Справа № 161/19333/18
Суддя: Івасюта Л. В.
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/43/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2019 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі :

головуючої судді Івасюти Л.В.

з участю секретаря судового засідання Маковецької Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою про скасування постанови Волинської митниці ДФС у справі про порушення митних правил №4666/20500/18 від 03 жовтня 2018 року і закриття провадження у справі. Свої позовні вимоги мотивує тим, що виконувачем обов'язків начальника Волинської митниці ДФС Шелігацьким Євгенієм Сергійовичем 03 жовтня 2018 року винесено постанову у справі про порушення митних правил № 4666/20500/18, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 119 861,88 грн. З вказаною постановою не погоджується, вважає її необґрунтованою та протиправною, прийнятою без належного проведення процесуальних дій та без врахування всіх обставин справи. Про наявність постанови Волинської митниці ДФС та адміністративного стягнення (штрафу) щодо нього дізнався лише 23.11.2018 р., після отримання від пошти простого листа з Волинської митниці ДФС. Враховуючи наведене, вважає, що строк на оскарження постанови митного органу, передбачений ст. 286 КАС України, ним пропущено з поважних причин, тому просить його поновити. При вирішенні питання щодо поновлення строку просить врахувати практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні Суду у справі «Ilhan v. Turkey» .Окрім цього, у справі «Bellet v. France» суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Посилаючись на наведене, позивач просить суд визнати причину пропуску строку для звернення до суду поважною та поновити строк для звернення до суду, скасувати постанову виконувача обов'язків начальника Волинської митниці ДФС Шелігацького Євгенія Сергійовича від 03 жовтня 2018 року у справі про порушення митних правил №4666/20500/18 та закрити справу про порушення митних правил № 4666/20500/18.

З постанови у справі про порушення митних правил слідує, що 27 жовтня 2018 року посадовою особою митного посту «Луцьк» Волинської митниці ДФС за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA205090/2017/048236, де декларантом (митним брокером) ПП «ВЕСТ БРОК» (м. Луцьк, вулиця Івана Франка, будинок 44) являлась громадянка ОСОБА_3, проведено митне оформлення товару «легковий автомобіль, призначений для перевезення людей, бувший у користуванні: марка OPEL, модель VIVARO, календарний рік виготовлення 2012, призначення - пасажирський, номер кузова (номер шасі) - НОМЕР_2, тип двигуна - дизель, колір - білий, виробник - "ADAM OPEL AG", Німеччина. Торговельна марка: OPEL, який відповідно до рахунку від 25 жовтня 2017 року №351 слідував з компанії «ROB-CAR Auto Relnlgung» Robert Olejniczak Aubere Bayreuther Str. 164, 90411 Numberg в адресу фізичної особи - громадянина ОСОБА_1, м. Луцьк, вулиця Боженка, будинок, 34Б за ціною 3000,00 євро.

За митне оформлення транспортного засобу при його митній вартості у 99 317,37 гривень було сплачено митних платежів в загальній сумі 56463,92грн

06 серпня 2018 року до Волинської митниці ДФС з Державної фіскальної служби України листом від 31 липня 2018 року № 23504/7/99-99-20-02-01-17 надійшло звернення митних органів Литовської Республіки щодо підтвердження факту ввезення на митну територію України та митного оформлення автомобіля марки «OPEL» модель VIVARO номер кузова (номер шасі) - НОМЕР_2 був проданий кампанією UAB "GELGOTOS TRANSPORTAS", Gelyno. g 10, marijampoles sav., LT-68100, Lietuva громадянину України ОСОБА_4, АДРЕСА_1, за ціною 7110,00 Євро, що за курсом Національного банку України станом на 27 жовтня 2018 року, тобто на момент митного оформлення товару за митною декларацією типу ІМ 40ДЕ№ UA205090/2017/048236 склало суму 224173,50грн (Двісті двадцять чотири тисячі сто сімдесят три) гривні 50 копійок

Відповідно до службової записки відділу адміністрування митних платежів Волинської митниці ДФС від 22 серпня 2018 року №1069/03-70-19-01-25, за митне оформлення автомобіля арки «OPEL» модель VIVARO номер кузова (номер шасі) - НОМЕР_2 при його митній вартості у 224173,50 гривень необхідно було сплатити митні платежі у загальній сумі 96 417,88 гривень, тобто різниця між платежами, які було сплачено і платежами, які необхідно сплатити становить 39953,96 (тридцять дев'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят три) гривні 96 копійок.

Позивач стверджує, що в оскаржуваній постанові зроблено необґрунтовані висновки про те, що громадянин України ОСОБА_1 через декларанта (митного брокера) ПП «Вест Брок», громадянку ОСОБА_6, під час митного оформлення транспортного засобу «Opel модель Vivaro», номер кузова: НОМЕР_3, вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в загальному розмірі 39953,96гривень, тобто заявив у митній декларації № UA205090/2017/048236 від 27.10.2017 року неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості самого товару та надав з цією метою органу доходів і зборів документи, що містять такі відомості. Виконувач обов'язків начальника Волинської митниці ДФС Шелігацький Є.C., який від імені митниці за правилами ст.ст. 522 та 523 МК України розглядав справу про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 за ст. 485 МК України, не врахував особливостей складу інкримінованого адміністративного правопорушення та необґрунтовано прийняв оскаржувану постанову.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 зазначає, що постанова виконувача обов'язків начальника Волинської митниці ДФС України від 03 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню з підстави, передбаченої ст. 531 МК України, а саме: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил. Зазначає, що транспортний засіб у Литовській Республіці був придбаний не ним, а ОСОБА_4, з яким він незнайомий. Також, наголошує на тому, що Волинською митницею ДФС не досліджено чи були взаємовідносини між ним та компанією UAB "Gelgotos transportas" і чи здійснювалася ним оплата за транспортний засіб.

Крім того, при вивезенні за митну територію Литовської Республіки транспортного засобу «Opel модель Vivaro», номер кузова: НОМЕР_3 було оформлено експортну декларацію MRN №17LTKR1000EK095E58.

Позивач вказує, що експортна декларація доводить лише факт початку процедури оформлення експорту транспортного засобу із Європейського Союзу в Литовській Республіці та жодним чином не виключає можливості переходу прав на автомобіль після такого оформлення до інших осіб, в тому числі, до продавця, зазначеного в поданих до митного оформлення документах. Вищевикладене підтверджується відомостями з сервісу по перевірці номера MRN. Перевірка виїзду задекларованого товару з Євросоюзу здійснюється за допомогою сервісу єврокомісії. З доданих Позивачем відомостей вбачається, що експортна декларація №17LTKR1000EK095E58 була скасована 15 березня 2018 року о 11 годині 27 хвилин.

Представник відповідача подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску строку на оскарження та не подання позивачем клопотання про поновлення строку на оскарження. Заяву обґрунтовує тим, що примірник постанови від 03.10.2018 року у справі про порушення митних правил №4666/20500/18 було направлено позивачу супровідним листом, вих. №4276/03-70-20-03-16 від 04.10.2018 року, відповідно до ст. 285 КУпАП, за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Боженка, 346, яка була зазначена позивачем і у адміністративному позові. Наказом Міністерства фінансів України від 28.11.2013 року №958, затверджені нормативні строки пересилання поштових відправлень. П. 2 ч. І Розділу II вищевказаного наказу, зазначається, що нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв'язку (без урахування вихідних днів об'єктів поштового зв'язку): у межах області та між обласними центрами України ( у тому числі для міста Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2. Де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об'єкті поштового зв'язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1,2,3,4,5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. Таким чином, з 04.10.2018 року (відправлення постанови) по 23.11.2018 року (дата отримання постанови зі слів позивача) пройшло більше місяця, що є в декілька разів довшим терміном пересилання простого поштового відправлення. При цьому ж, позов подано до суду позивачем ОСОБА_1 лише 30.11.2018 року. В поданому адміністративному позові ОСОБА_1 зазначено лише про факт отримання ним постанови у справі про порушення митних правил поштовим зв'язком 23.11.2018 року, однак, при цьому, жодного документального підтвердження вказаного факту до позову не додано. Позивач не довів та не обґрунтував належними та допустимими доказами поважність причин пропуску звернення до суду.

Представник позивача подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов підтримує з наведених у ньому мотивів.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, але суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, та подані сторонами докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 485 Митного кодексу України передбачена адміністративна відповідальність за заявлення у митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Зі змісту даної норми випливає, що склад порушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України обумовлює наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу.

Відповідно до статті 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно із статтею 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 49 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України (частина перша статті 51 Митного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документи, які підтверджують митну вартість, визначені частиною другою статті 53 Митного кодексу України.

Як підтверджується матеріалами справи, позивачем для митного оформлення транспортного засобу було подано митну декларацію ІМ40ДЕ № UA205090/2018/048236 від 27 жовтня 2017 року та рахунок-фактуру GA №2017-02360 від 16 жовтня 2017 року, тобто ним пред'явлено виключно ті документи, які були йому надані продавцем транспортного засобу, а саме: ОСОБА_1

Вказані документи не містять будь-яких розбіжностей, ознак підробки та у них наявні всі необхідні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та ціни, що була фактично сплачена за цей товар.

Доказів наявності у ОСОБА_1 інших документів, ніж ті, які подані до митного органу, відповідачем не надано і такі відсутні в матеріалах справи про порушення митних правил.

Що стосується повідомлення, отриманого від митних органів Литовської Республіки про проведення перевірки по незакінченому митному оформленню транспортних засобів, як підстави притягнення позивача до адміністративної відповідальності, то слід зазначити, що таке повідомлення не є беззаперечним доказом вини особи у вчиненні дій, спрямованих на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів.

Крім того, надана до митного оформлення експортна декларація сама по собі доводить лише факт початку процедури оформлення експорту транспортного засобу із Європейського Союзу в Литовській Республіці. Вона жодним чином не виключає можливості переходу прав на автомобіль після такого оформлення до інших осіб, в тому числі, до продавця, зазначеного в поданих до митного оформлення документах. Вищевикладене підтверджується відомостями з сервісу по перевірці номера MRN. Перевірка виїзду задекларованого товару з Євросоюзу здійснюється за допомогою сервісу єврокомісії. Також, експортна декларація MRN №17LTKR1000EK095E58 була скасована 15 березня 2018 року об 11 годині 27 хвили.

Таким чином, Волинська митниця ДФС взявши до уваги єдиним і беззаперечним доказом документи литовських митних органів, не перевірила обставини завершення експорту товару, для усунення всякого роду сумнівів не вчинила запитів відповідним компаніям, які фігурують відправниками товару по литовських документах та документах, поданих до митного оформлення, не вжила заходів для встановлення особи покупця ,вказаного в документах направлених з іноземної країни.

Судом встановлено, що відповідач не довів, що одержані від митних органів Литовської Республіки документи мають переважне доказове значення порівняно з документами, поданими позивачем для митного оформлення згаданого вище транспортного засобу. При цьому, вказані документи не виключають можливості переходу прав на автомобіль після такого оформлення до інших осіб, в тому числі, до продавця, зазначеного в поданих до митного оформлення документах. Крім того суд зазначає, що документи надані Литовською Республікою не містять будь-яких згадок про Позивача.

Приймаючи до уваги, що позивач дізнався про притягнення його до адміністративної відповідальності лише 23 листопада 2018 року, а звернувся в суд 30 листопада 2018 року, тобто пропустив строк звернення до суду з поважних причин, а тому такий строк слід поновити.

Отже, суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що позивач без поважних причин пропустив строк звернення до суду.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що відповідач довів перед судом правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому позов слід задовольнити.

Керуючись ст. ст.8, 9, 73, 74, 242-246 КАС України, ст.ст. 469?470, 491, 494 Митного Кодексу України , суд, -

УХВАЛИВ :

Поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_2) строк для звернення в суд з позовом до Волинської митниці Державної фіскальної служби України (Код , адреса: 44350, Волинська область, Любомльський район, с.Римачі, вул.Призалізнична, 13) про скасування постанови у справі про порушення митних правил №4666/20500/18 від 03 жовтня 2018 року та закриття справи про порушення митних правил.

Позов ОСОБА_1 до Волинської митниці Держаної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил №4666/20500/18 від 03 жовтня 2018 року та закриття справи про порушення митних правил задовольнити повністю.

Скасувати постанову виконувача обов'язків начальника Волинської митниці ДФС Шелігацького Євгенія Сергійовича від 03 жовтня 2018 року у справі про порушення митних правил №4666/20500/18 та закрити справу про порушення митних правил № 4666/20500/18.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 (АДРЕСА_2)

Відповідач: Волинська митниця Державної фіскальної служби України, Код (44350, Волинська область, Любомльський район, с.Римачі, вул.Призалізнична, 13)

Суддя Івасюта Л.В.