Справа № 480/672/19
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2019 р. Справа № 480/672/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Кравченка Є.Д., розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання відмови протиправною, скасування пункту протоколу та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Міністерства оборони України (далі - відповідач), третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить:
- визнати протиправною відмову Міністерства оборони України в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей";
- скасувати пункт 31 протоколу комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11.01.2019 № 3 про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Міністерство оборони України призначити і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму як інваліду третьої групи відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 проходив строкову військову службу з 25.06.1982 по 20.08.1984, під час якої приймав участь у бойових діях в Республіці Афганістан. 23.05.2017 йому встановлено III групу інвалідності внаслідок поранення (контузії), захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. На думку позивача, відповідно до вимог законодавства, він має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому інвалідності III групи, однак відповідачем було відмовлено йому у такій виплаті.
Ухвалою суду від 26.02.2019 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.
20.03.2019 до суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву від ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому зазначено, що прийняття рішення щодо виплати одноразової грошової допомоги або відмови у її призначенні не належить до компетенції Сумського обласного військового комісаріату. Крім того, третя особа зауважує, що одноразова грошова допомога призначається особам, звільненим зі строкової служби, якщо інвалідність настала не пізніше, ніж через три місяці після звільнення зі служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мало місце в період проходження служби. Згідно документів, наданих позивачем, інвалідність була йому встановлена 23.05.2017 року, а звільнений в запас він був 20.08.1984 року, тобто понад встановлений законодавством тримісячний термін. На підставі викладеного вище, третя особа просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
25.03.2019 від відповідача до суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідно до пп. 3 п.6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975, одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю строкової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової служби, військовозобов`язаному чи резервісту під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через гри місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження таких зборів, служби у військовому резерві.
Відповідач вважає, що враховуючи те, що позивач був звільнений з лав Збройних Сил в 1984 році, а інвалідність йому було встановлено у 2017 році, тобто в рази більше ніж через три місяці після звільнення з такої служби, то права на отримання одноразової грошової допомоги він не має. Відповідач зазначає, що на момент встановлення позивачу інвалідності, чинним законодавством України не передбачено виплати одноразової грошової допомоги звільненим військовослужбовцям строкової військової служби у разі встановлення останнім інвалідності після спливу трьохмісячного строку після звільнення зі служби, а тому позивачем було невірно застосовані положення законодавства, через що останній не має права на отримання одноразової грошової допомоги.
Також, у письмовому відзиві відповідач просить розглянути справу у судовому засіданні з викликом сторін, проте суд відмовляє у задоволенні даного клопотання, оскільки предметом оскарження у даній справі є рішення суб`єкта владних повноважень щодо призначення допомоги, а тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України дана справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив строкову військову службу з 25.06.1982 по 20.08.1984, під час якої приймав участь у бойових діях в Республіці Афганістан, що підтверджується військовим квитком ОСОБА_1 (а.с. 21), довідками ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.07.2016 № 4/120, № 4/121 (а.с. 18, зворотній бік а.с. 20).
Як зазначено у позовній заяві та не заперечувалось відповідачем у письмовому відзиві, згідно із Довідкою до акта огляду МСЕК серія 12 ААА № 484957 від 23.05.2017 ОСОБА_1 з 23.05.2017 встановлено III групу інвалідності внаслідок поранення (контузії), захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Вказана обставина була встановлена рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 по справі № 818/1873/18, яке набрало законної сили, а тому відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України не підлягає доказуванню під час розгляду даної справи.
У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся через Сумський обласний військовий комісаріат до уповноважено органу Міністерства оборони України із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, що передбачена Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (а.с. 36).
Листом від 23.03.2018 № 248/3/6/803 Департамент фінансів Міністерства оборони України повідомив Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що ОСОБА_1 був звільнений зі строкової військової служби в 1984 році, а інвалідність первинно встановлено в 2017 році, тобто у понад тримісячний строк після звільнення зі служби (а.с. 29).
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 по справі № 818/1873/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 направити до Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновок, щодо можливості виплати одноразової допомоги на підставі встановлення інвалідності III групи, у зв`язку з контузією, ОСОБА_1 . Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути вказані документи та прийняти рішення у відповідності до Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2014 № 975".

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2018 рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 по справі № 818/1873/18 скасовано в частині задоволення позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_2 про зобов`язання вчинити дії, та прийнято в цій частині нову постанову, якою в задоволенні цієї частині позовних вимог про зобов`язання Сумський обласний військовий комісаріат направити до Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновок, щодо можливості виплати одноразової допомоги на підставі встановлення інвалідності III групи, у зв`язку з контузією ОСОБА_1 відмовлено. В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 по справі № 818/1873/18 залишено без змін.

Як встановлено із Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11 січня 2019 року № 3 (а.с. 37) на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 за справою № 818/1873/18 та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2018 Комісією прийнято таке рішення: відмовити в призначенні одноразової грошової допомоги громадянину ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), якого 20.08.1984 звільнено зі строкової військової служби, у зв`язку з встановленням III групи інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (довідка МСЕК серія 12 ААА № 484957 від 23.05.2017). Згідно з пунктом 6 частини 2 статті 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та підпунктом 3 пункту 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975, одноразова грошова допомога призначається особам, звільненим зі строкової служби, якщо інвалідність настала не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мало місце в період проходження служби. ОСОБА_1 інвалідність встановлено понад 3-місячний термін. Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду України від 26.06.2018 справа № 750/5074/17 (адміністративне провадження № К/9901/44751/18).

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно із статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон, в редакції, чинній на час встановлення позивачу інвалідності) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Статтею 1 Закону передбачено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 16 Закону встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно із підпунктом 6 пункту 2 статті 16 Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві.

Так, відповідно до частини третьої статті 16-3 Закону порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок № 975) днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачу було встановлено ІІІ групу інвалідності з 23.05.2017, а з військової служби позивача звільнено 20.08.1984, тобто з моменту звільнення з військової служби до моменту встановлення інвалідності пройшло більше, ніж три місяці.

Таким чином, частиною шостою статті 16 Закону в редакції, яка діяла на час настання інвалідності позивача, для військовослужбовців строкової військової служби встановлено окремий порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до яких обмежено проміжок часу у який, у разі настання інвалідності, виникає право військовослужбовців строкової військової служби на отримання одноразової грошової допомоги і такий проміжок часу визначений періодом проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби.

У разі встановлення інвалідності після спливу трьох місяців від дня звільнення зі служби, стаття 16 Закону не передбачає можливості отримання одноразової грошової допомоги військовослужбовцю строкової військової служби.

Право на отримання одноразової грошової допомоги безпосередньо пов`язане з датою встановлення інвалідності та, відповідно, визначається положенням законодавства, яке було чинним саме на той момент, та встановлювало, зокрема, порядок отримання та розмір такої допомоги. Наступна зміна законодавства не впливає на порядок отримання, розмір допомоги тощо, і це відповідає принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права, та, відповідно, не призводить до ситуації, за якої особа, якій встановлена інвалідність, у подальшому внаслідок внесення змін до законодавства не втратить таке право взагалі або їй буде зменшено розмір відповідної допомоги.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 20.11.2018 у справі № 750/5074/17 та у справі № 820/1835/18, від 12.02.2019 у справі № 816/1458/18.

Судом встановлено, що ІІІ група інвалідності встановлена ОСОБА_1 23.05.2017, в період, коли законодавством не передбачалось можливості отримання одноразової допомоги військовослужбовцю строкової військової служби у разі настання інвалідності після спливу трьох місяців від дати звільнення зі служби, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для визнання протиправною відмови Міністерства оборони України в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"; скасування пунку 31 протоколу комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11.01.2019 № 3 про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ; зобов`язання Міністерства оборони України призначити і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму як інваліду третьої групи відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання відмови протиправною, скасування пункту протоколу та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко