Справа № 826/11819/18
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Кузьменка В. В., суддів Василенка Я. М., Шурка О. І., розглянувши клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної фіскальної служби України, про визнання протиправними дій та стягнення компенсації,

В С Т А Н О В И В :

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2019.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З матеріалів справи вбачається, що апелянтом апеляційну скаргу подано 28.02.2019 (згідно штампу на конверті), та оскільки оскаржуване рішення отримано апелянтом лише 12.02.2019, в силу положень ст.295 КАС України, апелянт дійсно має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в межах 30-тиденного строку.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 296 КАС України передбачено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору. Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

Дослідивши апеляційну скаргу, встановлено, що апелянтом до апеляційної скарги не додано документа про сплату судового збору.

Разом з апеляційною скаргою апелянтом було подано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Перевіривши зазначене клопотання колегія суддів вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

З наведеного випливає, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов'язком суду, можливість реалізації якого пов'язується з майновим станом особи.

Положеннями ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У відповідності до ч. 1 ст. 8 вказаного Закону враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік;

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Важкий майновий стан сторони входить до предмета доказування і, відповідно, має бути підтверджений належними і допустимими, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, доказами.

Тож, для застосування судом положень ч. 1 ст. 133 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Разом із тим, враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі Креуз проти Польщі (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Положення Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору чи звільнення від його сплати може бути, наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Заявником було долучено до апеляційної скарги докази незадовільного майнового стану, що об'єктивно унеможливлює сплату ним судового збору у розмірі 3643, 47 грн за подання апеляційної скарги у даній справі.

Зокрема, позивач тимчасово не працює, не зареєстрований фізичною особою-підприємцем або керівником чи засновником юридичної особи.

Вказані обставини підтверджуються даними з трудової книжки серії АФ №345684, заповненої ДФС 31.01.2018р, витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № від 28.02.2019, відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 25.02.2019 №21760/Б/26-15-55-04-22, відомостями з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) від 25.02.2019, також довідкою про нараховане грошове забезпечення ОСОБА_2 за період з січня 2017 року по лютий 2018 року з розбивкою по місяцях від 14.05.201 8 №606.

Позивач має на утриманні двох неповнолітніх дітей (ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2), дружина, доглядає за дитиною до досягнення нею 3 років.

Матеріальний стан позивача додатково обтяжений щомісячними кредитними зобов'язаннями перед АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 1645,72 грн./міс.

Вказані обставини підтверджуються відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 25.02.2019 №21764/6/26-15-55-04-22, свідоцтвами про народження дітей, довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 25.02.2019.

Таким чином, оскільки позивачем надано належні докази на підтвердження відсутності достатніх коштів для оплати судових витрат (скрутного матеріального стану), суд дійшов висновку про задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Однією з основних засад судочинства, визначених п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Доводи заявника щодо необхідності звільнення від сплати судового збору є достатньою і необхідною правовою підставою для звільнення від його сплати, у відповідності до ч. 1 ст. 133 КАС України, тому його клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 29, 30, 133, 248, 321, 325 КАС України, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» -

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_2 за подання апеляційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної фіскальної служби України, про визнання протиправними дій та стягнення компенсації.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. В. Кузьменко

Судді Я. М. Василенко

О. І. Шурко