MERCEDES BENZ А160», р/н НОМЕР_2, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1, на митну територію України ОСОБА_1 було подано митну декларацію для письмового декларування товарів, які переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов'язаних з провадженням підприємницької діяльності від 14.05.2017р., згідно якої ОСОБА_1 була ознайомлена з вимогами ст. 95 МК України щодо строку транзитного перевезення транспортного засобу.

Як встановлено з матеріалів адміністративної справи про ПМП № 0107/7000/17, відповідно до інформації, яка міститься в базі даних АСМО «Інспектор», у строк до 24.05.2017 транспортний засіб «MERCEDES BENZ А160», р/н НОМЕР_2, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1, з митної території України не вивезений, в інший митний режим не поміщений (а.с. 37-97).

Згідно з довіреністю від 14.05.2017р., ЗАО «Глобалкомас», в особі директора, уповноважив ОСОБА_1 представляти інтереси товариства перед юридичними чи фізичними особами, державними органами на території України, а також всіх країн ЄС, розпоряджатися переданим Товариством транспортним засобом «MERCEDES BENZ А160», ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1, р/н НОМЕР_2 (а.с. 194).

Відповідно до довідки ФОП «ОСОБА_8» виданої ОСОБА_1 в тому, що автомобіль «MERCEDES BENZ А160», р/н НОМЕР_2, дійсно знаходився в ремонті на СТО з 20.05.2017р. по 14.05.2018р. (а.с. 155).

Відповідно до ч. 1 ст. 381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Частиною 1 ст. 90 Митного кодексу України визначено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Строки транзитних перевезень встановлюються ст.95 МК України, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення (ч.1 ст.102 МК України).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 перевищила встановлений ст. 95 Митного кодексу України строк транзитного перевезення автомобіля марки «MERCEDES BENZ А160», р/н НОМЕР_2, більше, ніж на 10 діб.

В судовому засіданні встановлено і не заперечувалось сторонами, що транспортний засіб марки «MERCEDES BENZ А160», р/н НОМЕР_2, належить компанії ЗАТ «Глобалкомас», і ввезений на митну територію України фізичною особою за довіреністю вказаного підприємства - ОСОБА_1, яка здійснила його декларування (а.с. 15).

Відповідно до ст. 71 МК України, декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом.

Ст. 265 МК України передбачено, що декларантами можуть бути громадяни під час переміщення через митний кордон України транспортних засобів особистого користування після досягнення ними 16-ти річного віку.

Диспозицією ч. 3 ст. 470 МК України не передбачено, що дії (або бездіяльність) спрямовані на перевищення встановленого статтею 95 МК України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, можуть бути вчинені лише власником таких товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно з ч. 4 ст. 266 МК України у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідальність за вчинення порушення митних правил несе у повному обсязі декларант.

Ст. 459 МК України передбачено, що суб'єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи підприємств.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є суб'єктом порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України.

З метою встановлення обставин не вивезення транспортного засобу та невиконання умов митного режиму «транзит» громадянкою ОСОБА_1, відповідачем її було викликано для надання пояснень, участі у розгляді адміністративної справи, надіслано примірник протоколу, які остання власноруч та заздалегідь отримала, що підтверджується рекомендованими повідомленнями. Проте, ОСОБА_1 на виклики не з'явилася, про причини неявки не повідомила (а.с. 61, 70, 71, 77).

Згідно з описом вкладення та квитанцією 04.10.2017р. ОСОБА_1 направляла до відповідача прохання про продовження строку явки для надання пояснень, однак доказів про отримання Донецькою митницею зазначеного прохання суду не надано (а.с. 16-17).

Відповідно до ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше, ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Ч. 1 ст. 460 Митного кодексу України передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Таким чином, у даній нормі визначено умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил. Такими умовами відповідно є: аварія, дія обставин непереборної сили, протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Правилами митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року № 1118, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.11.2005 року за № 1428/11708, встановлено, що обставини непереборної сили - це смерть власника ТЗ; стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря, проток, портів тощо, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів); військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується ТЗ; страйк; злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника ТЗ; дорожня пригода за участю ТЗ, яка спричинила повне або часткове його пошкодження; неможливість подальшого руху ТЗ, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров'ю людей або навколишньому середовищу; інші схожі за характером обставини чи події.

Також пунктом 2 розділу VIII «Підтвердження факту втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непоборної сили» Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2013 року № 657, обставини непереборної сили - це надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Відповідно до п. 3 вказаного Порядку залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Крім того, цей Порядок передбачає обов'язок особи, яка відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), до митного органу із відповідною заявою.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 192 МК України, перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини аварії або дію обставин непереборної сили.

Відповідно до п. 2.2. Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.10.12 № 1066 (далі - Порядок № 1066), якщо під час транзитного перевезення товарів транспортний засіб комерційного призначення не зміг прибути до митниці призначення в установлений строк внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, до строку транзитного перевезення не включається час дії та/або ліквідації наслідків цих обставин за умови документального підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили та вчасного (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмового інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події, місцезнаходження товарів, транспортного засобу комерційного призначення та номер ДКПТ.

Митний орган, до якого звернувся перевізник, протягом цієї самої доби вносить до ЄАІС відомості (дату та номер реєстрації звернення митним органом) про факт наявності звернення та каналами електронного зв'язку інформує митницю відправлення і митницю призначення про обставини події, місцезнаходження товарів та транспортного засобу.

Враховуючи вищевикладене, суд посилання позивача на відсутність в її діях об'єктивної сторони порушення митних правил, у зв'язку з обставинами непереборної сили, а саме несправність транспортного засобу та знаходження його на СТО м. Маріуполя, до уваги не бере.

До подібних висновків дійшов Верховний суд в постанові від 17 квітня 2018 року у справі №161/5960/17.

Таким чином, позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про поважність порушення строків транзитного переміщення транспортного засобу, а посилання ОСОБА_1 на звернення до відповідача з клопотанням про надання строку явки для надання пояснень та повідомлення про знаходження автомобіля на СТО, спростовується дослідженими матеріалами спірної адміністративної справи, і інших належних доказів суду не надано.

За таких обставин, суд вважає, що Донецькою митницею ДФС вірно кваліфіковано дії позивача ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 470 Митного Кодексу України, а тому винесена постанова від 07.11.2017 року є законною.

Приймаючи до уваги, що позивач копію постанови отримала тільки 14.11.2017р., а з 20.11.2017р. по 29.11.2017р. хворіла, а звернулася до суду 29.11.2017 р., тобто пропустила строк звернення до суду з поважних причин, а тому такий строк слід поновити.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про порушення позивачем митних правил та правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності на підставі ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, а тому вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст. ст. 8-10, 241-246, 255, 257, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 469, 470, 491, 494 Митного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення в суд з позовом до Донецької митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Донецької митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення - 25.03.2019 року.

Суддя Курбанова Н. М.