Справа № 804/3472/16
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 березня 2019 року Справа №804/3472/16

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Єфанова О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Криворізької північної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області, третя особа Головне управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №804/3472/16 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Криворізької північної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області, третя особа Головне управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2017 року адміністративний позов було задоволено, а саме:

визнано протиправним та скасовано наказ Державної фіскальної служби України №856-о від 15 березня 2016 року «Про звільнення ОСОБА_1Л.»;

поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області з 16 березня 2016 року;

зобов'язано Державну фіскальну службу України виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16 березня 2016 року по день поновлення на посаді;

постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць звернуто до негайного виконання.

Постанова набрала законної сили 15.11.2017 року.

На підставі виконавчого листа, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом, ОСОБА_1 звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. Однак, останнім прийнято повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 05.07.2018 року, оскільки у резолютивній частині виконавчого листа №804/3472/16, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом 19.06.2018 року, міститься вимога немайнового характеру, тобто зобов'язання ДФС України виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16 березня 2016 року по день поновлення на посаді. При цьому, у заяві ОСОБА_1 про прийняття виконавчого документа зазначено саме про виплату ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 16 березня 2016 року по день поновлення на посаді, що унеможливило прийняття вказаного документа до виконання.

У зв`язку з означеним ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України, Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, третя особа Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якому просив стягнути з Державної фіскальної служби на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16.03.2016 року по 06.09.2018 року у розмірі 197 172,40 грн.

Однак, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.10.2018 року по справі №160/7979/18 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за вказаним позовом, оскільки постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2017 року у справі №804/3472/16 набрала законної сили 15.11.2017 року, а тому у разі існування обставин, що істотно ускладнюють виконання даної постанови або роблять його неможливим, позивачу було рекомендовано звернутися із заявою про встановлення чи зміну способу або порядок її виконання в порядку, визначеному статтею 378 Кодексу адміністративного судочинства України.

В подальшому ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про зміну способу виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2017 року.

Так, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.11.2018 року заяву ОСОБА_1 було задоволено та змінено спосіб виконання вказаної постанови на стягнення з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16.03.2016 р. по 06.09.2018 р. в розмірі 197 172,40 грн.

При цьому, за наслідками апеляційного розгляду означену ухвалу було скасовано.

13.03.2019 року позивач подав до суду заяву, в якій просить суд зобов'язати відповідача у справі подати до суду звіт про виконання судового рішення від 28.04.2017 року у справі №804/3472/16, оскільки на час звернення із вказаною заявою відповідачем постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2017 року не виконується, у зв'язку з чим просить зобов'язати ДФС України подати звіт про виконання судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.

Приписами статті 129 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Таким чином право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно ч.1 ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, тобто виконуючи судове рішення відповідач зобов'язаний враховувати обставини встановленні у ньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Такий контроль здійснюється шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення до суду першої інстанції, розгляду поданого звіту на виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку. Зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, є правовим наслідком судового рішення.

Крім того, згідно ч.2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Приписами Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у справі Soering vs UK Європейський суд визначив, що Конвенція як правовий акт, що забезпечує захист прав людини, передбачає, що її гарантії мають бути реальними та ефективними. Будь-яке тлумачення прав та свобод, що гарантуються, має відповідати загальним рисам Конвенції, мета якої забезпечення і розвиток ідеалів і цінностей демократичного суспільства. Таким чином, на державі лежить прямий обов'язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Виконання будь-якого судового рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 р. вказав, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду». Право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Також суд звертає увагу на те, що невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване ст.1 Першого протоколу до Конвенції. Так, у справі «Півень проти України» Європейський суд констатував порушення ст.6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдане недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання, та відсутністю у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади.

Судом встановлено, що постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2017 року у справі №804/3472/16 в частині здійснення виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 16 березня 2016 року по день поновлення на посаді Державною фіскальною службою України не виконана.

В матеріалах справи також відсутні докази на підтвердження того, що ДФС України вживаються заходи, спрямовані на нарахування та здійснення виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

З огляду на те, що заявником використані всі можливі способи для виконання рішення суду, суд дійшов висновку про задоволення його заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Керуючись ст.ст. 241-243, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №804/3472/16 - задовольнити.

Встановити судовий контроль за виконанням Державною фіскальною службою України постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2017 року по адміністративній справі №804/3472/16 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Криворізької північної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області, третя особа Головне управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення по адміністративній справі №804/3472/16 відповідно до ст.382 КАС України у строк до 13 травня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку та у строки, встановлені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова