Справа № 461/8486/18
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/3005/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Ніколіна В. В.,

з участю секретаря судового засідання - Федчук М. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові в залі суду апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 грудня 2018 року у справі № 461/8486/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

суддя в 1-й інстанції Стрельбицький В. В.,

час ухвалення рішення 12.12.2018 року,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складення повного тексту рішення 12.12.2018 року,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Львівської митниці ДФС, в якому просив скасувати постанову у справі про порушення митних правил №5603/20900/18 від 09 жовтня 2018 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 8500,00 грн. та закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 12 грудня 2018 року позов задоволено. Скасовано постанову Львівської митниці Державної фіскальної служби України в справі №5603/20900/18 від 09 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч.3 ст.470 МК України. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч.3 ст.470 МК України закрито.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що у діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнята правомірно, притягнення позивача до відповідальності відбулося в межах строків, визначених ч.1 ст.467 МК України. Апелянт звертає увагу на те, що судом першої інстанції неправильно надано оцінку твердженням позивача про характер поломки та ремонту автомобіля, у звязку з чим висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не вивіз транспортний засіб за межі митної території України в строк, визначений у ст.95 МК України за обставин непереборної сили є помилковим, оскільки позивач не надав належних доказів, що ремонт автомобіля мав місце саме внаслідок аварії, в тому числі ДТП, чи дії обставин непереборної сили. Просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав, що він не мав можливості вивести за межі митної території України транспортний засіб FORD TRANSIT, р.н.RJA90358 у встановлений МК України строк, у звязку із обставинами непереборної сили, а саме: поломкою автомобіля, про що він повідомив Львівську митницю ДФС; таким чином, в його діях відсутня протиправність щодо невивезення транспортного засобу у строки, передбачені ст.95 МК України, від дня його ввезення на митну територію України, оскільки він надав усі можливі докази несправності відповідного транспортного засобу. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Учасники справи у судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у відсутності учасників справи за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Відповідно до положень ч.4 ст.229 КАС України фіксація судового розгляду технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 вересня 2018 року о 00 год. 54 хв. у зону митного контролю у напрямку «виїзд з України» по смузі руху зелений коридор через пункт пропуску «Смільниця-Кросценко» митного поста «Смільниця» Львівської митниці ДФС заїхав транспортний засіб марки FORD TRANSIT, реєстраційний номер RJA90358 (країна реєстрації ОСОБА_2), кузов номер WF0HXXTTFH5M68208, під керуванням громадянина України ОСОБА_1

Під час здійснення митних формальностей відповідно до баз даних АСМО «Інспектор», ЦБД ЄАІС ДФС встановлено, що 31 серпня 2018 року ОСОБА_1 ввіз на митну територію України через митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС транспортний засіб марки FORD TRANSIT, реєстраційний номер RJA90358 (країна реєстрації ОСОБА_2), кузов номер WF0HXXTTFH5M68208, без письмового декларування та сплати усіх митних платежів.

Цей транспортний засіб був ввезений для особистого користування з метою транзиту за спрощеною формою митного контролю зелений коридор через пункт «Краковець» Львівської митниці ДФС на митну територію України відповідно до ч.1 ст.381 МК України.

Станом на 11 вересня 2019 року зазначений транспортний засіб з митної території України не вивозився та у інший митний режим не поміщений.

За цим фактом старший державний інспектор Львівської митниці ДФС склав протокол про порушення митних правил №5603/20900/18 від 11 вересня 2019 року.

Вказаний протокол складено у присутності ОСОБА_1, який надав пояснення, що транспортний засіб FORD TRANSIT, р.н.RJA90358, у період з 06 вересня по 10 вересня 2018 року у звязку з поломкою двигуна перебував на ремонті у СТО «АВТО ДОПОМОГА», про що повідомлено Львівську митницю ДФС, що підтверджується довідкою від 10 вересня 2018 року, актом про надані послуги від 10 вересня 2018 року, копією тимчасового витягу з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_3, копією виписки з ЄДРПОУ ФОП ОСОБА_3, копією витягу реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_3, повідомленням до Львівської митниці ДФС від 06 вересня 2018 року.

На підставі вказаного протоколу заступник начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_4 виніс постанову у справі про порушення митних правил 5603/20900/18 від 09 жовтня 2018 року, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу розміром п'ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 8500,00 грн.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил є неправомірною та підлягає скасуванню, оскільки при її винесенні посадовою особою митниці не надано належної оцінки тому факту, що позивач належно виконав свій обовязок, передбачений ч.1 ст.192 МК України щодо термінового повідомлення митного органу про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу, а саме: повідомив Львівську митницю ДФС про неможливість вивезення за межі митної території України транспортного засобу FORD TRANSIT, р.н.RJA90358, у встановлений МК України строк, у звязку із обставинами непереборної сили, а саме: поломкою автомобіля.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його помилковим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Ст.95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування з метою транзиту через митну територію України передбачено ст.381 МК України.

Ст.470 МК України встановлена відповідальність за порушення строків доставки товарів, транспортних засобів, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів.

Ч.3 ст.470 МК України передбачає, що перевищення встановленого ст.95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених ст.470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (ст.268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Ч.1 ст.192 МК України передбачає, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Таким чином, перевізник звільняється від відповідальності за ст.470 МК України у разі наявності факту аварії або дії обставин непереборної сили за умови документального підтвердження такого факту та вчасного (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмового повідомлення найближчого митного органу про обставини події.

Разом з тим, у випадках, коли МК України або іншими актами законодавства України з питань державної митної справи передбачено надання митному органу документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили, застосовуються положення розділу 8 («Підтвердження факту втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили») Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2012 року за №1669/21981, відповідно до п.2 якого факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції (п.3 розділу 8 Порядку №657).

Згідно з п.5 розділу 8 Порядку №657, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Відповідно до п.6 розділу 8 Порядку №657 у випадку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, яким здійснюється контроль за цими товарами, транспортними засобами, з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов'язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.

За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

З системного аналізу зазначених правових норм можна дійти висновку, що підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч.3 ст.470 МК України, є часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем, внаслідок саме аварії чи дії обставин непереборної сили, настання яких має бути належним чином підтверджено (доведено) та про них вчасно (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) має бути повідомлено митний орган шляхом подання письмової заяви із зазначенням обставин події, місцезнаходження транспортного засобу, а також надання інформації, яка надає можливість ідентифікувати такий транспортний засіб.

Таким чином, законодавством чітко визначено умови можливості невключення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

Колегія суддів звертає увагу на те, що такий факт, як ремонт автомобіля внаслідок поломки, не може бути прирівняний до аварії або обставин непереборної сили. Належних доказів зворотного позивачем надано не було.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 11 грудня 2018 року у справі №461/3006/17, і відповідно до вимог ч.5 ст.242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи, 31 серпня 2018 року ОСОБА_1 ввіз на митну територію України через митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС транспортний засіб марки FORD TRANSIT, реєстраційний номер RJA90358 (країна реєстрації ОСОБА_2), кузов номер WF0HXXTTFH5M68208, без письмового декларування та сплати усіх митних платежів, для особистого користування з метою транзиту за спрощеною формою митного контролю зелений коридор через пункт «Краковець» Львівської митниці ДФС на митну територію України відповідно до ч.1 ст.381 МК України.

06 вересня 2018 року ОСОБА_1 повідомив Львівську митницю ДФС про неможливість вивезення за межі митної території України транспортного засобу FORD TRANSIT, р.н.RJA90358, у звязку із обставинами непереборної сили, а саме: поломкою двигуна в ході руху цього автомобіля до пункту пропуску «Шегині»; автомобіль знаходиться на СТО «АВТО ДОПОМОГА», що стверджується повідомленням від 06 вересня 2018 року.

З матеріалів справи вбачається, що 11 вересня 2018 року о 00 год. 54 хв. у зону митного контролю у напрямку «виїзд з України» по смузі руху зелений коридор через пункт пропуску «Смільниця-Кросценко» митного поста «Смільниця» Львівської митниці ДФС заїхав транспортний засіб марки FORD TRANSIT, реєстраційний номер RJA90358 (країна реєстрації ОСОБА_2), кузов номер WF0HXXTTFH5M68208, під керуванням громадянина України ОСОБА_1

При складенні протоколу про порушення митних правил №5603/20900/18 ОСОБА_1 надав пояснення, що транспортний засіб FORD TRANSIT, р.н.RJA90358, у період з 06 вересня по 10 вересня 2018 року у звязку з поломкою двигуна перебував на ремонті на СТО «АВТО ДОПОМОГА», про що повідомлено Львівську митницю ДФС, що підтверджується довідкою від 10 вересня 2018 року, актом про надані послуги від 10 вересня 2018 року, копією тимчасового витягу з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_3, копією виписки з ЄДРПОУ ФОП ОСОБА_3, копією витягу реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_3, повідомленням до Львівської митниці ДФС від 06 вересня 2018 року.

Колегія суддів звертає увагу на те, що строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці становить 5 діб відповідно до вимог ст.95 МК України, який у спірних правовідносинах застосовується, тому і строки повідомлення митного органу такі ж.

Разом з тим, ОСОБА_1 у встановлений у спірних правовідносинах строк транспортний засіб за межі території України не вивіз та митний орган не повідомив, позивач цей факт не заперечує, покликаючись на те, що 05 вересня 2018 року він намагався зателефонувати на «гарячу лінію» Львівської митниці ДФС з повідомленням про неможливість вивезення автомобіля за митну територію України, оскілки письмово звернутися з повідомленням не міг у звязку із закінченням робочого дня, проте звязатися з «гарячою лінією» не вдалося.

Належних доказів на підтвердження цих обставин суду не надав.

З матеріалів справи вбачається, що під час судового розгляду позивач також надав наряд-замовлення від 06 вересня 2018 року, акти передавання-приймання колісного транспортного засобу від 06 вересня 2018 року та 10 вересня 2018 року.

Разом з тим, жодних документів, які б свідчили про наявність обставин непереборної сили, аварії, протиправних дій третіх осіб позивач не надав.

Колегія суддів звертає увагу на те, що надані позивачем документи вказують лише на те, що автомобіль перебував на ремонті, проте жодних доказів того, що такого ремонту транспортний засіб потребував в результаті аварії або дії обставин непереборної сили, наявні документи не містять.

Повідомлення ОСОБА_1 надіслане на адресу Львівської ДФС не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки його зміст не містить відомостей про те, що ремонт автомобіля є наслідком факту аварії або дії обставин непереборної сили. Позивачем не було надано жодних документів від дорожньо - експлуатаційних служб чи поліції, які б підтверджували факт обставин непереборної сили або аварії до вищевказаного повідомлення, відтак таке повідомлення не може свідчити про виконання обов'язку передбаченого ст.192 МК України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що сам по собі факт перебування автомобіля на ремонті не підтверджує факту аварії чи обставин непереборної сили та в контексті ст.192 МК України не перериває, встановлений ч.1 ст.95 МК України строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту.

Перебування транспортного засобу позивача в ремонті, на думку колегії суддів, не було спричинене аварією, дією обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, тому приписи ч.1 ст.460 МК України щодо до спірних правовідносин застосовані бути не можуть.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 31 жовтня 2018 року (справа №569/4632/16-а) та від 04 грудня 2018 року (справа №308/6634/16-а), і відповідно до вимог ч.5 ст.242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що факт перевищення ОСОБА_1 встановленого ст.95 МК України строку доставки транспортного засобу до митного органу призначення підтверджується матеріалами справи та не спростований позивачем належними доказами, доказів наявності підстав для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил позивач не надав, а тому оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил №5603/20900/18 від 09 жовтня 2018 року прийнята правомірно, що вказує на безпідставність заявлених позовних вимог.

Разом з тим, суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаним обставинам, що призвело до ухвалення помилкового рішення, у звязку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є підставними та спростовують відповідні висновки суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

Колегія суддів також звертає увагу на те, п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09 грудня 1994 року Справа "Руїз Торіха проти Іспанії" (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету ОСОБА_5 Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно зясував обставини справи та прийняв постанову з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим відповідно до вимог ст.317 КАС України постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

Керуючись ст. 229, 242, 243, 246, 250, 272, 286, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 грудня 2018 року у справі № 461/8486/18 скасувати, та прийняти постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя ОСОБА_6
судді ОСОБА_7
ОСОБА_8